/'./

i'

/

v.

i

/

.

/

I

- /

\

/ •

/

i

\

\

I

\

\

!

\

v

\

4,

I

X

Bibliotéka Politechniki Kiakowskie|

100000301109

/

\

\

*s

■ m

■

X

/ .

■

\

■ -

>

■ ý

^ /

\

/

\S;

\

$

' »

'■■m ‘~s

i

,. J

/

j m

\

v

. -x

ji

'

/

/

i,

\

£, ..

;• \

i

\

'S. .

v

/

/

'•''"i

1

>    x.-.. /..

g

:,g’ V

/

i/

I

-

I

r

\

/

\

I

i

\

\

A ř.

r~

/

I

l ' '

’

A

jÁ \

!

/

\

f

/

\ ..

r,

«?

i

*

\ S

I

>

"

⁷

v

- V

\

1

v

k

:/

•> .

• '

N.

/

■ ¹ ■

i

/

s

/

>

j

■

x

/ ■■

4, / ,/

.

*

v

/

ř

i

y

• « \

A

;

/

<. •

y

l

■N

v'

.

>

■

V

¹

■ r

\

/

\

V

.

.

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

V KRÁLOVSTVÍ ČESKÉM

OD PRAVĚKU DO POČÁTKU XIX. STOLETÍ.

VYDÁVÁ

ARCHAEOLOGICKÁ KOMMISSE

PŘI ČESKÉ AKADEMII CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ

PODNĚTEM SVÉHO PRVÉHO PŘEDSEDY

f JOSEFA HLÁVKY.

XXXV

POLITICKÝ OKRES BENEŠOVSKÝ.

NAPSAL

DR. ANTONÍN PODLAHA.

V PRAZE 1911.

Výňatek z proslovu

k Soupisu památek historických a uměleckých

v království Českém.

Království Českému pro polohu a přirozené bohatství jeho připadla v dějinách střední Evropy od pravěku vynikající úloha po stránce nejen politické ale i kulturní. Již od časů prvého osídlení nalézáme v Čechách stopy zámožnosti a vkusu, stopy cizích vlivů, které přes přirozené ohraničení země přece tam vnikaly a pak přečasto samostatně se vytvářely. Nebylo motivu v politickém, duševním a uměleckém životě střední Evropy, který by nebyl nalezl v Čechách ozvěny neb i samostatného rozvoje, a jako letopisy hlásají obšírně doby slávy a úpadku politického i duševního, tak i památky umění na všech stranách země živě svědčí o kulturním rozvoji tohoto království i občasném jeho poklesnutí.

Dějiny politické i literní od doby Kosmovy měly své pěstitele i čtenáře; než i to, co umělou rukou, domácí či cizí, bylo vytvořeno, nezůstalo bez povšimnutí. Teprve naší době náleží však zásluha, že soustavněji bádala v oboru historicko-uměleckém; zejména sluší tu věnovati vzpomínku He-brovi, který se svými soudruhy soustavně popsal stavitelské památky historické, dále Mikovcovi a Zapovi, kteří pozornost obrátili na památky umělecké, konečné Wocelovi, který se prohloubil v minulost předhistorickou. R. 1854 založen při Museu království Českého Archaeologický Sbor, později i časopis »Method« a staly se orgánem pro historii umění výtvarného v Čechách.

Když pak zahájila svou činnost Česká Akademie pro védy, sloves nosí a umetli, zřízena při ní na základě § 2. lit. e) stanov, pak §§ 18. a 50. jednacího řádu Archaeologická kovimisse k vědeckému zkoumání v oboru památek uměleckých, historických, písemných i slovesných, jakož i k ochraně těchto památek. Tím založena organisace aktivní s určitým účelem, piobádati království České v příčině památek umění výtvarného, stanovití, které památky stavitelské, sochařské, malířské, zlatnické, konvářské a j. dotud se

)

*

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

V KRÁLOVSTVÍ ČESKEM

OD PRAVĚKU DO POČÁTKU XIX. STOLETÍ.

VYDÁVÁ

ARCHAEOLOGICKÁ KOMMISSE

při České akademii císaře Františka josefa

PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ

PODNĚTEM SVÉHO PRVÉHO PŘEDSEDY

f JOSEFA HLÁVKY.

XXXV

POLITICKÝ OKRES BENEŠOVSKÝ.

NAPSAL

DR. ANTONÍN PODLAHA.

V PRAZE 1911.

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

V POLITICKÉM OKRESU

BENEŠOVSKÉM.

NAPSAL

DR. ANTONÍN PODLAHA.

SE 429 VYOBRAZENÍMI V TEXTU

V PRAZE 1911.

ist

&/N\oy*

K«AKÓ W )

A*. *    .7

Ss^®chnietJ^

jíl i$5i) b

TISKL ALOIS WIESNER V PRAZE,

KNIHTISKAŘ ČESKÉ AKADEMIE CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ A C. K. ČESKÉ VYSOKÉ ŠKOLY TECHNICKÉ V PRAZE.

Air Co Mp₀

PŘEDMLUVA.

Soupis'okresu Benešovského proveden byl v letech 1906—1911.

Výkresy zhotovil prof. A. Martínek, fotografie Fr. Pěšina, reprodukce obstarala firma „Unie".

Při dokončení práce jest mi především vzdáti povinné díky nej-vyššímu hofmistrskému úřadu Jeho císařské a královské Výsosti nej-jasnéjšího pana arcivévody Františka Ferdinanda Rakouského ďEste, za dovolení ku prohlédnutí zámku Konopišťského.

Dále vzdávám srdečné díky všem pánům, kteří mi při práci byli nápomocni. Zvláště děkuji panu JUC. K. Turkovi, správci musea města Benešova, za vydatnou pomoc při výzkumu města Benešova, a p. Dru Zd. Wirthovi za sdělení archivních zpráv o bibliothéčních skříních z kolleje Benešovské.

V Praze, dne 20. září 1911.

Dr. Antonia Podlaha.

ÚVOD.

Okres Benešovský není na památky umělecké tak bohatý, jak bv se vzhledem k rozsáhlosti jeho dalo očekávati; za to jest tu několik objektů, jež v dějinách výtvarného umění v Cechách zaujímají místo vynikající.

Jest to především architektura doby románské, nejbohatěji zastoupená. Jí náleží kostel sv. Havla v Poříčí ze XII. stol. se Zachovalou kryptou, starší kostelík sv. Petra tamtéž, z XI. stol. pocházející a původní svou podobu v podstatě úplně si zachovavší. Dále jest to kostel Kondracký, ze XII. stol., jenž dochoval se nám sice jen z části v prvotní své podobě, ale právě ve své části nej zajímavější: jest to průčelí s dvěma oblými věžkami, jakožto ojedinělý zjev v architektuře románské u nás. K těmto třem vynikajícím stavbám románským pojí se dvě románské rotundy: v Týnci nad Sázavou a v Libouni. V některých jiných stavbách chrámových zachovaly se součásti románské, ale původní své podoby pozbavené; jsou to: zdivo věže a lodi v Načeradci, věž a část zdivá lodi v Nesvačilech, apsidy ve Vysokém Újezdě a ve Vranově. Tři drobné kostelíky jen půdorysem svým prozrazují původ románský; kostelík Měchnějovský, Tře-bešický a na Lštění.

Z doby přechodní ze stol. XIII. jest zajímavý kostel na Chvojně, v němž zachovaly se i zbytky soudobých maleb nástěnných.

Do doby ranné gotické, asi do pol. XIII. stol. padá původ děkanského chrámu sv. Mikuláše v Benešově, ale původní stavba ta zachovala se v půdorysu i ve zdivu, v architektonickém článkování a v plastické výzdobě (konsoly) jen částečně.

Z počátku XIV. stol. pochází architektonickými detaily dosti bohatý kostel ve Vysokém Újezdě. Z téže asi doby dochovaly se zřícenin}' někdejšího kostela minoritského v Benešově, jež malebností svou jsou svéráznou ozdobou města jinak na památky chudého.

Z posdějši periody gotické jest sice stavebních památek dosti, ale nad běžné formy půdorysné a detailní nevynikajících. Zajímavější jsou jen: kostel v Živohoušti s pravoúhlvm presbytářem se žebrovou klenbou

o dvou polích, z nichž východní má tři svorníkové středy, a podobně klenutý presbytář kostela Kondrackého. Jinak převládá běžný trojboký závěr presbytářový s prostou žebrovou klenbou (Bělice, Domašín, Chvo-jínek, Kozmice. Načeradec, Postupice, Štěpánov, Václavice, Vlašim). Pravoúhlý presbytář gotický má kostelík Hodětický.

Z doby gotické pocházejí založením svým i mohutné hrady Konopišť a Šternberk, postrádající však význačnějších detailů pro dobu svého vzniku. Z téže doby jsou malebné zříceniny hradu Kostelce.

Plastika gotická zastoupena jest dvěma pozoruhodnými sochami dřevěnými v kostele Nesvačilském a kamenným tympanonem, chovaným na hradě Šternberce.

Památek umění malířského z doby gotické — vyjmeme-li Madonnu Benešovskou z doby koncem r. 1500 — na Benešovsku vůbec není.

Zvon Benešovský z r. 1322 jest jeden z nejstarších dochovaných výtvorů zvonařských v Čechách vůbec. Ze stol. XIV. pochází také nedatovaný zvon ve Vranově. Jinak jest zvonařství doby gotické zastoupeno teprve zvonem Jeronýma Pražského z r. 1483, zvonem Václava z Velvar z téhož roku, zvonem Jana Konváře z r. 1502, zvonem Tomáše z r. 1505, zvonem Jakuba Ptáčka z r. 1520, řadou zvonů mistra Bartoloměje z let 1501—1528, a zvonem Matyáše z r. 1531.

Z drobných gotických výrobků kovoliteckých dochovaly se pouze svícny v Hoděticích.

Doba renaissančtti nezanechala na Benešovsku význačnějších památek stavebních. Modlitebna u Leštna asi z r. 1560, přestavba části hradu Konopiště, křídlo zámku Vlašimského a špýchar v Louňovicích z počátku XVII. stol., toť vše.

Z jiných oborů umění jsou z doby té pouze výtvory zvonařů Stanislava r. 1552, Matěje Špice, zvonaře Benešovského, z let 1553—1555 (z jehož zvonů střízlivě ornamentovaných zmínky zasluhuje zvon v Okrouhlicích z r. 1554, ozdobený reliefem Mistra Jana Husi), Brikcího z Cinperku z let 1558—1596, Jana Sedláka z Kostelce z r. 1599, konváře Jakuba Vlašimského z r. 1603 a Jana Mrkvičky z r. 1560.

Ke vzniku velikolepých staveb barokních nebylo na Benešovsku příležitosti, jelikož tu nebylo bohatých klášterů, jež jinde zpravidla byly původci staveb takových. Jediný klášterní kostel na Benešovsku — piaristský v Benešově — zbudovaný v letech 1705 až 1710, jest stavba vnějšku velice střízlivého. Z ostatních barokních staveb chrámových zasluhují zmínky pouze kostely Maršovický (1774—1775) a Netvořický (1747—1753). Z budov profánních jest tu z doby té jen zámek Jemništ-ský (1752), ale i ten jest vzhledu prostého. Jedinou vynikající architekturou barokní jest brána před hradem Konopišťským, zbudovaná roku 1725.

Umění řezbářskě doby barokní zastoupeno jest několika bohatšími oltáři rozvilinovými (hlavní oltář v děkanském kostele Benešovském, boční

oltáře v Divišově a v Radošovicích) a architektonicky řešenými (oltáře v piaristském kostele Benešovském, v Hoděticích).

Pozoruhodný jsou výtvory barokní gotiky řezbáře Lazara Wid-manna z let 1745—1747: vnitřní úprava kostela sv. Havla v Poříčí a oltář ze zámecké kaple v Konopišti, nyní v děkanském kostele Benešovském se nalézající.

Z domácích malířů doby barokní zastoupeni jsou: Škréta, Reiner, Lux, Liechtenreiter a Raab.

Z prací kovových nad průměr vynikají pouze krucifix a relikviáře v zámecké kapli Šternberské.

Pro umělecký průmysl keramický v době novější značný význam měla továrna hraběte Vrtby v Týnici nad Sázavou (1796—1866); kol-Jekci výrobků jejích chová museum města Benešova.

Bohaté sbírky Jeho císařské a královské Výsosti nejjasnějšiho pana arcivévody Františka Ferdinanda Rakouského ďEste, uložené v zámku Konopišťském, vymykají se z obvyklého rámce přítomného svazku; popis jejich vyžadoval by soupisu specielního.

Museálním dojmem působí vnitřek i okolí kostela Cbvojenského,. jež Jeho Výsost pan arcivévoda vyzdobiti dal bohatě starobylými uměleckými p. jdměty ze svých sbírek.

Bělice.

Ant. Norb. Vlasák, Okres Neveklovský (1875) 46; Dr. Ant. Podlaha,

Posvátná místa II. (1908), 130.

HT

FARNÍ KOSTEL SV. MAŘÍ MAGD., původně stavba gotická z prvé pol. XIV. stol., ve stol. XVIII. částečně přestavěná (viz pohled obr. 1., půdorys obr. 2.).

Presbytář gotický, třemi boky zakončený, zevně v nárožích opřený jednoduchými neodstupněnými pilíři. Závěr pětiboký i předložené pole (příčný obdélník) mají klenby žebrové. Žebra mají v profilu tvar klínu otupeného, v šikmých bocích mělkým žlábkem vyhloubeného (viz obr. 3.). Vybíhají z konsol válcovitých nestejné délky (patrně zbytky odpracovaných přípor), zakončených válcovitou hlavicí dolů sešikmenou, pod níž různě profilovaný článek na způsob oblounu dřík obtáčí. Na jedné z konsol (za oltářem) jest mezera mezi hlavicí a tímto článkem vyplněna trojúhelníkovými cípy, jež pod hlavicí jsou zakončeny bobulemi. (Viz obr. 4.) Svorníky malé, hladké. Okna tři hrotitá, bez kružeb, s profilovaným ostěním: kolem otvoru okenního táhne se hranolový trojboký prut, dole se rozšiřující a na hranolové patce spočívající; vedle něho jde žlábek hluboce zaříznutý (viz obr. 3.). Za oltářem okno zazděné.

K severnímu boku presbytáře přiléhá hranolová věž se střechou barokní, báňovitou, bez lucernovité vížky.

V přízemí věže sakristie valené zklenutá, jež má na straně východní úzké okénko hrotité, silně vyšpaletované. Z presbytáře do sakristie vede portálek obdélníkový, jehož hrana v dolejší čtvrtině ostrá, jest výše sešikmena a přechází pak odstupněním v sešikmení dvojnásob široké, jež lemuje hořejší polovici bočních ostění i nadpraží. Hořejší rohy portálku vyplněny jsou hladkými konsolami (viz obr. 5.).

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Benešovský.    ¹

V severní zdi presbytáře, bezprostředně vedle rohu, kde počíná trojboký závěr, jest gotický sanktuář 1-55 m nad zemí, 0-92 m šir. a 2-10 m vys. Kamenný profilovaný rámec sbíhá se nahoře oběma boky

----.

i.

Obr. 1. Bělice. Farní kostel.

trojúhelníku ve hrot, z něhož vzhůru vybíhá hranolový stonek prsténcem obtočený, nesoucí obdélníkové zakončení, ozdobené při bocích polovičními

:tr

Z-

-W !!???? ? b Ur

Obr. 2. Bělice. Půdorys kostela.

palmettami. Tympanon vyplněn panelovou dvojnosou kružbou. Obdélníkový výklenek uzavřen jest železnými dvířky s pruty kosmo se protínajícími (viz obr. 6.).

Při jižním boku presbytáře přístavek s oratoří, z doby barokní. Vítězný oblouk sbíhá se v tupý hrot.

Loď obdélníková se stropem rovným. Zdivo z téže doby, jako presbytář; jen otvory okenní v době barokní změněny v nynější tvar: jsou obdélníkové, polokruhově zaklenuté.

ftl

s--

!7

■li.

fr

il

20m

ff

&

e-

2|2|zl 't |

Obr. 3. Bělice. Profil portálu severního, profil žebra, ostění okna v presbytáři.

.■mi

II "i

i:

ivP

'iiimmis ii

i¹

Ulil]

=i

o?

jM

tI|M »IW

... ď I

ii

=1

\ plili.

Obr. 4. Bělice. Konsoly v presbytáři.

Obr. 5. Bělice. Portálek u sakristie.

V severní boční zdi lodi zachoval se původní gotický portál. Široký a vysoký hrotitý oblouk třemi pruty hruškovitého profilu článkovaný tvoří rámec slepého zdivá, v němž jest teprve vlastní portálek hrotitý, na vnější hraně jednoduše sešikmený. Dřevěné dvéře mají staré železné závěsné pasy, táhnoucí se od stěžeji téměř po celé šířce dveří; pasy ty, na konci rozpoltěné a hákovitě zahnuté, ozdobeny jsou vsekanými pruhy a primitivními ornamentky. (Viz na obr. 7. pohled a na obr. 3. profil.)

V právo vedle portálu zevně vsazena do zdi dosti veliká jednoduchá kamenná nádrž.

Hlavní oltář barokní z druhé pol. stol. XVIII. Na každé straně jeden hadovitě točený sloupek na hranolovém stylobatu a jeden sloupek rovný na podstavci konsolovitém. Mezi nimi dobré barokní sochy sv. Veroniky a jiné světice mučednice. Oba sloupky mají hlavice kompo-sitní, na nichž spočívá oblamované kládí, z něhož nad středem klene se

•i * '

V*

PSi

Was£&*‘: *':*

,>■

/T

-I' ■

>sr

*1- V 'V':-'

hC,

Tzř**L

\q* jsžt-

Obr. 6. Bělice. Sanktuář, konsola, socha sv. Kateřiny.

segmentovité římsoví. Na kládí nad sloupky andílek a vása. Nástavec z volutovaných článků komponovaný vyplněn vyřezávaným kruhovým věncem skládajícím se z obláčků a andílčích okřídlených hlavinek; uprostřed věnce vyřezávaná holubice s paprsky. Na stole oltářním po stranách tabernakulu stojí rokokové relikviáře na způsob rámců na podstavcích. Nad nimi pak na predele ze dřeva vyřezávané zlacené rokokové vásy.

Obraz oltářní ,,Sv. Maří Magdalská klečí v jeskyni na poušti majíc před sebou lebku, líbá krucifix, jejž v rukou drží, nad ní dva andílci; v levém pozadí výhled do krajiny s palmou", obstojná práce Ant. Machka z r. 1839.

»o

Zvony: i. 077 m vys., 1 m v prům.; nahoře dvouřádkový nápis gotickou minuskulí: [1. ř.] Jlnno s bomini x mtllecimo x l&omrenfepmo x *xxt x qxn x me ů fecif x maffjias x ttomen s fjabef x in x nona x (Eioifafe x prag x [2. ř.] encis x sx x í;oc s Ians x beo 5 paíri x rnnnipofenfi 4 ef s beafe x mařte x temper x

SK

W'

Obr. 8. Bělice. Faksimile nápisu na zvonu č. i.

mmym

a-

>«■

'J**

■ tm

i--

Obr. 7. Bělice. Portál v severním boku lodi.

mrginis x eí 4 omnibrs x randíš x vx x í;oc x lau x (viz faksimile na obr. 8.). Na plášti relief P. Marie s Ježíškem stojící na půlměsíci.

.. o-6o m vys., 078 m v průměru z r. 1473 (?); nahoře dvouřádkový nápis gotickou minuskulí: [1. ř.] Iefa buopfjo ípsidjo [čtyřstéhoj sebmbesaíeíjco tuiefjo íenfo ^roon gest bielan x hc rp; rijoalc panu btmfju 4 a soaíe [2. ř.l harfrrtinie 4 (viz faksimile na obr. 9.).

i tvttibuoBbott^iciiosrouiGVBdtuioonucMotruto^owo-rfítoicidu^uratvnnctvricm uďu oiiiiinsuntr

u artmmifí

Obr. o. Bělice. Faksimile nápisu na zvonu č. 2.

3- 0-35 m, vys., 0-41 m v prům.; nahoře kolkolem nápis jednořádkový gotickou minuskulí: aue x marta x gvacta in + í + si Ďeaft x ntotfm x qui x in x hornino x ntoritmffnjr x (viz faksimile na obr. 10.).

auc:;:m₁uiňsn'.m a:;: r^+O+SSbtYtnrŮllOUUl 0m:::m:;:00iau\0::i»oviuna::

Obr. 10. Bělice. Faksimile nápisu na zvonu č. 3.

Benešov.

Grueber, Kunst des Mittelalters in Bóhmen II., 84; Vlasák, Okres Bene-šovský (1874), 7 násl.; Neuwirth, Geschichte der christlichen Kunst in Bóhmen bis zum Aussterben der Přemysliden, 4x4; Podlaha, o. c. 116 násl.

Město Benešov (viz celkový pohled na obr. n.) pozbylo celkového starobylého svého rázu; domy soukromé vesměs mají střízlivý vzhled novodobý. Pohled oživují pouze: charakteristická zřícenina chrámu mino-ritského, chrám děkanský na návrší na straně severovýchodní a kostel piaristský na straně jihozápadní.

DĚKANSKÝ CHRÁM SV. MIKULÁŠE, původně stavba ranně

gotická z pol. XIII. stol. Pobořen r. 1420, načež presbytář nově sklenut; lodi nebyly obnoveny v původní délce, nýbrž na straně západní zkráceny. Původní sta vba byla značně delší a měla v průčelí dvě věže, z nichž toliko jedna částečně ve zdivu se zachovala. R. 1648 od Švédů vypálen, načež obnoven. Poslední opravy v letech 1898 a 1902. (Viz pohled na obr. 12. a 30., půdorys obr. 13.)

Presbytář gotický. Závěr pětiboký. Klenba gotická o dvou polích. Okna hrotitá bez kružeb; ostění z červeného pískovce, profilovaná. Uvnitř pod okny jde profilovaná římsa nahoře sešikmená. Ze římsy té v koutech polygonu, dále v místech, kde obě klenbová pole se stýkají, jakož i v koutech při vítězném oblouku vystupuje vzhůru plochý polo-pilíř asi i2-o« vysoký, k němuž po obou stranách přiléhají oblé přípory s patkami hranolovými, mělce vyžlábkovánými. Nahoře zakončen zmíněný pilíř i obě přípory římsovitou konsolou z červeného pískovce tesanou (viz obr. 14. a 15.). Dolejší část konsol jest jednak figurální (symboly čtyř evangelistů a různé podoby zvířecí), jednak ornamentální, lupenoví té (viz obr. 16.).

Nad konsolami kolmo vzhůru vystupují profilované pruty, z nichž v různých výškách neorganicky a lomené vycházejí žebra klenby (profil jich viz na obr. 17.). Z toho jest patrno, že presbytář původně byl mnohem vyšší, a že klenba nynější jest pozdější. Některé z kolmých těch článků trčí kuse vzhůru (viz na obr. 15.).

Klenba žebrová; v polygonální části žebra sbíhají se ve svorníku dutém; pole druhé má rovněž svorník dutý, ale s menším otvorem (viz obr. 18. vnitřek kostela).

Obr. n. Benešov. Pohled celkový.

i

;

I

ljv7~U

nv n

ía

a it.

^—

— <    ' •'JP

ri yL

„* <«* •-

w

Vň

§35*.'

kJ

Obr. 12. Benešov. Děkanský chrám.

á

£

p-

i

7

Sfi

s

i

.

/z----r

■

f,

jtf

:

■

B

m

A

A

3=7

U •■ u7

i -t^} : i i ;

l—

i

Vítězný oblouk hrotitý; čelní jeho strana vyzdobena barokním štukovým čalounem.

mm

Loď hlavní obdélníková. Klenba imitovaná, valená, výsečová; ve výsečích okna segmentovitě sklenutá. Od lodí bočních oddělena jest lod hlavní s každé strany dvěma arkádami hrotitými, při hranách vv-žlábkovanými. V pozadí hlavní lodi kruchta podklenutá; podkruchtí otevírá se do bočních lodí otvory polokruhově sklenutými.

gyy

lilii

li#

.WSÍ

Psi

fei

iil

Tm

fflli

Obr. 14. Benešov. Děkanský chrám. Přípora s římsou v presbytáři.

Obr. 15. Benešov. Děkanský chrám. Pohled do severozápadního kouta presbytáře.

Boční lodi obdélníkové, nízké, s plochým stropem; okna obdélníková, segmentem sklenutá.

K lodi severní přiléhá na východní straně obdélníková, valené klenutá sakristie stejné s ní šířky. Do sakristie vede z presbytáře portálek, jehož kolmé ostění profilováno žlábkem, rovné nadpraží má v rozích čtvrtkruhové ploché výplně (viz obr. 19.).

Do lodi jižní vede v boční zdi portál hrotitý, profilovaný dvěma pruty hruškového profilu, a oblým prutem mezi nimi se táhnoucím, jenž vybíhá z hlavic oblých sloupků stojících na nízkých válcových patkách. Hlavice mívaly ornamentální plastickou výzdobu, z níž však zachovaly se pouze slabé stopy (obr. 20.).

10

iJk

líSkar-ir

Ltf

fí pví'll^

!nf»*

Sr

v/

íMw, ř

ipr

nr

JT

»Slfeí jfc

fn

Fini ¥ 11

"ni

®?s

ÍHS

fjpá

Irtf®

Qj^rnm

Mf

Obr. i6. Benešov. Děkanský chrám. Kcnsoly.

Ve zdi západní vedle síňce zachoval se zbytek ostění po rtálku se žlábkovým profilem a plastickou hlavou lidskou

dřeva řezaný: šťavnaté, výborně vyvinuté markantní rozviliny, do nichž dole vkomponovány postavy andělské držící ozdobně vyřezávaný rám obdélníkový; -rr+si-tW v hořejší části rovněž an-(obr. 22.) z roku 1696, ze obr. 17. Benešov. Děkan- dělské postavy po stranách

ský chrám. Profil žebra.

(obr. 21.).

Hlavní oltář

i/J

i.

jnii

Dl

Ski

.1

íiM

Ek&il

J JPSJIIbE' *

$0#

im

rámce oválového. Nejvýše dva andílci držící plochý kříž. Po stranách oltáře nad brankami za oltář vedoucími bravurně řezané barokní sochy sv. Vojtěcha a Prokopa. Po stranách tabernákulu kořící se andělé. Vzadu na rámu oltáře vydlabán ozdobně letopočet 1696.

Ji-!

Emilii

II

Ěé.

|i

t=!i

i¹

!l /i,

A'

ill I

-O

IS

\—==

■i

íl|ř

í;. pup 1 ' - Rrř i!

ýjf&f |

II

b/z

íí

ta

m1LJ

1    2    3 5ctm

ii..í=

JL-

,l«—-SV

!!•

r.\\.

Obr. 19. Benešov. Děkanský kostel. Portálek u sakristie.

16

I 1,

Ir

Iv;

#?|cg

i'VVii

BUě

v-

Ll

m-i

ÍL

*10 0

l 5    4    5    6    7 S 9    10<u»

H-1-1-1-1-1-1-1-1

0í

ll

ip

1

illl

Obr. 20. Benešov. Děkanský' kostel. Portál jižní.

Obr. 21. Benešov. Děkanský kostel. Zbytek portálku v západní zdi.

V dolejší části oltáře obraz Madonny s Ježíškem na lipové desce malovaný, 2 m vys., 1-31 m šir., z doby cca 1500, pozdějším přemalováním původního svého rázu pozbavený. Madonna s Ježíškem neoděným na levici, se žezlem v pravici; kolkolem plamenná svatozář a věnec myrtový s bílými bobulemi; v dolejší části ještě paralelně s tímto věncem obláčky. Madonna stojí na hadu a půlměsíci. Dva andílkové v řasnatá roucha odění drží korunu na hlavě Madonny spočívající. Ježíšek žehná pravicí a v levici drží kouli. Pozadí má gotický dessin tlačený, postříbřený. (Obr. 23.)

12

14

\.

p, ||f

II

ř/

'J

I ■;

Id

I! I

Bt

7f

1 dy J

of

A'

\N

'• * -. ••

_v

/JS

éfr

tsc¹

Í!

Cl

Obr. 22. Benešov. Děkanský kostel. Hlavní oltář.

V šikmé stěně severovýchodní sanktuařík s obdélníkovým pažením kamenným a mřížkovými dvířky (viz obr. 24.).

Na straně evangelijní veliký výklenek s barokní architekturou; v něm na kredenčním oltáříku barokní (umělecky slabá) socha sv. Anny s Ježíškem na pravici a s P. Marií na levici. Nad sochou zavěšena kopie sv. Salvátora Chrudimského.

Na straně epištolní rovněž takový výklenek, v němž umístěna sedadla pro duchovenstvo.

Ižto

53$

k.

w-

lp

<v

Lil

>;

F="?

u;

;t; • j

Uf

v' r» -

fh

T*,*,

■:U

■iM-

«-y

,r

•>'.

/íý

14

I;

pxS

■\

,Vj

J,

I

I' ' i

I

I • '■ -

(>r-

Obr. 23. Benešov. Děkanský kostel. Obraz Madonny.

Kazatelna barokní, dřevěná; na řečništi ze dřeva řezaný relief: „Rozeslání apoštolů a učedníků"; po stranách volutové podpěry, jejichž čela ozdobena symboly evangelistův, totiž hlavami člověka, lva, býka a orla. Stříška lambrequinová; nahoře hladký vzorkovaný kříž obklopený andílky v obláčcích; na stříšce sedící alleg. sošky naděje a lásky (obr. 25.).

lf.

ř.

Iv

Ti]

Pí

[ýj

ii-

;?a

Pl

l<£>

Jkj

H,

o

ÍT]

\L\

V presbytáři a v hlavní lodi rozvěšeny jsou veliké obrazy na plátně: cyklus výjevů ze života sv. Klimenta od Ign. Raaba (restauroval E. Dítě). Obrazy ty bývaly původně v kostele sv. Klementa v Starém městě Pražském; po zrušení řádu jesuitského zakoupeny pro děk. kostel Benešov-ský. Jsou to.

i. Sv. Klement sv. Pavlem

na víru obrácen; na obraze ná

ll

/•

lií

pis: ,,CLEMENS EX CONSORTIONE DOCTRINAQVE PAVLI AD CRE-DENDVM

IN CHRISTVM PER-

SVADETVR.“

Obr. 24. Benešov. Děk. kostel. Dvířka sanktuáře.

2.    Sv. Klement zvolen za papeže; nápis: ,,AD SVMMI PON-TIFICATVS DIGNI-TATEM CAPESSEN-DAM ADSCISCITVR“.

3.    Sv. Klement světí kněze ; nápis : „SACERDOTES CRE AT“.

yr-

rv

4. Sv. Klement ustanovuje v Římě sedm mužů, aby zaznamenávali životy sv. mučení ků.

5. Sv. Klement odchází do vyhnanství.

\ll * -i ,.

lasBi

-*rř-v -

6.    K modlitbě sv. Klementa výtrysku je pramen ze skály.

7.    Sv. Klement vyučuje pohany divém tím učení Kristovu nakloněné.

v**

Ěiftgý.

tg

8. Sv. Klement klečí se sepjatýma rukama; před ním na skále zjevuje se ozářený beránek.

g. Sv. Klement v oblacích žehná kolleji Klementinské; v právo v rohu andílkové držící kotvu, v levo allegorická postava Tovaryšstva ukazující na kollej Klementinskou (viz obr. 26.).

ii

v

>«

wm*

%r»

i£8$Ě

r*. • ■    .'

*

<09?

#y

■v

**]

’ MS!

. ' -»

*3

t± I

Sg.

5*

M ■' »1

Obr. 23. Benešov. Děkanský kostel. ,,Sv. Klement žehná kolleji Klementinské".

10. V právo allegorická postava víry s kalichem a křížem, v levo dva andílkové držící list s nápisem „Euntes in mundum universum prae-dicate evangelium⁴'. V pozadí chrámec (symbol církve), do něhož pastýř vhání ovce.

V jižní lodi oltář b ar o k n ě-go t i c k ý, jenž býval dříve v kapli zámku Konopištského. Architektura barokně-gotická; nad tabernakulem socha sv. Huberta v rouše biskupském stojícího na oblacích; s každé strany andílek, z nichž jeden drží berlu a mitru, druhý knihu. Nad postranními portálky sošky: 1. genius se šípem v ruce; u jeho nohou laň probodená

šípem; 2. genius s loveckým rohem; u jeho nohou pes. Na tabernakulu i na tumbě barokně-gotické panellury; i rámce mešních tabulek mají zajímavé formy barokně gotické. Zajímavá práce řezbáře Lazara Widmanna

' ^11

.í

• lL

35—37-

Hrádek.

r w.

Kožlí (Kozlí).

Mrač.

W^glP

lift

íL í

pil

• lL

ti

VJ

■K

►v*

ti

ki

T*

'K. í>

L c

tk/é.

jřj*

■HHhí

Obr. 27. Benešov. Děkanský kostel. Oltář sv. Huberta.

z r. 1747. (Srvn. Zdeněk Wirth, ,,Barokní gotika v Čechách v XVIII. a r. pol. XIX. st.“ v Pam. arch. XXIII.; zvi. otisku sl. 35.—36.) Obr. 27.

V jižní boční lodí při podélné zdi barokní oltářík sv. Jana N e p. (slabá práce): rozvilinový rám, oválový obrázek sv. Jana Nep.

(postava po kolena), po stranách sochy andělů, na predele malé obdélníkové reliéfy (slabé) se scénami ze života a smrti sv. Jana Nep.

V severní lodi malý barokní oltáři k, dobré komposice. Uprostřed v rocaillovém rámci za sklem obraz na plátně: P. Maria bolestná se sepiatýma rukama, s mečem v prsou (poprsí). Po stranách kanellované

JL

Wc

f.

m

sjyy

Obr. 28. Benešov. Děkanský kostel. Oltář Bolestné P. Marie.

rovné sloupky s korintskými hlavicemi, nesoucí oblamované římsoví. Při nich sošky sv. Dominika a sv. Jakuba. Nahoře pod segmentovou arkádou volutami nesenou malé sousoší Nejsv. Trojice. Viz obr. 28.

V předsíni ve zdi náhrobní kámen z červeného mramoru 1-57 m vys., 0-93 m šir.; nahoře v kartušovaném orámování nápis: „JDefřja panie 1614 ra patek po Bebieli pohni ihtoocauif ©rojena pani Blanbelina Kojnorofka rojena BrjbanonJka je Brjbanoma jiroof snmg bo konala, ge* gijjío ©ielo mrfroe n> mijíie tomto obporjiroa ocjekaraage blařjofíanienelp)

prpjjfi ,£gna Bofifjo a rojkrjítflrm j mr trouty. V dolejší části znak (zkřížené meče). Viz obr. 29.

Zvonice (viz obr. 30.) jihozápadně od kostela, hranolová, s nízkou jehlanovou střechou; ve východní zdi ve výši asi 6 metrů původní vchod.

Zvony: 1. 1-21 m vys., 1-32 m v prům. (viz obr. 31.), nahoře dvouřádkový nápis: [1. ř.] ,,(Dělítko: sv. Jiří potírající draka) anno ¥ bnt ^ irt ^ tctc ^ I^e^eaettt ^ Jjoc ^ epos ^ romplefo ^ esf ab ípmorř^-rí žfc Iaobě ^ jaloafoís ^ biu rtn ^ píjů ^ aerí ^ bfg ^ mařte ^ oir=

li

Ir

jJTř *„) f j 1)3 i |. |Jý i j 1 j|ý j (ÍITf; (ii¹Jii |CS:

/ ; ; 1 if ;i t<;n ^ j

■ i ■    ■ ;

,><•! 'iyť 'i-ti '

■N> •

ys

• Vi

WJ €

Obr. 29. Benešov. Děkanský kostel. Náhrobní kámen.

nese na ramenou

ginis ¥ sanrti ¥ ntcolat * epi [2. ř.j (dělítko: muž na tyči zavěšenou zvěř) tor x fpts (dělítko: větévka) preftbeníe (dělítko: Madonna s Ježíškem) gnofo (generoso) * btvo (dělítko: dva kohouti proti sobě) bno (dělítko: ornament větvicovitý) iaroslao 2 be sjtrnberg (dělítko: jednorožec) tyotos (dělítko: om. větévkovitý) opts (dělítko nezřetelné) pntos (dělítko: lučištník) motor (dělítko: květina ve květináči) fjóbilig x i;oíjác + b pga x píebaor 2 patroni (dělítko: dva ptáci) íjoius x errlejte 2 prr mgrm (dělítko: kalichovitá nádoba s květy) oenceflaom x be melroar" [viz faksimile na obr. 32.]. Řádky od sebe odděleny odlitým provazcem v uzel zavázaným. Na plášti: 1. uprostřed kalich, nad ním hostie, 2. pod kalichem malá postava rytíře, nad jehož hlavou koruna; po stranách písmena nt J;

3. v levo od kalichu sv. Pavel, v právo sv. biskup. Na protilehlé straně drobná skupina ukřižování a pod ní připájený štítek s hvězdou Šternberskou.

2. 0-70 m vys., o-88 cm šir.; nahoře svislé akanty, na plášti nápis: „LETHA PANIE 1603 TENTO ZWON GEST VDIELAN ZA GEHO MILOSTI VROZENÉHO PANA ARKLERA Z KVNOWICZ NA BRODIE

'N-

/V

Obr- 30. Benešov. Děkanský kostel. Pohled od jihovýchodu.

IAKVB KONWARZ WLAS-

VHERSKEM HLVKV A KONOPISSTI SIMSKY.“ Na protilehlé straně pláště reliefy: sv. Petr a sv. Pavel.

3. 0-58 m vys., 070 m šir., nápis: „anno * bomirtt 2    2

ccrc⁰ *    2 o ttD * Itjí 2 íertfo * port 2 vt tntje 2 bopje 2 * [2. ř.]

2 tj 2 maíhtj 2 boopje ^ (viz faksimile na relief biskupa a apošt. sv. Judy.

| KOLLEJ PIARISTSKÁ S KOSTELEM SV. ANNY (viz pohled na obr. 34., půdorys na obr. 35.J založ. 1703 hrabětem Františkem Karlem Přehořovským z Kvasejovic. Základy položeny I7°5 26. čer-Plán ke kostelu vyhotovil Jan Krt. Alliprandi. Než byla kollej

°br- 33-)■ Na plášti malý

vence.

s kostelem vystavěna, bydlili dva první členové řádu v městském

tm

■K

li -

lil

- -iSfcMl!

SÉÉgfci 5

TSP*«

mim

mmií-,

11

H'

íř

¥‘

ftesp*

wm

IW

-sřfc

^élgf

r*s»

í&i

NÍ

p:

'iM

;*yi

oiBaak iffil

to

tom ilUiuS opTs .'ýmus tuot o v ".•homusv: roTnV₊ íw tuui ;uy

........... gJsioiwisoMi ono    awmni jw^wjjnt,oi.iUAOWA«|,VjitijVi«ámgrnuo.tó^ J

SBklifMin • 1WP8 * fttnfuifi * i\m * -un    *jiná, ijtt -m* ejowjp imi    *iidno«ot? *Uj * Qwi#) * dm «joo * mmi * m • o * mo * onnp ?<■ j

32. Benešov. Děkanský kostel. Faksimile nápisu na zvonu z r. 1483.

Obr.

špitále sv. Alžběty, kde měli i školu, a služby Boží konali v kostelíku špitálském. K stavbě bráno bylo z počátku se svolením zakladatele a pražské konsistoře zdivo ze zbořeného kostela a kláštera minoritského, ale na protest pražského konventu u sv. Jakuba od dalšího boření upuštěno a jemu náhrada při stavbě kláštera v Jílovém dána. Stavba kolleje pokročila tak, že 1706 4. července členové řádu i školy do ní se přestěhovali. V srpnu 1708 zklenut kostel a postavena na střeše věžička, v níž zavěšeny 3 zvony. Počátkem r. 1710 byl kostel uvnitř i zevně nahozen a vybílen a g. června téhož roku benedikován. Stavba kostela a kolleje stála celkem 40.000 zl. R. 1715 panství Kono-pištské přešlo na hraběte Jana Jos. z Vrtby, jenž dílo započaté převzal a také dokončil nedostavěnou dotud část kolleje. R. 1720 spor, čí znak má zdobiti portál kostela: Přehořovský či Vrtbovský, rozhodnut [tím způsobem, že onen umístěn nad vchodem do kolleje, tento nad portálem kostela.

Kollej s kostelem stojí v jihozápadním rohu náměstí.

.Kostel, presbytářem k j ihu obrácený, má v půdorysu tvar kříže, ale obestavěn v rozích organickými součástkami tak, že celek tvoří v půdorysu obdélník, jenž na straně západní má rohy čtvrtkruhově vyduté (viz půdorys obr. 35.).

- Zevnějšek (viz obr. 34.) jest zcela jednoduchý: veliké plochy hladkých zdí přerušeny jen velikými polokruhovými okny vedoucími dovnitř kostela a jednoduchými okny obdélníkovými vedoucími do přístavků.

V průčelí ke vchodu otevřené schodiště kamenné se železným zábradlím. Nad vchodem z kamene tesaná kartuše se znakem Vrtbovským a nápisem: IOANNES IOSEPHVS S • R • I • COMES DE WRTBY SVPREMVS IN REGNO BOHEMIAE BVRG-GRAVIVS A° 1717.

auuo v ootunntmucumupccrf⁰*ygy$~on°*lut í tfnt o*2t)on

Obr. 33. Benešov. Děkanský kostel. Faksimile nápisu na zvonu z r. 1437.

22

Vnitřek jest vysoký, prostorný. Presbytář v půdorysu čtvercový má ploskou klenbu křížovou. Okna jsou v presbytáři tři (v každém boku po jednom) vysoko nad římsou pod samou klenbou umístěná, veliká, polokruhová. V bočních stěnách podvojná okna z oratoří vedoucí, se štukovými římsovými ozdobami barokními nahoře i dole.

'l

II

ii

■£

r*

teTfsb

w .1"

m

B.

M,

‘ V' .>V“ .'-*• *-

>' •-

•t

Obr. 34. Benešov. Kollej piaristská. Pohled se strany západní.

oltář (viz obr. 36.) z umělého mramoru, barokní, zřízen v letech 1761 —63. *) Po stranách stojí dva a dva kanellované

menší cínové postříbřené svícny. Vymalování velikého s Brandlem (,,sua aetate pictore nominatissimo”) za 600 zL; ale že Brandl chtěl peníze napřed, hrabě však věděl, že malíř vězí ve velikých dluzích a že velice lehkomyslný jest, ano, že právě v té době od věřitelů držán jest v domácím vězení („domesticá custodiá"), nepřistoupil na tu podmínku, a tak k vymalování obrazu tehdáž nedošlo. — Inkrustaci oltáře provedl r. 1767

) 2sejpr\e býval tu oltář s jednoduchým tabernakulem; nejvýše byla socha sv. Anny pod baldachýnem z látky tapetové, níže pak zasklený obraz bolestné P. Marie. R. 1732 hrabě z\rtby dal oltář upraviti „more romano", pořídil nové taber-nakulum, po stranách oltáře na podstavcích sochy sv. Josefa s Ježíškem a sv. Jáchyma (prý od Brauna), dvě veliké sochy klečících andělů, kteří drželi zmíněný obraz Bol. P. Marie, 6 velikých obrazu oltářního smluveno

sloupy se zlacenými kompositními hlavicemi, spojené nahoře rovným kládím, na nichž na volutách sochy andělů. Přes střed pne se segmentové římsoví, volutovými konci na zmíněném kládí spočívající. Nad ním před oknem socha Boha Otce obklopeného paprskovou svatozáří a anděly. Obraz na plátně, velmi zdařilý, světlého koloritu: Uprostřed sedící sv. Anna se stojícím Ježíškem na klíně; hoch sv. Jan opírá se o její koleno;

-.1

li

: ,r ..' I

,!

5 ::::

i-'    •.....;    !

' ■ i

Tj

~lr-

....

.....

i ____j

Uf V

i. :

12

'~W

::

S7.V.JP

Obr. 35. Benešov. Kollej piaristská. Půdorys. (První poschodí.)

fc

v právo stojící P. Maria berouc Ježíška za ruku; v levo sedící a čtoucí sv. Joachim, vedle něhož sv. Josef. Obraz tento maloval Felix Leicher ve Vídni 1761.*) Po stranách u sloupců sochy sv. Josefa a sv. Joachima. Na konsolách jejich kartuše s reliefy: 1. anděl zjevuje se spícímu Josefu, 2. Joachim modlí se před deskami zákona.

sochař D. Henekopf za smluvenou cenu 650 zl., stravu pro něho a dva pomocníky a za dodanou sádru.

*) Obraz byl ceněn na 700 zl.; malíř se spokojil s 300 zl.

2z)

Před oltářem veliká lampa na „věčné světí o“, empirová, 53 cm vys., na ní vyryt nápis: „IosephVs ConVaLIna MerCator et CIVIs pragensls gratVs In sCoLas plas, In qVIbVs BenesChoVIae LIterIs Instl-

yj

»'f\V

ii(l

llíl

Ji

á!

.tfeSgrii

Obr. 36. Benešov. Kostel piaristsky. Hlavní oltář."

VtVs fVIt, VoVIt ploqVe eX Voto obtVLIt“ písmena letočetná dávají rok 1803]. (Viz obr. 37.)

Na straně epištolní v zasklené skříni dřevěná pozdně gotická (asi z poč. XVI. stol. pocházející) socha P. Marie (obléknutá v šatečky), darovaná kostelu r. 1718 hraběnkou Barborou Marií z Clary-Aldringen,

roz. Kokořovou (viz obr. 38.).¹) Dárkyně dala k soše přidělati Jesulátko a opatřiti zasklenou skříň. Socha se skříní stávala nad tabernakulem hlavního oltáře. Jest 1-02 m vys. Poprsí její bylo v době pozdější barbarsky ořezáno, aby soška v šatečky lépe mohla býti obléknuta. Z původní sošky

r ____ -jr

§»

"—v i

V '

V.-

:    ;r>>"

Obr. 37. Benešov. Kollej piarislská. Empírová lampa.

Obr. 38. Benešov. Kollej piaristská¹ Socha P. Marie.

zbyla hlava (ale nes doplněn) s vyřezávaným vlasem, a dolejší část sochy do výše 54 cm, pěkně drappovaná.

Naproti barokní socha s v. Barbory.

V šikmých zdech ledi, připojujících se k presbytáři ped okny v ý-klenkové barokní oltáříky; na jednom z nich socha

sv. Josefa, na druhém socha sv. Jana Nep.; pod sochami dobré soudobé obrázky: ,,Sv. Antonín" a „Salvátor Chrudimský".

Kazatelna; na řečništi zdařilé reliefy 4 sv. evangelistů; v pozadí rovněž zdařilý relief „Dobrý Pastýř".

V bočních výstupcích lodi segmentovými pásy překlenutých veliké barokní oltáře dřevěné s obrazy na plátně malovanými: 1. Oltář

JT!

Hi

r§

ÍSA

'■

šLi

Wií

šsjíyy

(•

-Twš

r»

B]

r.v

m.

k-,.i

gs

Wj

!:J

r.

fYYv-

K

» sS

.•o² 4

Bili. ²

Obr. 39. Benešov. Kostel piaristský. Boční oltář na straně epištolní.

na

na straně epištolní (viz obr. 39.). Obraz: „Sv. Josef Kalasanský obklopen hochy; nahoře v oblacích Madonna", dobrá práce pražského malíře Františka Liechtenreitera ²) z r. 1749, obnovený J. Matthauserem r. 1887. Y nástavku oválový obraz sv. Kateřiny; po stranách sochy: sv. Josefa s Ježíškem (zvlášť zdařilá) a sv. Joachima. 2. Oltář (,,P. Marie Růžencové") straně evangelijní (viz obr. 40.) zhotovený r. 1747 sochařem Jos. Je-

línkem, z Kosmonos a truhlářem Prokopem Vyšehlídem z Doubravic. *) Obraz velmi zdařilý: ,,Panna Maria v oblacích; po stranách sv.’Dominik a sv. Teresie"; označen jménem malířovým: ,,Felix Leicher pinxP **) V nástavku oválový obraz ,,Z mrtvých vstání".

Střed lodi má klenbu kupulovitou.

A*

Obr. 40. Benešov. Kostel piaristský. Boční oltář na straně evangelijní.

Po stranách hlavního vchodu v rozích budovy chrámové pod kruchtou malé nízké kaple:

1. V kapli na straně epištolní oltář s velikým barokním sou s o š í m ze dřeva řezaným: ,, Kristus na kříži, pod křížem P. Maria omdlelá

*) Vyplaceno jim bylo 270 zl. (Kronika kolleje.)

**) R. 1747 uzavřena smlouva o dodání obrazu pro tento oltář s plzeňským malířem Juliem Luxem za cenu 270 zl. Není však známo, zda Lux obraz ten zhotovil, r. 1761 zaznamenává Kronika kolleje, že 5. srpna došel z Vídně přes Prahu obraz od Fel. Leichera, za nějž zaplaceno 150 zl.    ’    ý

na klíně Marie Magdalské spočívající; sv. Jan chápe ji za ruku" (viz obr. 41.). Po stranách na mense oltářní sochy sv. Dominika a sv. Teresie; po bocích oltáře větší sochy sv. Františka Seraf. a sv. Vavřince. *)

2. V kapli na straně evangelijní oltářík s obrazem „Bolestná P. Maria" (v rouše dominikánky, s mečem v prsou) v barokním rámci,

C83

ktfgZftv

W. í

I"⁷]

Té

'■■i

kMi

m-

*1

tplf

Wi

Ek

Mm

Obr. 41. Benešov. Kostel piaristský. Soušcší v boční kapli.

1-34 m vys. (viz obr. 42.). Obraz maloval 1715 P. Aegidius a s. Ferdinando Rámec zhotovil prý Jan Ferd. Brokoff za 20 zl. * *)

Na tomto oltáři dva pěkně řezané rámcovité relikviáře barokní z prvé pol. XVIII. stol. (58 cm vys., 47 cm šir.). Viz obr. 43.

*) Tyto dvě sochy jsou patrně zbytkem z bývalého oltáře těchto světců. **) Kronika kolleje.

á.

V-il

•A

U

tiVs

r <

4

^ I4.

ji

4

(T

:V

m

1

á'

Obr. 43. Benešov. Kostel piaristský. Rámcovitý relikviář.

0

A

ÍC

i

4

StN,

:

]

m

i-:

>

-p-

ir

O

a

ire?

-

'A,

Obr. 42. Benešov. Kostel piaristský. Obraz „Bolestná P. Maria".

Ve vížce nad kostelem zvony: i. 47 cm vys., 59 cm v průměru s obhroublým barokním dekorem, při dolejším okraji: ,,VALENTIN LI-SIACK GOS MÍCH IN PRAG AVF DER KLEIN SEIDEN 1769“.

2. 33 cm vys., 40 cm v prům. z r. 1806, s obhroublým dekorem.

i.j .-j

ft

;;

íijtr

Obr. 44. Benešov. Piaristský kostel. Kalich.

Kalich stříbrný 29-5 cm vys. barokní, s tepaným dekorem a s obrázky malovanými na emaillových destičkách (viz obr. 44.).

Xa jižní straně kostela připojuje se prostá jednopatrová budova k o 11 e j e, v půdorysu čtvercová, v přízemí klenutá. Nad vchodem do kolleje z kamene tesaný znak hr. Přehořovských z Kvasejovic.

V jižním, traktu v přízemí obdélníkový refektář (nyní ve dvě místnosti rozdělený) se štukovým rámováním na stropě. Na stěnách re-

|||

'ÍM

/•

•iáSřSSafct*

S2!

Ir

> v" ••

\\v

l!l

\m i

mu.

?íi i 1h

viSJIl m .'ílj

?*:f

ni

VI

-7

'f

l**""

I0&

wi

mm

&mra

tm

j -■

U

'.Vr:

• *{'•

-a

I '''

''áÉF"

.■*=VrŠrsn-£

Obr. 45. Bibliotheční skříně z piaristské kolleje v Benešově, nyní v knihovně umělecko-průrayslového

musea v Praze.

fektáře zavěšeny dvě zdařilé studie hlav na plátně malované (zvláště zdařilá hlava starce v zadumání) z prvé pol. XVIII. stol. Mimo to obstojné portraity obou zakladatelů kolleje: hr. Přehořovského a hr. z Vrtby.

Nad refektářem v prvém poschcdí bývalá síň bibliotheční, nyní rovněž ve dvě místnosti rozdělená. Na rovném stropě štukový rámec.

Pěkné bibliotheční skříně tu se nalézavší prodány byly r. 1896 Umělecko-průmyslovému museu v Praze, kdež umístěny r. 1898 ve

pttsssss

i h-C

•V' X

i ir

SHWPVÍ '

HÉ

Obr. 46. Benešov. Zříceniny někdejšího kostela mincritského. Pohled se strany východní.

velikém sále Čítárny. Jsou dubové, dvojím dřevem ornamentálně vykládané. Dělící pilastry mají vyřezávané kompositní hlavice. (Viz obr. 45.)

Roku 1736 27. února učinil tehdejší rektor kolleje P. Eugen a Matře Dei se schválením provinciála P. Basilia a s. Antonio smlouvu o zhotovení jich s truhlářem Josefem Waltereni z Tyrol. Walter práci tu započal, ale nedokončil jí. Teprve r. 1744 21. dubna byl s ním uzavřen nový

r-ř

v.

ifř

'W

' ivÍV“ >

ÍS5'

(já

,j

SĚá&M

-v

>-

V-ř-. .³

mM

'■ V . ' '

-■£

*•³»³

Obr. 47. Benešov. Zříceniny někdejšího kostela minoritského. Pohled se strany jihozápadní.

kontrakt o dokončení díla. jež také do konce prosince téhož roku bylo dokonáno. ³)

xZ\

Obr. 48. Benešov. Kamenické značky na zříceninách někdejšího kostela minoritského.

Air

í pyÉiLL, H

«•

MM

Obr. 49. Benešov. Profilované kameny ze zřícenin minoritského kostela.

ZŘÍCENINY NĚKDEJŠÍHO KOSTELA MINORITSKÉHO

(srovn. Bern. Grueber v Mitth. d. C.-Com. XVIII., 1873) asi z konce XIII. nebo z poč. XIV. stol. (Srovn. Neuwirth, Gesch. d. christl. Kunst in Bohmen bis zum Aussterben d. Pře-mysliden 399—400), jenž vypálen a pobořen r. 1420. Jest to zbytek pětibokého

TIP

y.

rtfcl

W,

W!

'J.

íj

iM

4 H

ti

*.

íkV-

■yr_

Obr. 50. Benešov. Profilované kameny zřícenin minoritského kostela.

zakončení ranně gotického presbytáře (bok východní a severovýchodní) s opěrnými pilíři a dvěma vysokými hrotitými okny (viz obr. 46. a 47.; půdorys Grueberův v Mitth. d. C.-Com. XVIII., 1873 str. 284). Uvnitř v rozích trnož, z něhož vybíhá uprostřed kolmé žebro profilu hruškového,

!i>

■

/! ' ''

ífl’

;• d ^

' ftl-íťřjsj

ll

,r

I. 4»

.•T/-' ‘i -,;••■

•» M/

#í>:

t m? Ht

:í

■ť

•i

íf$

W-

Af

Pí

£ip

m-l

Vgj

Obr. 51. Benešov. Profilovaný kámen ze zřícenin minoritského kostela.

přecházející nahoře přímo v klenbu; po obou stranách jeho po jedné oblé přípoře zakončené nahoře lupenovitou hlavicí. V jednom z oken ve hrotě ještě zbytky kružby. Na kamenech viděti kamenické značky (viz obr. 48.).

Zříceniny opraveny r. 1828, posléze roku 1886 nákladem 370 zl. V museu města Benešova uloženo jest několik profilovaných a ornamentovaných kamenů ze zřícenin: 1. profilovaný kámen s lupenovou

patkou (či hlavicí?), hruškovým prutem a j. (do rohu vtesána později písmena H F), 34 cm vys,. 57 cm šir. Viz obr. 496. Býval zazděn vedle děkanské zahrady v ohradní zdi domu č. 93.

r \|

<1

Obr. 52. Benešov. Zvon z r. 1322.

2.    Kámen z pilíře nárožního 47-5 cm vys., 73 cm šir., profilovaný třemi hruškami a třemi válci. (Viz obr. 49 a.)

3.    1 *7 m šir., C42 m vys.; uprostřed polosloupů s válcovitými dříky a lupenovitvmi hlavicemi dolejší část baldachýnku, jehož spodní plocha vytesána na způsob osmipaprskové hvězdv. Viz obr. 50.

4- Kamenný jehlan, 71 cm vys., 42 cw šir., v dolejší části profilované dvojboké hroty provázené kraby a vybíhající ve fiály. Viz obr. 51.

Vesměs z červeného pískovce.

O něco dále od zřícenin k západu, v místech, kde někdy ostatní stavba se rozkládala, stojí nízká hranolová zděná zvonice. V ní tyto zvony:

Obr. 53. Benešov. Faksimile nápisu na zvonu z r. 1322.

1.    i⁻07 m vys., 1-22 m v prům. (Viz obr. 52.) Nahoře majuskulový dvouřádkový nápis: [1. ř.] ,,E ÍÍVG 5RHRIÍI ® GRft® PLGRír ® DBS ® TGG ® BŘDíaTH ® TV ®TM«LIGRIB’® I Bl/DIGT’ ® FRVG [2. ř.jaHPS & TVI® íhG ® XPG ® PVSíř... [dělítko mandorlovitá pečet, v jejímž středním poli Madonna s Ježíškem; opis nezřetelný] (IŽŤPHNfl® fl°- IVO ® LI⁰GG⁰GX⁰Xl°I ® DO ® 6RŠTS + RVDGGR’ ■ FVDIT". (Viz faksimile obr. 50.) Zvon má ucha původní; mimo to přišroubována k němu ucha železná (r. 1706 zvon spadl, při čemž původní ucha poškozena, načež r. 1709 přidělána ještě ucha železná). Na dřevěné hlavě vřezáno „RENOVATVM 1709“.

2.    51 cm vys., 62 cm šir.; nahoře trojřádkový nápis: ,,[l. ř.] „LETHA PANIE 1593 TENTO ZWON SLYT GEST NÁKLADEM Y S POMOCY [2. í\] WSSY OBCE BENESSOWSKY ZA YANA SSPICMAVZA [3. ř.] PRYMASA A WACLAWA KOLARZOWA TOHO CZASV PVRGMI [4. ř.] STRAV Na plášti ve věnci hvězda Šternberská, na druhé straně orel říšský. Při dolejším okraji: „ODE MNE YANA WORZYSSKA BENE-SSOWSKIHO KONWARZE W TRZEBOWE MORAWSKE ZA KOSTELNÍKA IANA KALAVSA".

3.    24 cm vys., 27 cm v prům., asi z konce XV. stol., nahoře kolkolem gotickou minuskulí nápis: ,.at)£ matta . .

NEKDEJŠI ŠPITAL S KOSTELÍKEM SV. ALŽ

BĚTY v Pražské ulici (srovn. K. Turek, „Špitál sv. Alžběty

v Benešově" v čas. „Hlasy od Blaníka", roč. XXIII. č. 1—2.; F. A. Slavík, „O starém špitále sv. Alžběty v Benešově" tamtéž č. 3—4.). Neznámo, kdy byl založen. Zřízen byl asi ve XIII. stol., kdy Benešov rozšířen byl o novou část nynějšího města, když část „na Karlově" nestačila. Zakladatelem jeho byl asi některý pán z Benešova. Statky špitálské zapsány po vyhoření desk znova r. 1542. Kostelík sv. Alžběty posvěcen byl r. 1677, nepochybně po svém znovuzřízení. Ve zprávě z r. 1700 podané konsistoři se o něm praví: „Datur Benessowii xenodochium; est juratus aedituus, qui illud administrat; aluntur personae pauperes tantum třes. Est ei adiuncta ec-clesia, cujus curam habet idem aedituus." R. 1796 kostelík

vyhořel a prodán, načež přestavěn v hostinec (viz obr. 54.). Špitál vyhořel r. 1826. Někdejší kostelík sv. Alžběty jest prostá obdélníková stavba třemi boky zakončená, nyní v přízemí a poschodí rozdělená.

Zachovaly se některé předměty z vnitřního zařízení špitálu:

1. Vprůjezdě domučp. 103 zavěšen obraz malovaný na plátně, i⁻76 m vys., rió m šir.: Sv. Alžběta (v životní velikosti) dává almužnu žebrákovi. Nad hlavou světice andílek s korunou. Obstojná malba ze sklonku XVII. stol.

i,'Í

.0

:€

. HŽJSTOSC

fe|!|

T,

"-••I

lili 1

w.

fl

Obr. 54. Benešov. Někdejší špitálský kostelík sv. Alžběty.

2.    Jiný menší obraz v museu města Benešova (viz níže).

3.    Kříž v místnostech policejního úřadu v budově radniční (viz níže).

BÝVALÁ RADNICE v jihovýchodním rohu na náměstí (srovn. K. Turek, „Radnice v Benešově" 'v časopise „Jihočeský Kraj", I. 1910, 174) vystavěna byla na místě budovy starší asi v první polovici XVIII. stol. (viz na obr. 55. reprodukci nedatovaného plánu, uloženého v městském archivu), v letech 1818—1819 byla přestavěna v podobu, jak spatřuje se na obr. 56; ze starší stavby ponechán byl patrně pouze průčelní risalit. Roku 1850 postoupena bvla eráru. Při nedávné přestavbě zvýšena byla o poschodí a novou fasádou zbavena byla úplně prvotního svého rázu.

NYNĚJŠÍ OBECNI DUM (RADNICE) v severovýchodním

rohu náměstí, zcela prosté jednopatrové stavení.

2.'

•V ..

li

^■4-.

£špHV)M!a»

■■■¹5 yř

'i;

.i

i:».M

'■

-JIH

;£

lha?

li

£.

ji!

yp j r

JifJ! r

fCr i

-4 /

:' *F

íj- ,.f ■

«áL

•4J ^f! i

;><

*■

■•i

tál \

> '?/V

ížk

r:

__

tí

■BT.I .H.. "• ~

mi mi-j*

.i «ic nn |řxj^íApÁitf^iď^--s4m

:../ va^čggus.si j

*    7 í

qppr

■.to

*S F

-SfsacsHli........

™í

17

■V

.1

£5: .

£3 <f:r

1 ‘tsy

í li .

l£j :t

i"

II

^innl >

j5

'H

i*i

«9

^7f

STÍ-t í    y'r£*'<

V34C.' /íiSJSV. 4 r-/

„    /w/ ■ ’' ř'

• y/uu;,-,

'..ffWcl'? v - I

'■    er*    '•*<>»■ p

-j *>«? «£.y <*-/í' •,.. r '

■ -».    pí,-(/,z-4*m

''"//’    g"    a-

cS*,,-:/'*⁹'."'*<?**??' ď*-■■■-'ýC+'&*-4>.

t'l‘£

,. -    ;,.,>&:•*•    S/s>y*r<»tsK    .

v -/.    .- ‘WV .

£    £-,.*<•*?    /t*ttrnSýr** ,

7- ^/h->- " - r*-"

&• oi ó.to-,1 yfi ■*•.

/?    -ffit    £'

>.i li

/í? {^atA\ fo /*•’*?*'

trUKf/sy,

'1

;íi-

/*

„•Jí..

•'! I

;a    r—-?*y

Jta.

£ f,

Jk

.-ÍÉb^

—!——4!

FWíi

ršs astarx t -wu**^

JfTK

MĚSTSKÁ PEČETIDLA (viz obr. 57.):

1.    stříbrné v prům. 5’03 cm s opisem: SIGILLVM • MAIVS • CIVI-TATIS • BENESSOVIENSIS * PROPE • ARCEM . KONOPISST. Vzadu polokruhová rukověť s řetízkem. Na zadní straně vyryt nápis: ,,LETA PANIE 1601 18. D. M. IVLIVS . . .“

2.    mosazné v prům. ygcm, s opisem: ,,SIGILLVM • MINVS CIVI-TATIS • BENESCHOWIENS1S“.

•;

fef

III II

m ni

-----1

sv

Hr

fjn a 7^

lil

ni

í«

ksi

Vi

-*»

,i*

.n

II] i um:

Obr. 56. Benešov. Bývalá radnice před přestavbou.

3.    mosazné, oválové, největší prům. 3 cm., s opisem: STADT BE-NESCHAU RENT- U. STEUERAMTS SIEGL.

s opisem: SIGILLVM MINVS C1VIT •

4.    pečeť 2'5 cm v prům

BENESCH.

PRIVILEGIA MĚSTSKÁ z doby císařovny Marie Teresie 1747 a císaře Josefa II. 1785 v deskách z bílé kůže, do níž vtlačeny dvojnásobné ornamentální zlacené rámce a uprostřed zlacené znaky (viz obr. 58).

V místnostech policejního úřadu na radnici veliký kříž s barokním, 113W vysokým korpusem ze dřeva řezaným, z bývalého špitálu.

SOUKROMÉ DOMY vesměs bez starobylého a malebného rázu. Ve fotografickém snímku zachován přízemní dům č. 110 s jednoduchým dřevěným štítem a šindelovou střechou (viz obr. 59.).

f

m

3s

.. .

m.

m

ÉÉf&ÉSi:

9

4

Obr. 57. Beneíov. Městská pečetidla.

V domě Jos. Šmakala nad oknem pískovcové futro, v němž vytesáno: ,,£efa pante 1576. G. W.“

*

H

£1

^ : ' *- — • ,

_ tfffi

11

i

ir

1

Ř

m I 1 ¹ :* I

i

8ri§apB>*& ;

r*

i

\

\

t

bJ

‘•4

v

r

i)

■f

í,

■ m "    '__

I- j

1

Jf EM)

«> --------

mam

Sássslla

1

t

Kg

■

m

fc

L

i

*gm

i*

ti]

Obr. 59. Benešov. Bývalý dům čís. 110.

s

f

A-ý

11

l.    '

k

ví

ř*

Kas

- >.

;T

_

V ulici k Vlašimi vedoucí v nároží zahradní zdi KAPLIČKA SV. JANA NEPOMUCKÉHO (viz obr. 60.) šestiboká, se střechou šindelovou. Uvnitř barokní socha sv. Jana Nepomuckého.

KAPLIČKA „BOŽI VODA“ (viz obr. 61.), severozápadně od města, pod tratí dráhy cis. Františka Josefa, nad studánkou. V bocích otevřená okénka, vpředu otevřený vchod; strop rovný. Střecha jehlanovitá, plechem pobitá. Uvnitř vyzděná studánka. Nynější stavení pochází z let sedmdesátých minulého stol.; dříve býval nad studánkou zděný výklenek.⁴)

.. -

mm§■

!§!§⁴- ■

(ji

rtÉfgg

Obr. 61. Benešov. Kaplička „Boží voda“.

MUSEUM MÉSTA BENEŠOVA, k němuž počátky dány byly r. 1892 předměty sebranými k národopisné výstavě, vlastně však založeno bylo 1909. Z předmětů zde chovaných uvádíme:

1.    Náčrtek situace města Benešova, pérová kresba na papíře 32 X 20 cm, z doby, kdy bylo uvažováno, kde kollej piaristská státi má, zhotovená tedy asi kolem r. 1700 (viz obr. 62.). '

2.    Pohled na Benešov od jihozápadu (54x36 cm) z r. 1857, dilletantský akvarel, zhotovený Konopištským justiciárem Rottem.

o'

"jyw- tit'

't-rk-rý

~~T?'

'» tgPf

•'

fr

í*:

SrP#aiy*A

rvs

'f

Im*

N-

OT

ÉÉtí

-V

Slfi

3l

gST¹

^ > «ř*

tj-

li

má s&»*

{?■&, a

:im

>/r    _

: U1j^&5*

<&

^c-

Wt

Fy-.'.

. U—* -

ohá-

'^~Fď~Ž iOý5 v

|;

-v '• :W'

Ik •<?/

imb

#1

s

LS?

[í

íf

■te.a

')

Slil?

íř ;V

ís

n;

3 il I i

.7

/o

v\

JSSSr,

ří

i;

ír«!“V'

-V'-

í lú v

,i

»«r

ti

V<,

3KV,

I'

3«

II

iií

i..<£

./

.53

-rrn^y'    <-'«%Xvý*

ty-c Ay jíí^/4,:/.

I ''jÍr^Xy'" 'jDyrr£-/*á

• íjf

ví

I lirl

|«l

-vr\ -iví

'

J •/.

rtV

Ira.

fe.

yMgp

-P

>05

-i<

O-i o

O)

¹⁻¹ • I—*->

3    ~.

oj

C/5

'U

r-t-

& o

r¹

¹

Kronikář kolleje zaznamenává o soše té: „Vetustissimam, ante quadrin-gentos et ultra circiter annos miraculosam, ut ait et saepius recenset memorata excellentissima domina, statuaria efformatam manu". Dále praví, že socha ta dlouho ctěna byla v oratoři zmíněné paní a před tím v rodině pánů z Lobkovic.

²

Obraz ten stál 220 zl. (Dle záznamu v kronice kolleje.l

³

Dle kroniky piaristské kolleje v Benešově. R. 1736 bylo s Walterem smluveno, že za práci obdrží 250 zl. a že veškery materalie k práci potřebné mu budou dodávány. R. 1744 byla s ním vyjednána odměna 120 zl. a po dokončení práce přidáno mu bylo ještě 10 zl.

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Benešovský.

⁴

S o m m e r, „Berauner Kreis” (Prag 1849) str. 92.: „Eine Quelle ,Boží voda⁴ genannt, oberhalb der Stadt, náchst der Chausee, wird ais Augenstárkungs-mittel gebraucht.ftSie ist mit einer steinernen Nische úberbaut und wird von der Stadtgemeinde unterhalten.“

35—37-

4- Zlomky kachlů pozdně gotických, nepolé-vaných (viz obr. 63.), jež nalezeny byly r. 1898 při kopání základu domu č. 232 v Zámecké ulici:

a) kachle čtvercové (18 X 19 cm) s poprsními reliefy proroků držících nápisové pásky se jmény baititl, terennas, EjBířůBl.

MM

lyirSwS

'O

fcrrri

ť!

ki

^Lmm

mm

S5k>-

Obr. 63. Benešov. Zlomky kachlů v museu.

b)    rytíř držící dva znaky.

c)    heraldický lev.

d)    dolejší část heraldické orlice. é) heraldická helmice.

/) kachlíky s cimbuřím a s ozdobnými vlysy (z nich jeden skládá se z kružbiček gotických, druhý z postav ještěrů).

g)    znakový štít s osmipaprskovou hvězdou.

h)    postranní postava ze skupiny Ukřižování a j.

5. Keramické práce továrny hraběte z Vrtby v Týnici nad Sázavou z let asi 1780—1840 (viz obr. 64.).

'VI

v«t

rv

. „a. >

ra

si*#

Ji i

i- . .sáli

!8

‘a

0T

L*

ir

EC

•J

r?

Obr. 64. Benešov. Museum. Keramická práce z továrny hraběte z Vrtby v Týnici nad Sázavou.

r%f

■ $£ff

ty

V.

i*

&ě

&

Lt.

~.í

■P* ¹

ř-

-f*

6. Sv. Maří Magdalena. Obraz na plátně (1*03 x 0*73 m), z bývalého špitálu Benešovského. Světice sedíc a pravicí o lebku se opírajíc pohlíží vzhůru, kde andílci k nebi ukazují. Bez umělecké ceny, z konce XVII. stol.

na dřevě malované, z kostela

7. Tři obrazy ,,ex v o t 0“ v Nesvačilech:

a) 34 x 51 cm. Nahoře Madonna; dole po stranách klečící postavy: s jedné strany muž s hochem, s druhé paní se čtyřmi dívkami, uprostřed v pozadí kostel. Nápis: ,,Ex Voto 1751.“

Jf*A

L'' -m

1,

Obr. 65. Benešov. Bývalý zvon radniční na poplach.

b)    3Ó⁻5 x 25 cm. Nahoře Madonna s mrtvým tělem Ježíšovým na klíně, dole výjev splašení koňů hrubě malovaný; nápis ,,Aequi faeroces facti Nesvacilio Bistricium curru infracto rediverunt. Ex voto 1754.“

c)    31 X 21⁻5 cm. V levo kostelík ohražený zdí, nad ním Madonna, před kostelem zástup osob, nahoře město, na stráni kočár; v pravém rohu v rokokovém orámování nápis ,,Ex voto“.

8. Mučení sv. Jana Nep., obraz na plátně 80 X 65 cm, z kostela v Nesvačilech. Effektní komposice z prvé pol. XVIII. stol. V právo sedící král, v levo světec do póla obnažený, natažený na skřipci, po stranách pochopové; v levo od světce andílek s gestem mlčení a se zámkem v pravici, v právo před králem pochop zažíhající pochodeň na žhavém uhlí.

z,8

9. Bývalý zvon radniční na poplach, 33 cm vys., 38 cm v prúm. Nahoře mezi barokním dekorem nápis: BARBARA SIS QVESO CVNCTIS IN MOŘTE PATRONA A° 1752. Na plášti reliefy: „Sv. Kateřina" a „Sv. Barbora". (Viz obr. 65.).

Rf

*S1

m:

ďM

'3L

uM,

Obr. 66. Benešov. Socha. Sv. Jan Nepomucký.

10.    Barokní socha sv. Jana Nep. (viz obr. 66.), dřevěná, z druhé pol. XVIII. stol., i s podstavcem asi 1 m vys., stávavší dříve ve výklenku v průjezdě domu č. 4. (lékárna).

11.    Eccehomo, barokní, dřevěný, z prvé polovice XVIII. stol., 79’5 cm vys. (dolejšek chybí), z Ostředka.

12.    Svícny dva cínové, stejné, 54-5 cm vys. Noha troj boká; na jednom boku znak (ve štítě i v klenotu půl jednorožce) a letopočet 1669, na druhém boku I H S, na třetím monogram mariánský. (Viz obr. 67. po stranách.)

13.    Svícen dřevěný, 60 cm vys., barokní, s plastickým dekorem na trojboké noze i na stvolu (viz na obr. 67. uprostřed), s oltá-říku z domu čp. 4.

mm

1 a

mm

¹ mM

Obr. 67. Benešov. Museum. Svícny.

14. Mosazná pečetidla cechovní (viz obr. 68.):

a)    cechu řeznického, kruhové, 4*5 cm v prům.; uprostřed znak cechovní nad ním letopočet 1621; opis: PECET * CZECHU • RZEZNICZKEHO • MIESTA • BENESSOWO *.

b)    cechu krejčovského, kruhové, 4-3 cm v prům.; uprostřed znak cechovní, kolkolem opis: TATO PECZET : P : C : RZ : K : MĚSTA : BENSSOWA 1670.

c)    cechu krejčovského, oválové, 37 cm v největším průměru; uprostřed znak cechovní; kolkolem nápis: PECZET • P • CZECHV • KREICZOW * MI ESTA • BENESSOVA.

d)    cechu zednického a kamenického, oválové, 3 cm v nejvyšším prům., uprostřed znak cechovní, na okraji nápis: P • TOW • ZEDNICZI * A • KAMENICZI ■ M ■ B • ; kol znaku cechovního letopočet 1710.

Na STARÉM HŘBITOVE ŽIDOVSKÉM několik jen starších náhrobních kamenů; z nich zmínky zasluhuje pouze náhrobní kámen

<1

t.

r/j

tsssm

mm

v.vc

Obr. 68. Benešov. Museum. Pečetidla cechovní.

z XVIII. stol. 1*32 m vys., 071 m šir.; po stranách vytesány sloupky s obhroublými listovými hlavicemi, na nich spočívá volutová arkáda uprostřed rosettou ozdobená.

Blaník Malý.

Vlasák, Okr. Vlašimský, 121—122; Podlaha, Posv. místa III., 149—150.

ZŘÍCENINY KAPLE SV. MARI MAGDALENY vystavěné r. 1753, zrušené za císaře Josefa II. Uprostřed lesa na Malém Blaníku. Bylo to dosti prostranné stavení. Půdorys protáhlý (do ellipsy komponovaný) 23-4 m dl., 16-6 m šir. (viz půdorys na obr. 6q.). Zachovalo se dosud

zdivo dosti vysoké, z lámaného kamene a cihel (viz pohled na obr. 70.). Uvnitř na straně východní na omítce stopy malované barokní architektury oltářní. K celé šíři boku severovýchodního přiléhá zbytek obdélníkového

CJ

tm IU 0

jUL,

?. 5 V S 6 7 8 9 Wm lilii

+—f

Obr. 69. Blaník Malý. Půdorys zřícenin kaple sv. Maří Magd.

přístavku, jenž obsahoval sakristii, nad ní oratoř a pod ní byt poustevníkův. V rohu jihozápadním ve zdivé kruhový výklenek, zbytek šnekového schodiště na kruchtu.

W'\

■m

‘p

fcr

X:

mmmmk

iS

»•' ?T»',

■i

mmJ*

Wr

“7

•t .

■ -S3SS8HE )MP ’ ■

jr

;ý ' ■ ■

' i .

Obr. 70. Blaník Malý. Zříceniny kostela sv. Maří Magdaleny.

Blaník Veliký.

Karel Brantl, „Kamenné vály na Velkém Blaníku" v „Památkách archaeol. a místop.", díl VII. (1868), 573—574; Vlasák, Okr. Vlašimský 122—123; Sedláček, Míst. Sl. 287, č. 454; Dr. J. V. Prášek, Království české II., 197; Dr. J. L. P í č, Čechy za doby knížecí I., 355.

HRADIŠTĚ z doby knížecí s kamennými vály.

Miř

teitCS

• •li

Obr. 71. Bystřice. Farní kostel. Pohled.

Bystřice.

Vlasák, Okr. Benešovský, 114—119; Podlaha, Posv. m. II. 133—136.

FARNÍ KOSTEL SV. SIMONA A JUDY, prostá, původně gotická stavba, k níž r. 1666 přistavěna byla nová lod (viz pohled na obr. 71., půdorys na obr. 72.). Vnějšek zcela prostý: hladké omítnuté stěny; nad průčelím barokní štít.

Presbytář, zakončený třemi boky, má půvcdní žebrovou klenbu gotickou o dvou polích. Žebra, mající v profilu tvar otupeného, po stranách

"t

i:

Lil

Obr. 72. Bystrice. Farní kostel. Půdorys.

vyžlábkovaného klínu, vybíhají z jednoduchých konsol, majících jednak tvar jehlano-vitý, jednak tvar lidské tváře anebo dekor lupenový (viz obr. 73.). Ve svorníku nad oltářem vytesána střela (viz obr. 73.), znak pánů z Dubé, druhý, vítěznému oblouku bližší, jest dutý. Okna v presbytáři jsou nyní (po poslední opravě) hrotitá bez kružeb, dříve bývala obdélníková, seg-mentovitě zaklenutá, při přestavbě v XVII. století z původních gotických oken upravená.

Wh Ú

J.l I

v;

;;;

_ „i '|i

l^rwrdjéllfl

-|<U

in

Obr. 73. Bystřice. Farní kostel. Konsoly, svorník, profil žebra.

Vítězný oblouk segmentový.

Při opravných pracech r. 1899 odkryty v presbytáři pod omítkou

L i d m i 1 u;

malby představující sv. Václava a sv.

- ' A jy

X,

xtl,"

V*.

i&^dSEsi;’

ss

r.

<ř

>.’l    4

«*

J- ‘

VJkmM,

i <^rt,Wf '- *'a

►í

V.

rK

ffc

rZ'i y ^

wjjfá 4 V V

!S8P“

|l'm, j***’-

:!

Mh- 1

obstojné práce z konce XVII. stol. (viz obr. 74.); malby ty byly zase zabíleny.

Loď má stlačenou křížovou klenbu (tři pole tvaru příčného obdélníka) bez žeber; po stranách mezi pilíři úzké empory podklenuté tak, že

. ' '"a, 1 .

%.r

' '''

21 %

s||

iV.

rfliJ

Ppi

1/

s tř

i’

rf ,V

.'i

Obr. 75. Bystřice. Farní kostel. Vnitřek.

prostory ped nimi tvoří mělké výklenky. Empory překlenuty jsou oblouky z pilířů vybíhajícími. Na empory vedou obdélníková, segmentem zaklenutá okna, která zároveň osvětlují lod.

V    rozích u kruchty barokní dřevěné sochy s v. Petra a Pavla, dříve po stranách hl. oltáře stávavší, nově polychromované.

V    chodbě na kruchtu vedoucí barokní obstojná dřevěná socha s v. Isidora.

'Ji

K severnímu boku presbytáře přiléhá nevysoká věž; vnějšek její prostý, barokní, střecha jehlanová. V přízemí věže valené sklenutá sakristie.

Zvony: i. 79 cm vys., 99 cm v prům.; nahoře dvouřádkový nápis: [1. ř.] „LETHA PANIE MDLI II SLIT GEST TENTO ZWON KE CZTI A CHWALE PANV BOHV PANNIE MARIGI Y WSSI RZISSI NEBESKE [2. ř.] SSIMONISSE A IVDI A WSSI OSADÍ BYSTRZICKE W MIESTIE BENESSOWIE SKRZE MNE MATIEGE SSPICZE SLEPIHO⁴⁴. Na

//

A\\\

1 i ; i í⁴-

plášti: „WOLDRZICH HOLICZKY Z ŠTERNBERKA⁴⁴ a malý znakový štítek s hvězdou.

2. 76 cm vys., 91-5 cm v prům.; nápis majuskulový, aenigmatický (viz faksimile na obr. 76.).

Obr. 77. Bystřice. Farní kostel. Kamenná křtitelnice.

Zbytek staré kamenné křtitelnice, neozdobné, o-6o m vys., 0-90 m v největším průměru (viz obr. 77.).

Divišov.

Vlasák, Okr. Vlašimský, 79—83; Podlaha, Posv. m. III., 114—119.

DĚK. CHRÁM SV. BARTOLOMĚJE vyhořel 1742; r. 1745—46 od základu nově vystavěn; věž dokonána teprve r. 1793.

Jednoduchá stavba barokní s věží v průčelí (viz pohled obr. 78., půdorys obr. 79.). V průčelí věž s nízkou helmou, která končí se lucerno vitou vížkou; pod okapní prohnutou římsou hodiny. Lod obdélníková s rovným stropem; presbytář skládá se z předloženého pole čtvercového, plackovitě sklenutého a ze segmentového závěru. K bokům presbytáře přiléhají jednopatrové přístavky v půdorysu obdélníkové, obsahující sakristii a oratoře. Nad vchody štukové vysoké rámování (ve střední ploše nově namalované znaky města Divišova).

Hlavní oltář (z kostela na Karlově v Praze sem přenesený), jednoduchých forem ranně barokních, upraven byl v nynější podobu r. 1904 (tabernakl a predela jsou nové; hořejší část zůstala, ale sochy zde stávavší odstraněny; obraz nový). V nástavku kopie Madonny ,,Ara coeli⁴ z r. 1760. Po stranách oltáře po soše anděla; na přízedních pilířích na konsolách sochy sv. Teresie a sv. Barbory; vesměs ze dřeva řezané; slabé práce barokní. (Viz obr. 80. vnitřek kostela.)

Při jižní boční stěně presbytáře kredenční oltářík z r. 1751 s rokokovým vyřezávaným rámcem (v něm slabý obraz na plátně ,,Sv. Alois").

5-Pg.P D 0 11 PBg ĚnvegrQCfeG cconeon QUCPO FtiSftflGfrzOSgqftQpQS +

Obr. 76. Bystřice. Farní kostel., Faksimile nápisu na zvonu č. 2.

•4.

-

&

i

ITjllI! ■

w

li •

r, , •    -

Éf <

*

f ťí

*

jfc r,

1

■ y

i

- a

ft#

Mí

r°

■\ ■

^jinrr n    •

. -

v

Sl

ai:i

I

.

:

-

Obr.r78. Divišov. Děkanský chrám. Vnějšek.

■El

• .

=1

,

O

a»«    »    1    2    5    ^ i fc ? S 9 tm

mm—i—i—i—i—t—i—i—i—.—i

Kazatelna zr. 1751, dřevěná, na vypouklém řečništi uprostřed válečných trofejí plastický póly chromovaný dvoj znak Roggendorfský a Gotzovský.

V lodi stojí tyto oltáře :

1. U vítězného oblouku na straně epištolní, z 2. pol. XVII. stol., z klášterního chrámu Sázavského, s výborně řezaným rozvilinovým ná-

..

-

W:,

■|

■ '

v i šĚMĚt

8WS

ÉJ

kí

mr

«*

i mi

'.j

rr

|l

‘A

S.

Obr. 80. Divišov. Děkanský chrám. Vnitřek.

stávcem (akant, slunečnicové květy, dva andílci); obraz: ,,Sv. Prokop", kopie obrazu Sázavského. Viz obr. 81.

2.    U vítězného oblouku na straně evang., rokokový, s vysokou predelou a plochým, kosočtverečně mřížkovaným a na okrajích zprohý-baným rámcem; v predele i v rámci zasklené schránky relikviové; obraz na plátně: ,,Sv. Jan Nep.‘‘.

3.    Při boční stěně severní ranně barokní z r. 1661, z kostela na Karlově v Praze sem darovaný, pěkné architektonické formy. Obraz: ,,Sv. Václav v odění válečném mezi dvěma anděly", soudobý, zdařilý, ale zašlý. V nástavku obrázek ,,Sv. Rodina".

4. Při boční stěně jižní, podobný předešlému, z téže doby, rovněž z kostela Karlovského. Obraz: Kristus na kříži, pod křížem v levo Marie

mm

km.

m

ir

MmL'

M,

■>.

w*: nJHTÍ ; -v>-

.4

uý

an5t

rf

Ajvg

>i^~ m

/S

tm

r.ii

rf fap

V§Sgá i$%\ •£nZ!s}@

miMĚL

->f

)š

7J

3LÍS .

fe

li', 1

Wy

114 i

i stí

j»

,7

C\J

íj p

v<

Y?®OÍ

i,

Sí»

ti

*í

■Sil

m-

*1

Obr. 8i. Divišov. Dékanský chrám. Oltář sv. Prokopa.

Magdalská držící na klíně Pannu Marii, ve mdlobách ležící; v právo sv. Jan Ev. ujímající P. Marii za ruku a do dálky ukazující. Effektní, zdařilá malba soudobá; valně sešlá. V nástavku malý obraz na plátně ,,Sv. Vít“ (poprsí). Viz obr. 82.

náhrobní kameny zevně ve zdi sakristie zasazené na straně západní), ze sklonku stol.‘XVI.

Tři

(dva na straně severní, jeden

i’

■i

*'

í '"^4

m.

11

====3WKSBi=

iř'-

S!

m

ll

iit

Obr. 82. Divišov. Děkansky chrám. Oltář sv. Kříže.

valně otřelé; na dvou postavy ženské se znakem rodu Říčanských (viz obr. 83.); na jednom postava rytíře se znakem Šternberským.

6o

<x>

ap

<T>

Uvnitř kostela v jižní zdi lcdi náhrobní deska s plastickým dvojznakem a nápisem ,,ALOISI A COMITISSA SOMSSICH DE SAARD NATA LIBERA DE STERNFELD MORTVA XIX. JVNII MDCCCXXXVII AETATIS SUAE LIL R. I. P. S. “

Na kruchtě zavěšeny obrazy;

i. podélný (076 m vys., 1-47 m šir.), na plátně, barokní z XVIII. stol., dobrý: Panna Maria (poprsí) objímajíc levicí spícího Ježíška obraci se s posunem k tichu vybízejícím k hošíku sv. Janu Křtiteli, jenž ručkou dotýká se nožky Ježíškovy.

■MM

<x>

Obr. 84. Divišov. Faksimile nápisu na zvonu Č. 3.

tMV - o

4*;

V!

nmm. I

■    • 1

i >

1 Mf

cí

Obr. 83. DiviŠov. Náhrobní kameny.

iS>

<s>

r»

rj

2. 1-02 m vys., 074 w šir., na plátně, obhrouble malovaný: Madonna jako královna s Ježíškem na půlměsíci stojící, dole v levo klečící malá postava rytíře, v právo znak Roggendorfský; dole nápis „Rofendorffianam protege Virgo domům¹¹. Jest to kopie starého rodinného obrazu darovaná Františkem Ant. hrabětem z Roggendorfu 1751.

Zvony: 1. 80 cm vys., im v prům.; nahoře obhroublý barokní dekor; na plášti nápis: ,.TENTO ZVON ROKU 1743 SKRZE PRZENARAMNY OHEŇ MIESTIE DIVISSOVIE ROZ-LYTY ROKU 1745 ZASE ZNOVU PRO BOZI CZEST A CHVALV GEST PRZELYTY." Nahoře kolkolem: „SWATY BARTOLOMIEGY PATRONE NASS ODE VSSEHO ZLÉHO CHRAŇ A OPATRUG NAS.“ Dole na okraji: ,,FVDIT JOANNES DIETRICH NEO-PRAGAE“.

2.    Prostřední, má nápis: „FUSA PRAGAE A CAROLO BELLMANN CAESAREO-AULICO CAMPANARUM FUSORE ANNO 1842“.

3.    Nejmenší, 80 cm vys., 1 m v prům.; nahoře kolkolem nápis: JeniF Lancie +^ptriíus + rege + ítior Fcorba + ftbeliom + Ef-HiitamorisF Ioris 4- igntm + 2 Konec XV. stol. Viz faksimile na obr. 84.

í,

Ji

■vrr^.-

■¥?

......    1

á,. -

■rf*2Š£*. .    r

r.

Obr. 85. Domašín. Farní kostel. Pohled.

Domašín.

Vlasák, Okr. Vlašimský, 39 násl.; Podlaha, Posv. místajlll., 123.

FARNÍ KOSTEL SV. JAKUBA AP. Presbytář a zdivo věže i lodi ze stol. XIV. Roku 1582 lod k západní straně rozšířena a přistavěna k ní okrouhlá vížka obsahující schodiště vedoucí na kůr zpěvácký a na půdu kostelní. R. 1721 kostel opraven, 1801 vyhořel, 1805—1807 opravné práce skončeny; věž dostavěna 1816. Viz na obr. 85. pohled, na obr. 86. půdorys.

Presbytář třemi boky uzavřený má zevně v rozích opěrné pilíře jednoduše odstupněné, uvnitř klenbu žebrovou o dvou polích.

Žebra mají profil hruškový. Konsoly polygonální, v hořejší části dvěma prsténci obepjaté, dole zašpičatělé. (Viz obr. 87.) Jeden ze svorníků ozdoben jest z plechu zhotoveným monogramem 1HS v záři; druhý jest dutý.

Okna v šikmých zdech presbytáře původně gotická, rozšířena později v nynější podobu: jsou obdélníková, nízkým segmentem překlenutá.

L______ci

Obr. 86. Domašín. Farní kostel. Půdorys.

V    jižní zdi presbytáře obdélníkové prosté sedile (viz obr. 88.).

K severnímu boku presbytáře přiléhá hranolová věž, v jejímž pří-zemku jest sakristie sklenutá křížovou klenbou bez žeber.

V    západní zdi sakristie nalézá se výklenek obdélníkový, dubovými prkny obložený; dvířka dubová, plechem a železnými, kosmo přes sebe položenými pásy pobitá, 106 m vys., 072 m šir.; v hořejších polích červenou barvou proveden letopočet 1582.

Om U)

2dttv

rirn

Obr. 87. Domašín. Farní kostel. Profil žebra a konsoly.

Do sakristie vede z presbytáře portálek obdélníkový, jehož ostění v hořejší části ozdobeno jest dvěma pruty a žlábkem. (Viz obr. 89.)

Za novým oltářem pseudogotickým (1897) nalézá se ke zdi presbytáře přiléhající zděná architektura dřívějšího barokního oltáře. Jest rustikovaná a má po stranách dřevěné kanellované sloupky s listovými hlavicemi. V mělkém výklenku této architektury stojí pěkná ze dřeva řezaná socha sv. Jakuba v životní velikosti, kterouž r. 1805 zhotovil Petr Prachner, původně zlacená, r. 1888 polychromovaná.

Na jižní stěně presbytáře na jednoduchých konsolách umístěny obstojné barokní sochy sv. Václava a sv. Lidmily; uprostřed pozdně gotická socha P. Marie stojící se sepjatýma rukama, nově polychromovaná, obstojná, cca 1-05 m vys.

Loď obdélníková s rovným stropem.

Do jižní zdi zapuštěn (r. 1900) náhrobní kámen z hnědočerveného pískovce i-6i m vys., 0-91 m šir. Nahoře v obdélníkovém rámci nápis: „Esta bíc. 1570 1$) nebithj ^mrÍBÍbnatt BmrjBl DrojBn. rolabgka $2ait O^BÍr^rij Enkarotrfttj Jdarjjg \ EuharocjB a ítdo ©íbIo gBÍjo potfjoroano gB(í. ®b| tj ,§gna gBfjo ^ana“. V části dolejší ve věncoví oválovém znak Luka-veckých, v rozích okřídlené andílci hlavičky. (Viz obr. 90.)

IrT

TVí,

I'///

1I1

li'

11

;J|ig

,'iií

— 1?'

|;ž_

?ll

\lL_

17

i'

Ellil

S:

ll.=

íjS

nilnl

■/ni

«10    0    1    2    5    4    5    6    7    8    3    10«u-

F“i—I—l—I—I—I—I—I—I—I—l

10 0

fiidiniii

zrr.i

Obr. 88. Domašín. Farní kostel. Sedile.

Obr. 89. Domašín. Farní kostel. Portálek do sakristie vedoucí.

V    protější stěně hrubě tesaný pískovcový náhrobní kámen s nápisem již značně otřelým,¹) i-6ym vys., 0-82 m šir.; ve znaku ruka s mečem.

V    lodi na stěně jižní zavěšen veliký obraz na plátně ,,Sv. Sebastián", darovaný sem r. 1866. Postavy v životní velikosti. Světec přivázán jest ke stromu, klesaje bez sebe k levé straně; jedna žena vynímá šíp z rány, druhá na zemi klečící jinou ránu utírá. Kopie obrazu nalézajícího se v obrazárně „Společnosti vlasteneckých přátel umění" v Rudolfinu v Praze pod č. 228, jenž v katalogu označen: „Spůsob Luky Giordana".

6a

Kruchta podklenuta jest velikým obloukem segmentovým.

V oblouku hlavního vchodu v levo vytesán letopočet 1582. Zvony: 1. z roku 1870, ulitý „od dcery Karla Bellmanna Anny v Praze", 2. ulitý r. 1859 Karlem Bellmannem v Praze; 3. s nápisem: „Fusa a Carolo Bellmann Pragae die 13. Aprilis 1816."

Monstrance vy-!soká 0-57 m, stříbrná. Střed oválový obklopen hrubě pracovanými obláčky a paprsky

íHKli

í jfl

LV

řj

Ml

WC

Obr. 90. DomaSín. Náhrobek z r. 1570.

střídavě rovnými a plamenovitými. Pod středem nad nodem tepaná

stava „Sv. Václav". Nahoře pěkně ciselovaný krucifix a pod__

ním okřídlená hlavinka andílčí. Z r. 1673. (Viz obr. 91.) Značka j^[|| Kalich 21 -5 cm vys., hladký, noha šestilupenná; nad

Obr. 91. DomaXín. Monstrance.

po-

profilací okraje vyryto: DEO, B. V. M. ET S° JACOBO ECCL. CIVIT. NEODOMASSIN OBTULIT DIE 20. JUNU. Značky:    Q

K a s u 1 e bílá, střed vyšit pentlovitý ornament; v polích postranních vkusné rozviliny. Století XVII., konec.

WENCESLAVS COPACZ A° 1672

žlutavý, v něm zlatým dracounem

Bursa zelená, zlatém vyšitá: uprostřed IHS, v rozích jablíčka. Poč. XVII. stol.

'Šli

lil

SilffS

G\

tm 0    0

11111111111

3 dm

jn

Obr. 92. Domašín. Kříže náhrobní.

Na hřbitově dva ze železa kuté kříže náhrobní z druhé pol. XVIII. stol. (viz obr. 92.).

iff

II

'•Vji

a IIP

rMil

tra u

sr*

Obr. 93. Kaplička nad Dnespeky.

Dnespeky.

KAPLIČKA NAD DNESPEKY, s okolím malebný obraz tvořící (viz obr. 93.), jednoduchá, zděná. Ploché zdivo s výklenkem pro obraz, zakončené římsou a štítem s profilovanou segmentovou archivoltou.

jŠgigjgjg    V:

IS&NMj

sssBg5Sg==

■■ j.-

ic:

SÍ®BÍfi

wm

■JljsrWb

mm

US

srn

^ MmB

BBBjsgjL.

lUQi

«*pps

.j

BA-

iSa

Jlraial

IhBK3L MĚSm

■»>

rýí

= --KÍ

---------,-~4.

sic

3ě

C-^==

_ .. ... --—'    - s .

Obr. 94. Stará Dubá. Pohled z r. 1872.

Dubá Stará.

Ant. Norb. Vlasák v Pam. arch. III., (1859), 263; E d. Herold, ,.Malebné cesty po Čechách" v časop. ,.Světozor" VI., (1872), 595 s vyobr. na str. 575:

Sedláček, místop. sl. 174.

ZŘÍCENINY HRADU na levém břehu Sázavy. Hrad byl vystavěn asi ve XIII. stol. při potoku do Sázavy se vlévajícím na nevysokém vrchu k oběma vodním stranám příkře se klonícím, jehož zadní strana hlubokými, dlouhými příkopy od hřbetu hory byla oddělena. Z vlastního hradu, jenž zpustl ve stol. XV., zachovaly se nepatrné zbytky (zdi se střílnami, zasypaná studna nyní as 1% m hluboká a pod.) lesem zarostlé. Od vlastního hradu táhnou se po stráni dvě silné, na mnohých místech sesuté hradební zdi do údolí k řece a spojují se zde s třetí zdí podle řeky běžící a uzavírající takto prostoru 20,0 kroků dlouhou a 45 širokou. Na prostoře této bývalo městečko, podhradí. Při zdi západní jest nevysoký (8 m) zbytek věže čtyřboké, jíž byl vchod do podhradí.

m

í,.

m

b r?%

_

tok

átu

-1

m

úM

fhij

m

Wmgá

«3

:T5SSBrÉ*i

Obr. 95. Stará Dubá. Pohled dovnitř podhradí.

á

. :a

: »

-i

WP-

SfMsí

'■>

&

«&

1

/■

N

#• -vo-;V-#-'    ''w-cS

—J ' r -jwpf

WĚĚ.

m

.

»

a

i§^á

í. V-;¹'■ *^^75

iBSllgg

£

se

Obr. 96. Stará Dubá. Pohled celkový se strany východní.

V přízemí jejím jest vchod 2'5o m šir. a 2’6o m vys. V bočních stěnách věže ve výši 4 m nad zemí jest po gotickém oknu 2^40 m vysokém a omo m širokém.

/,

>7

-Hf)

A?? A

"PSI

0-,<r

V"

//

' \'

s \V

\ \

Obr. 97. Stará Dubá. Situační planěk.

Nyní protíná podhradí trať dráhy posázavské (viz obr. 95.). Stráň jest zarostlá lesem, na dolejší rovné části podhradí jest louka. Na obr. 94. podáváme pohled na Starou Dubou dle obrazu Heroldova ve „Světozoru" 1872.

Hodětice.

Vlasák, Okr. Vlaš. 52; Podlaha, Posv. místa II., 154.

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. PETRA A PAVLA, v letech 1364 až 1417 připomínaný jako farní, stavba původně gotická. (Viz půdorys na obr. 98.)

Presbytář v půdorysu čtvercový má klenbu žebrovou (profil žeber viz na obr. 99.) bez konsol. V jižní zdi široké polokruhové okno. Lod obdélníková s plochým stropem. Zevnějšek zcela prostý. Okna obdélníková polokruhově sklenutá.

Ve východní zdi presbytáře při rohu severním sanktuář. Kamenné profilované orámování, nad nímž trojhranný štít, ozdobený uprostřed

r

í:

li

Hp

/imt) 0

2    3    V    5    6    7    8    9    íim

-I-1-1-1-1-1-1-1-1

D

!!

i

IEMB ř

Obr. 98. Hodětice. Půdorys kostela.

panellovaným trojlistem kružbovým a na šikmých stranách hrubě tesanými fiálami. (Viz obr. 100.)

i

'

V

m

v

&; t

■

h7-bS

Obr. 99. Hodětice. Profil žebra.

•ir*

JI

n

i

i

fl

\

,

,

!|

-1    'i=-i||

' — ■ I -

1?

tí

b

.

I i'

' : ' •- ■;

ífl

i*

'"I

-I

W\

m

--

i

IK

m.

\

■n y

-i

*m.10 O 1    23    *>S6    7

-1-1-1-h

4-

8    9 W

M

“W—1—t—l—\—

V téže zdi uprostřed hrotitý portálek profilovaný (viz obr. ioi.). Vítězný oblouk převýšený, ve hrotu zaoblený. Vrij.l 4 Hlavní oltář zr. 1704 pěkný, barokní; po stranách kanellované sloupky a barokní sošky sv. Petra a Pavla. Nad středem^v římsoví dvojznak

'•

•!

Efe

!HI

NW

li;

Sál

■r

i9M$

> t

Jk V,.

:W i

lil

if

Ví

mff

V-J_;

af

BSwSĚJ

ííJ

mĚŠW^ V.

fSM^íiSjpe^

Obr. 102. Hodětice. Pohled do presbytáře.

barona Karla Arnošta z Bissingen a jeho manželky. Uprostřed obraz na plátně ,,Sv. Rodina", obstojná práce z téže doby, jako oltář. V nástavka jest obraz ,,Sv. Petr a Pavel drží společně monstranci", po stranách sošky ,,Sv. Antonín Pad." a ,,Sv. Jan Nep.“; nejvýše socha Panny Marie na půlměsíci stojící mezi dvěma andílky. (Viz obr. 102.) Na predele jest nápis:

„AD LAVDEM ET GLORIAM SANCTISSIMAE TRINITATIS, BEATIS-SIMAE VIRGINIS MARIAE, SANCTORUM APOSTOLORUM PETŘI ET PAVLI HONOREM HANČ ECCLESIAM ILLUSTRISSIMUS DOMINUS

i- rr

iu

1:1

Obr. 103. Hodětice. Postranní oltářfk.

DOMINUS CAROLUS ERNESTUS LIBER BÁRO DE BISSINGEN S. C. M. COLONELLUS CUM CHARISSIMA CONIUGE CLARA HELENA NATA DE HOHENFURTH PARTIM ECCLESIAE & PLERUMQUE PROPRIIS SUMPTIBUS RESTAURARI, CEMETERIUM OBDUCI, HOC ALTARE STRUI FECERUNT ANNO SALUTIS MDCCIV“.

ví

Obr. 104. Hodětice. Faksimile nápisu na zvonu č i.

naučte p s c 1r c sb o v a *

—- o 1? u j \ x * a ct.!. j j nu g * j h \ ig o u n i $ i 1i § v y i & i n i m o o o 1111 h

Při jižní stěně presbytáře pěkně řezaný o 11 á ř í k barokní z druhé pol. XVIII. stol. Po stranách oblé sloupky s kompo-sitními hlavicemi a s festony na dřících; vedle nich vyřezávané rozviliny akantové. Nahoře velmi zdařile řezané sochy: „Bůh Otec žehnající" a po jeho pravici sedící Kristus. (Viz obr. 103.)

: 'í v'*--

l?

má

Obr. 105. Hodětice. Obraz na dřevě se skupinou zlatnických předmětů.

K severnímu boku presbytáře přiléhá přístavba s oratoriem, prostá, asi z poč. XVIII. stol.

V průčelí na zděné podezdívce bývala dřevěná zvonice, jež byla zbořena, a v novější době vystavěna jižně od kostela na hřbitově hranolová zvonice zděná.

Zvony: 1. z r. 1478, 64 cm vys., 73 cm v prům.; nahoře minuskulový nápis gotický Jfftnno 2 bontirti 1 18 AIII [1473] 2 in

5*3

jň

ÍM8l2|

Obr. io6. Hodětice. Kalich a svícny.

nomine z sancfe [sic!] x prfri z foja x [2 ř.] sancfe pefre z ura x pro rtobia. (Viz faksimile na obr. 104.) Na plášti relief sv. Petra.

33

[Sk

₍x

kSwv

“•*

4.

----------

iTiATT^giiaiťii

v¹ ?

li é S

•v-..:

i M S M ■pup H¹

rm: v

vSáfe

if

■i

!?.

r K,v'r

ippi

jpB

V^. ->

ggggSiš

ffSĚSá

řs#KřSÍl^P

■EssáP^aS

gEĚSÉŽ

,GEGOSSEN VON

2. 58 cm vys., 77 cm v prům. Nahoře nápis:

ZACHARIAS DIETRICH IN DER K. NEVEN STADT PRAG ANNO 1730“.

V    dlažbě lodi jednoduchý náhrobní kámen s nápisem: „EAMVB A. 1734 VIII. Aprilis obiit“.

V    lodi na stěně jižní zavěšen obraz na dřevě malovaný 1-57 m vys., 0-72 m šir., znázorňující skupinu zlatnických barokních předmětů: nahoře krucifix, po jehož stranách soška P. Marie a soška sv. Jana Nep., v části dolejší ozdobné číše, obrázek ve stříbrném rámci a j. Snad znázornění nějakého pokladu chrámového anebo vývěsní štít nějakého zlatníka. Druhá pol. XVIII. st. (Viz obr. 105.)

IP

íi

Kalich 19-5 cm vys., na kuppě, nodu i noze ozdobený pěkně tepanými rozvilinami lupenovými. Na noze značka Augšpur-ská a P S.

1*.

Svícny bronzové gotické, 13-5 cm vysoké, šestiboké na nízkých drápkovi-tých nožkách. (Viz obr. 106.)

i|

Obr. 108. Hodětice. Zbytky barokní kazatelny.

O'

Ve výklencích po stranách vchodu na hřbitov sochy

barokní z pískovce tesané 1-56 m vys., dobrého provedení. (Viz obr. 107.)

Na půdě tresky dobře pracované kazatelny barokní z r. 1713. Řečniště bylo polygonní; pilířky jeho ozdobeny vyřezávanými festony, ve vlysech nahoře i dole vyřezávané rozviliny. V bocích na dřevě obstojně malované obrazy sv. evangelistův. Nahoře v nárožích jednotlivé vyřezávané číslice letopočtu 1713. Na postrannici bývalého schodiště obraz: „Sv. Pavel káže zástupům". V rohu obrazu znak Bissingenský. (Viz obr. 108.)

¹

Dle pamětní knihy: ,,Leta Páně 1562 v sobotu na svátou Lucii umřel urozený a statečný pán (Jindřich) Řísnický z Řísnice a tuto tělo jeho pochováno".

Hrádek.

Vlasák, Okr. Vlaš. 108. Podlaha, Posv. místa III., 128.—Frant.V. K a-marýt, Hrádek u Vlašimi (1900). — Jul. Košnář, Poutnická místa 56—64.

FARNÍ KOSTEL SV. MATOUŠE APOŠTOLA, připomínaný

již r. 1386, malebně položený na vysokém ostrohu, jejž obtéká říčka Blaníce. (Viz obr. ioq.)

!!

dm10 0 ihiiiihii

(r

mm

- ' J&W*    f -    M

Í?XM

iii

Mhá

!N

I $éš$.

?rř [ ''felK.

Ss

Obr. 109. Hrádek. Pohled na kostel.

if

;.y.

^XX ippp

1    2    3    4    5    6    1    8    9    10m.

!!

Nízká, neslohová stavba. Z někdejší své pcdoby nic sobě nezachovala. Presbytář, v půdorysu příčný obdélník, má klenbu křížovou

bez žeber.

Loď obdélníková se stropem rovným. K bokům jejím přiléhají obdélníkové přístavby stejně vysoké, s rovnými stropy, na způsob bočních kaplí, z konce XVII. stol. (Viz půdorys na obr. no.)

BL

tPf

L*

SK

UT-

Obr. ni. Hrádek. Soška P. Marie.

Vítězný oblouk segmentový.

Hlavní oltář barokní asi z prvé pol. stol. XVIII. Po stranách vyřezávané rozviliny. Uprostřed nový bezcenný obraz. Na postranních brankách dobré barokní sochy sv. Petra a Pavla. V nástavku obrázek ,,P. Maria s Ježíškem".

V severní boční kapli na stěně zavěšen obraz ,,Sv. Matouš", na plátně malovaný, 1-69 m vys., 1-05 m šir., dobrá práce z prvé polovice XVIII. stol., nyní však již zašlý a značně poškozený. Obraz tento býval dříve na hlavním oltáři. Světec znázorněn sedící, mezi levicí a klínem

šikmo knihu mající, v pravici drží dolů skloněné péro. U něho v levo stojí anděl, jehož pokynům světec naslouchá. V právo stolek kobercem pokrytý.

V kapli jižní na oltáři gotická soška P. Marie asi ze stol. XV., z lipového dřeva vyřezaná, sedící, Ježíška v náručí chovající, několikerým nátěrem znešvařená, 71-5 cm vys. (viz obr. m.).

gETAPAVUS M D L V SMTGčST TSI/1

Bíl/ISSSOWIE SKRZE l\V1£ WAUSGS

Obr. xi2. Hrádek. Ukázka nápisu na zvonu č. x.

V průčelí široká nevysoká věž barokní s otupenými rohy. Střecha báňovitá, lucernovitou vížkou zakončená.

Zvony: 1. 83 cm vys., 1-07 m v prům., nahoře kolkolem nápis: „LÉTA PANIE MDLV SLIT GEST TENTO ZWON KE CZTI A K CHWALE PAN V BOHV Y WSSY RZISSI NEBESKE W MIESTIE BENESSOWIE SKRZE MNE MATIEGE SPICZE K ZALOZIENI PANNY MARYE I WSSI OSADIE CZTIBORZSKE“. Na plášti relief Boha Otce jakožto krále. (Viz ukázku nápisu na obr. 112.)

2.    Původně ulitý r. 1784, přelitý 1864 od Karla Bellmanna v Praze.

3.    Hladký, bez nápisu, 50 cm vys., 55 cm v průměru.

lí-t-rYTTlffS

V.

/,

El

'JM

■ěá

[ xr.tr- _ j

:r

C i b o r i u m veliké měděné, pozlacené. Kuppa hladká, 22-5 cm v prům., 12 cm vys. Noha 23-5 cm vys., dole šestilaločná; v záhybech vyryty stojaté akanthové listy. Nedus vásovitý, pod ním řada tepaných svislých akanthových lístků. Na víku veliká koruna (celková výška víka s korunou i křížkem 29-5 cm). Barokní práce asi z prvé polovice XVIII. stol. (Viz obr. 113.)

mů.

••

Obr. 114. Hradiště u Vlašimi.

Hradiště u Vlašimi.

Vlasák, Okr. Vlaš. 52. — Podlaha, Posv. místa III, 144.

FILIÁLNÍ KOSTEL NEJSV. TROJICE stojí malebně nad

údolím, jímž říčka Blaníce protéká (viz obr. 88.). Jako farní vyškytá se

v letech 1359—1414.

Chudičké stavení. Presbytář v půdorysu pravoúhlý posunut jest k severnímu boku kostelíka tak, že tu boční jeho stěna jest v rovné čáře s boční stěnou lodi. Z bývalého gotického klenutí, jež r. 1846 bylo zbořeno, zbyla pouze žebra tvořící nynější vítězný oblouk, vybíhající z jehlano-vitých konsol. Dosud viděti, že z nich i směrem do presbytáře žebra šla. Okna široká, obdélníková, segmentovitě zaklenutá.

Zevně v rozích lodi nemotorné pilíře ke zdivu kolmo přistavěné. Na střeše v předu vížka prkenná s cibulovitou báňkou šindelovou.

Hlavní oltář má plochou dolejší část, jež po stranách mívala branky nyní odříznuté; hořejšek tvoří vyřezávané obláčky, v nichž jsou barokní sošky Boha Otce se žezlem a Krista s křížem, korunující P. Marii, nejvýše v kruhovém věnci obláčkovém holubice.

V jihovýchodním rohu lodi šikmo stojí oltáři k barokní: baldachýn ze dřeva řezaný, pod ním uprostřed obraz na plátně ,,P. Maria kojící Ježíška" (obraz po kolena), obstojný; po stranách neumělé sošky světic.

V lodi při stěně severní barokní dřevěná socha ,,Sv. Jan Ne p.“, v životní velikosti, obstojná.

Na téže stěně veliký obraz na plátně: Ježíšek na klíně P. Marie sedící podává klečící před ním sv. Kateřině prsten. Po stranách anděl s lilií a sv. Josef. V levo klečící matróna. Dobrá práce XVIII. stol.

Zvon 48 cm vys., 64 cm v prům., nahoře při koruně minuskulový got. nápis: „4- Iefa ob naroseni siná bopfjo ftftcifjo qftrifíefp ojmbEfafefjo pafefjo lit fenío jromt".

Hradiště nad Sázavou Lštění. Chotýšany.

Vlasák, Okr. Vlaš. 108. — Podlaha, Posv. m. III., 138.

FARNÍ KOSTEL SV. HAVLA, jako farní připomínaný již ve stol. XIV.; opravován v 1. 1841—43; 1897 vyhořela věž, téhož roku znovu zřízena.

Stavba slohu přechodního asi ze stol. XIII. V půdorysu má podobu obdélníka na straně východní polokruhově zakončeného (viz pohled na obr. 115., půdorys na obr. 116.).

Zevně opěrné pilíře odstupněné.

Klenba křížová žebrová o čtyřech polích. Žebra vybíhají jednak z konsol, jednak (za oltářem) z oblých přípor. Profil žeber má tvar otupeného klínu. Konsoly jednoduché jehlanovité. Hlavice přípor hladké, dole prsténcem ozdobené. Na svornících vytesány: 1. trojlist, 2. tři znakové štítky, z nichž v každém po kladivu hornickém, 3. hornické kladivo

M

■ ■ Já

A*

Mz

Obr. 115. Cbotýšany. Kostel.

mezi dvěma hvězdami, 4. kříž stejnoramenný na podstavci dvěma špicemi opatřeném (viz obr. 117.).

Okna široká, hrotitá, bez kružeb.

dm 10    0

iiiiiiiiiii

1    2    3    3    6    7    8    9 lOm

Vy

sBĚ

WÉĚmMm-—1

l___

§§■

§1

ni......1

Obr. 116. ChotýJany. Půdorys kostela.

V severní zdi presbytáře gotický s a n k t u á ř í k 71 cm vys., 48 cm šir., z pískovce tesaný, trojhranným štítkem se slepou kružbou zakončený; hořejšek štítku uražen. Dvířka mřížková, ze železných plochých pásů; v průsečných bodech rosetty.

Oltář hlavní barokní s obstojnými sochami; obrazy nové (1904) bez umělecké ceny.

lAf, \ •'

íiiM

ů\

C\\

ÍM&II

mmm •) «

tali|Ír 'I

^ llSáir '

ifm

*É3\m

\fj.

li

Pil

íi

V'

lm

1 dm

Otn. 10

■ý

Obr. 117. Chotýšany. Svorníky, konsola, profil žebra a hlavice přípcry.

V jižní zdi presbytáře zasazen náhrobní kámen (červený mramor) 1-90 m vys., 1 m šir.; na něm vytesána postava rytíře-hrubě provedená, po krajích nápis: „£efa 1594 me qfraríek ben trp král. . .IPmrjel ro ]0ann tmpeng a Jiaíeqng rpíir| pan HDglim jíarjjtj GIf)r>boij1ur j 13i)njirjebka: a na

i?

aři

■■

— I?

I;

1 - -Jk

___

Bt-

-J

@1

■m»Sssí&

1*

Obr. 118. Chotýšany. Vnitřek kostela.

(Efpíegflatteify a raeble nieřjt) řfftjrrr Jpnome, prnmi dftbam, 2. dtbam ffllx* kula]]*,    ra fomfo míjíte kolahtrfe ge. ítela gejid; obpoip “

Soupis památek hist. a umél. Pol. okres Benešovský.

V    lodi naproti sobě o 11 á ř í k v barokní s pěknými rozvilinovými řezbami; na jednom z nich za sklem obraz P. Marie Pomocné z XVIII. stol.

Nad sakristií, přiléhající k severnímu boku presbytáře, oratoř r. 1842 zřízená, velikým hrotitým oknem do kostela otevřená.

Před kostelem u zdi parku barokní kamenná socha ,,Sv. Jan Nep.“, obhroublá; na podstavci znak Vrtbovský, písmena A. F. W. a letopočet 1794.

ZÁMEK, prosté, jednopatrové stavení z XVIII. stol.; nad okny zprohýbané římsoví. Ke straně severní přistavěno kol r. 1830 křídlo s otevřenou pseudogotickou kolonádou. (Viz půdorys na obr. 119.)

r~.7J A

V    parku zámeckém zahradní pavillon, zajímavé barokní stavení XVIII. století, ve stavu

----- ~Yt

JL

.'dl

ii

i.*.

I—I

<5(78

5 s n S B » š. III 1 -1-H

Obr. 119. Chotýšany. Půdorys zámku.

zpustlém. Půdorys obdélníkový s otupenými rohy, zevně vydutými. Zevnější stěny členěny pilastry s volutovými hlavicemi. Podstřešní římsa bohatě profilována. Vchod obstoupen sdruženými pilastry nesoucími římsové hlavice, na nichž spočívá volutové orámování stěny nadpražní. Po stranách vchodu, jakož i po stranách okna na straně opačné prázdné výklenky. V podélných zdech po jednom širokém oknu, nad nímž zprohýbaná římsa. V otupených rozích po oválovém okénku. Uvnitř klenba nápodobená. Obhroublé rokokové malby, na stropě genreové výjevy v rocaillových rámcích. Střecha mansardová, šindelová. (Viz pohled a půdorys na obr. 120.)

Chvojno (Chvojen Veliký).

Vlasák, Okr. Benešovský, 52; Podlaha, Posv. místa II., 126.

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. JAKUBA AP., připomínaný jako farní již ve stol. XIV., stojí o samotě na návrší.

Stavba z doby přechodní, XIII. st., v poslední době 1904 zrestaurovaná. Stav před opravou viděti na obr. 121.; stav nynější na obr. 122.

I:

jPÁ | '•>

’J i«

LiMÍP^Í r "

í i í K-

i.

VfLa

j!

JH

li

*&■

ýrfta;

>A<

%?Z

oUn lO

lllllllll

2    3 Vm

mm

Obr. i20. Chotýšany. Zahradní pavillon.

6*

Zdivo mohutné, více než dva metry silné (viz půdorys na obr. 123.).

Presbytář v půdorysu čtvercový má klenbu křížovou bez žeber.

Ku kněžišti připojuje se část střední, která otvírá se stejně vysokými, mohutnými hrotitými oblouky do kněžiště i do lodi. Na zmíněných obloucích a na bočních zdech zvedají se zdi nové věže, která vsunuta jest tudíž mezi presbytář a lod.

Loď skrovných rozměrů má v půdorysu podobu příčného obdélníka a povystupuje poněkud ke straně jižní. Sklenuta jest valené. V bočních zdech okna polokruhově zaklenutá se sešikmenými špaletami.

té

■j

Obr. 121. Chvojno. Kostel před opravou.

Uvnitř odkryty byly zbytky zajímavých maleb nástěných ze‘XIII. stol. :»i. V presbytáři poblíž vítězného oblouku postavy sv. apoštolů Jakuba a Filipa (jména gotickou majuskulí provedená na páscích z rukou jejich se vinoucích). V levo od sv. Jakuba klečící kněz, na pásce, kterou v rukou drží, zbytky nápisu „A . . . I . . . IVS“; za ním malá klečící postava se sepjatýma rukama, za ní na provaze uvázaný býček. Pod postavou sv. Filipa na zdi namalovaný starý konsekrační kříž. Podobné kříže objeveny také na východní stěně presbytáře. 2. V bezprostřední blízkost s předešlou malbou na špaletě vítězného oblouku v širokém orámování ob-hroublý obraz trůnící P. Marie s Ježíškem. U nohou Madonny, po její pravici klečící postava s páskou v ruce, na níž se čte: ,,RQ(?Itt’fI (IQLd ORíř PRO SJRQ“. Nahoře dva andělé vsazují P. Marii korunu na hlavu. (Viz obr. 124.) 3. Na jižní stěně lodi hrubě černou barvou provedeno schéma sluneční soustavy Ptolemaeovy s nápisy latinskými. 4. V severní špaletě

.I

Í-V j

li

/A

' / /

Obr. 122. Chvojno. Pohled na kostel.

■ ■■

i.

-Eř_

rá

1 -<=

to .

c_n

CO j-

0O-4-

“ CZ>

--

; • wi '

, -v ■ ■

as*a

íí

i.

3»&.,,,

.■> fíy.j,;

L.\í

tm

■'

•3a

pi

>v

Emm

Wv*’

iv

*3

bh

lil!

&U

"■f4

řfP

(.

EHjtw y

/A W*    ■

jw«v | ^Sp ;

v.

f.i

■v

<S>

•i

>5W

'b&iy *>i jpc&fc

, '

■ ■:'

4-

e fťVí

É^fafcg- w

i. -

it

šf

i>s, . í :

oblouku dělícího střed od lodi,,Očistec'‘ znázorněný rozevřenou nestvůrnou tlamou s vyplazeným jazykem, naplněnou plameny; v plamenech postavy lidské. (Viz obr. 125.)

Vnitřek, vnějšek i okolí tohoto kostelíka ozdobeny byly péčí Jeho cis. a král. Výsosti nejj. pana arcivévody Františka Ferdinanda Rakouského

PKiPt

V XMř

"T¹

Sít

ar

g-v,

'V

8á\

» % \ á

í> T¹

Kmžm

: .i

ti

\ ‘Mjl

ll

jgl

mm

- \V~

:■;- :;$lgŤ ; ■ '$⁴' $ ?- ’•■'■'•

1111

SldÉ'.' ' :?¹

m\

íM

\n

9H

swaaaai

pí

Obr. 125. Chvojno. Zbytky nástěnných maleb. Očistec.

ďEste starožitnostmi z ciziny skoupenými (křídlovými oltáři, tabulovými obrazy, náhrobními kameny, sochami ze dřeva řezanými, kamennými skulpturami, votivními obrazy a j.), takže jest tu nashromážděno takřka celé církevní museum znamenité ceny.¹) Z předmětů těch uvádíme:

i. Hlavní oltář gotický XV. stol. V predele skupina poprsních sošek: uprostřed zmučený Spasitel, po stranách plačící P. Maria a sv. Jan.

'

íéěčí

T

'

JV

.*■

P§I

v

v

■

' •" -’•

'i

4

mm

. .*■■

Obr. 126. Chvojno. Vnitřek kostela.

aw

!3S

■

W ^ _

iggwy

'-«<■¥ *-4; .-

I i iw lir I lf 'í--ř

*VSJi&j*xí

m_

0

ln

"gfrh

¹

g

i

E

—■

:4a

W

' y

r-

m

V části hořejší ve skříni: uprostřed Madonna s Ježíškem, vedle ní sv. Kateřina a sv. Barbora. Na křídlech uvnitř: Sv. Sebastián a sv. Florián; zevně: Zvěstování P. Marie. Nad skříní uprostřed Kristus na kříži, po

Obr. 128. Chvojno. Skupina „Ukřižování".

stranách po andělu držícím nástroje umučení pod gotickými věž-kovitými baldachýny. ²) (Viz na I obr. 126.)

'3

2. Boční oltář pozdně gotický, křídlový. Na predele malba temperová: Sv. Petr a sv. Pavel drží roucho s tváří Kristovou. Ve

■

im' I

Obr. 127. Chvojno. Náhrobníky.

W-

3²

■» & fs ²7

/²    / ř

BiliÉ

.4:;

■

r vw

v.

-< V"

//

*&/

F|

ř I ■

'■

skříni oltářní socha sv. Jiří potírajícího draka; na křídlech zavíracích uvnitř malby: ?v. Jan Křtitel a sv. Ondřej, zevně: Zvěstování Panny Marie; na zadních pevných křídlech: sv. Sebastián a sv. Roch. V nástavku temperová malba: Zmrtvých-vstavší Spasitel.

3. Epitaf kamenný s poprsním reliefem kanovníka z r. 1720, náhrobní kámen se dvěma znaky s nápisem německým a letopočtem 1622 (viz obr. 127.).

4. Zevně na severní straně věže pod stříškou skupina dřevěných polychromováných soch na kamenných konsolách: uprostřed Kristus na

go

t}

• i!

T)

«$>

A\

:,J

í*

ti

-5#'

;Ž?X i> r.*

*Wr,

./

IBSpSiíiíl^

»mmmĚ

US

li

PW i

:čl

i*

iv

V.

&7&Í

BMP

JB|3

f*

n⁹'

'v

SJ

S^ÍSÍEtI

PStČíVé ¹ ±    . t‘JÍřj

P*.

Obr. 129. Chvojno. Kuté kříže na hřbitové.

kříži, po stranách P. Maria a sv. Jan Ev. Pozdně gotické z poč. XVI. stol. (Viz obr. 128.)

5. Na hřbitově kolkolem kostela se rozkládajícím 33 ze železa kutých křížů většinou ze XVIII. stol., z nichž mnohé vynikají mistrným provedením. (Viz obr. 129.)

Zvony. 65 cm vys., 80 cm v prům., nahoře nápis v gotických majuskulích: KVQ SR&RIH (viz faksimile na obr. 130.).

Lxs

Obr. 130. Chvojno. Faksimile nápisu na zvonu.

Chvoj ínek.

Vlasák, Okr. Nevekl. 19; Podlaha, Posv. místa II., 168.

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. VÁCLAVA, již ve XIV. stol. jako farní

připomínaný. Malá, zajímavá stavba gotická jednolodní bez věže (obr. 131.).

f/

■ '/

[V

___— ....

■V

-•

■N

K,

Obr. 131. Chvojínek. Pohled na kostel.

Zevnějšek byl při nedávné opravě nově omítnut a pod římsou obloučko vým podřímsím z malty opatřen.

Kostel jest v půdorysu obdélníkový, třemi boky zakončený; presbytář není od lodi architektonicky odlišen. (Viz na obr. 132. půdorys a podélný řez.)

Celý vnitřek sklenut žebrovou klenbou. Žebra vybíhají z ozdobných konsol, z nichž některé mají podobu lidských hlav, jiné okrášleny jsou lupeny kolmo vzhůru stojícími, jiné opět jsou hranolové a jehlanovité, ozdobené prsténci a panellovými kružbami. (Viz obr. 133.) Jednotlivá

0    12    3

ví

m&M:

Sfl

y.

mm

[fj

i!

|Y

i' 1

SSm

-V

Obr. 132. Chvojínek. Podélný tez a půdorys kostela.

klenbová pole jsou od sebe oddělena žebrovými pásy. Konsoly i žebra tesány ze žuly, ale několika vrstvami vápna při bílení pokryty.

Nad presbytářem jest svorník hladký, v lodi první pole má svorník hladký, druhé jest bez svorníku.

Ve východním boku presbytáře okno hrotité. Ostění ozdobeno jest prutem hruškového profilu. Okno prutem na dvé rozděleno; po prutu i po kamenných pažbách postranních táhnou se oblé přípory s kalichovitými hlavicemi. Ve hrotu kružba trojlistá. (Viz obr. 134. a 135.)

V obou šikmých bocích presbytáře po oknu hrotitém, prutem děleném, s trojlistou kružbou ve hrotu (viz obr. 136.).

m liliu

.uliilliíml

■ 1;

«n10

rnr^h1 " •P 1||~ 'll_j: |[ li

wmWte

ETiT. -1,, j

0    1 Z 3    4    5*n.

I-1 jn

~7,l

m\'Sá

' my

Obr. 133. Chvojínek. Konsoly a profily žeber.

V jihovýchodním boku presbytáře výklenek pro mešní konvičky, 1 m vysoký, 67 cm široký, v hrotité záklence nosovými

//•

ji

!»

II

II

řMt

■*

kiv -    * ~

Obr. 134. Chvojínek. Pohled na presbytář.

'{

éĚSSmm<

: • ' /

Gf

1    2    3    *.    5    6    7    8<w

Obr. 136. Chvojínek. Okno.

MBm

mm

''O

ty

«^nX) 0 1    2    3    •»    5 6 7 8 9 ’ 10 cm

r“i—I-1—I—|—t— i ■■ [■• |-1—I a

Obr. 135. Chvojínek. Okno.

mm

V==ř

I

B

sl

P"

si

I:

r'SÉ

ia^B

:r

sl

II

rw

NMj

i*

H

to

IB

íf

ĚS

=7?

jfZ-IEE

ÍHHl

P4-4-

W>-V

Obr. 137. Chvojínek. Výklenek.

Obr. 138. Chvojínek. Výklenek sediliový.

výběžky ozdobený (viz obr. 137.); ostění sešikmené a pravoúhle od-stupněné.

V jižní zdi presbytáře výklenek sediliový, zakončený nahoře dvěma hrotitými, na přední hraně sešikmenými záklenkami; záklenky spočívají uprostřed na krakorci zaobleném a na hranách se-šikmeném. (Viz obr. 138.)

mm&mmmmii

v~    '(IP

'1

m

IM .    £

!|

ffl

= 117

uir

£=.'

'ri

*mK) 0    1    234    5    67    89    10 cUv

Hmumi-1-1-1-1—-}-1-1-1-1-1

um

..

L-y.-rrrJ

Obr. 139. Chvojínek. Portál v severním boku lodi.

V    severovýchodním šikmém boku presbytáře ve zdi jednoduchý obdélníkový výklenek sanktuářový 1-56 m nad dlažbou; před ním kamenný 35 cm vysoký stupeň, tvořící nepravidelný polokruh.

Vchod do sakristie úzký a nízký, hrotitý, na hranách vyžlábkovaný, 1-77 m vys., o-8i m šir.

Sakristie při jižním boku presbytáře, v půdorysu příčný obdélník, vysoká, s klenbou výsečovou; v jižní zdi okno hrotité bez kružby.

V    severním boku lodi portál 2-55 m (i s ostěním) vys., pěkně profilovaný: střední profil tvoří obloun spočívající na oblých polosloupcích

te;'v

mm.

mm

rjflJ

r%:

■t

:í'*%

Wsftí

flBH

"«*

■./*]

wm

Obr. 140. Chvojínek. Kruchta.

s hlavicemi, z nichž jedna ozdobena jest lupeny lžicovitými, druhá hladká, kalichovitá; ostění spočívá dole na kamenných hranolových trnožích. (Viz obr. 130.)

V jižním boku lodi v posledním klenbovém poli nízké hrotité okno s kružbou trojlistou.

Kruchta zděná, spočívající na dvou hrotitých, na hranách sešikmených obloucích, jež uprostřed opírají se o oblý nízký sloup s hlavicí krychlovou, na rozích sříznutou a dole prsténcem ozdobenou. (Viz obr. 140.) Uprostřed hořejší části kruchty býval výstupek málo v před vystupující, z něhož pouze dolejší část se zachovala. Zábradlí kruchty dřevěné, spolu s varhanami nové.

•úš

ví

WMř

-.i

ĚiÍ§lS§

jj_

íi

■v

&

jřEštf.IS

■i

mm*

mm ~

;

Obr. 141. Chvojínek. Pohled do presbytáře.

Hlavní oltář (viz obr. 141.) ranně barokní. Po stranách ka-nellované sloupky s lupenovými hlavicemi a lalokovité řezby. Uprostřed obraz na plátně: Sv. Václav v odění rytířském, dlouhým pláštěm oděn, kráčí mezi dvěma anděly, drže v jedné ruce prapor, ve druhé velitelskou hůl. Umělecky bezcenná malba z konce XVII. stol. V nástavku poprsní obraz sv. Lidmily na plátně, rovněž slabý.

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Benešovský.

Na střeše lodi vížka dřevěná, plechem pobitá, jehlanovitě zakončená. Zvony: i. 0-50 m vys., o-6i m v průměru, asi z druhé pol. XV. stol. Nahoře kolkolem nápis minuskulový gotický, aenigmatický; dělítko beránek s korouhvičkou. (Viz faksimile na obr. 142.)

2. Ulitý r. 1850 od Karla Bellmanna.

¹ !j umg liu um 1 :\)iinucnuni o omuom,., aim» Pumpy oinuiuii umunumin ui uuíiuuíh

Obr. 142. Chvojínek. Faksimile nápisu na zvonu čís. i.

Jemništěc

Vlasák, Okr. Benešovský 102; Podlaha, Posv. místa II., 193.

ZÁMEK zbudovaný r. 1752, jednopatrová budova barokní se středem dvoupatrovým. (Viz pohled na obr. 143. a půdorys na obr. 144.)

Střed budovy tvoří v půdorysu pravidelný obdélník. Průčelí východní má uprostřed risalit mírně v před vystupující; k oběma nárožím připojují se obdélníkové přístavky.

K nárožím průčeií západního připojují se dvě symmetrická křídla, jejichž konce mají vzhled kaplí. Všechny části budovy mají střechu man-sardskou, jen zmíněné kaplovité části pokryty jsou střechami kupolovitými, zakončenými lucernovitými vížkami.

Střed průčelí jest o patro zvýšen a zakončen štítem s hodinami. Po stranách štítu kamenné vásy a sochy.

Portál průjezdu obstoupen s každé strany dvěma oblými sloupy s volutovými hlavicemi, jež nesou balkon; nad vchodem na balkon pod segmentovou římsou v kameni tesaný znak.

Ve výklencích v průjezdu pískovcové barokní sochy mythologické.

Na schodišti kamenné balustrové zábradlí, na něm z kamene tesané putti držící svítilny.

V    poschodí v risalitu průčelí východního veliký sál. Strop plochý: štukový rámec, rokokové kartuše, ve střední ploše obraz ,, Olymp" signo-vaný: „Felix Antonius Scheffler pinxit anno 1754“.

Na bočních užších stěnách trojdílné obrazy freskové: 1. na stěně severní: Allegorie léta, podzimu a zimy (viz obr. 145.), 2. na stěně jižní: Pallas Athene, Ceres, Ares.

Nad vchody pod těmito obrazy plastické sopraporty: Zápas gigantů, Zeus a Lykaon, Deukalion a Pyrrha, Filemon a Baucis.

Mezi vchody krby z umělého mramoru, nad nimi zrcadla a nejvýše mezi volutovými římsami plastické znaky.

V    jižním křídle fronty západní ve zmíněné kaplovité a přiléhající poschoďovité části kaple, zau jímá jící celou výši budovy. Část kapioví tou zaujímá presbytář. Zakončen jest mělkou apsidou, která nahoře ozdobena

■*

*6

‘W s

Vt —

J}**

II lili

.4/ * .    ! Ii|...#>\

' 1 - 17*23,- -rÉI

11 r

»    »■-«—i—

\ r.r~

■Hni

,,

Obr. 143. Jemníš tě. Zámek.

v.

j49

*/

h.

'•V::,

O

m

r-

Obr. 144. Jemniště. Zámek. Půdorys.

F4 I ■ I I 1 1 1 I I I I I I I I I

i.V o

5

v

:-

m

Béééé

i

"i

L

r.::i

i;;:c

:i

^ rr

i

□

o

i

m. -íi

Wr ,V:

y-

■SP'

mm

ym/epy

* k ’ m fÍ < - L

•w.

V&XlÍA

h

1⁵.

S5

\mM

ij¹

<w#v-

ÍN?í

K&C

SVi

i; á

í" i

á_/Í

•>«■!

fhř m

illi !■

-I

u-

r*.

«,

'm

au

il

jssSrWMmm

'm-;

s»5K9^i

Obr. 145. Jemníš tě. Zámek. Severní stěna sálu.

jest plastickým lambrequinem, z něhož splývá na stěně namalovaný baldachýn. (Viz obr. 146.)

Presbytář má klenbu plackovou, na níž fresko „Nanebevstoupení Páně“ (v cípech allegorické postavy: Moudrost, Opatrnost, Spravedlnost, Síla) od V. V. Reinera (Viz Kamper, Reiner, 43).

102

if

i 1

r.

ftj

#9

Wá

Stó

íf

/vc.

■k

'*•4'

58

I-

j-.

■f

!l

59

4-

í: ?r1

it*

3*1

*.!

ET

t Obr. 146. JemnUté. Vnitřek zámecké kaple.

Retabulum oltáře hlavního jest z umělého mramoru. Nad ním veliký barokní krucifix kovovými paprsky obklopený. Tělo v nadživotní velikosti, pleť opaleskující. Po stranách sochy P. Marie a sv. Jana Ev. Vesměs zdařilé řezby barokní.

Pod krucifixem obrázek ,,P. Maria Pomocná" XVIII. stol..

Na oltáři malý obrázek na plechu „Klanění sv. Tří králů", dobrá práce z prvé pol. XVIII. století.

Alabastrová soška barokní „Zbičovaný Kristus" 60 cm vys., dobrá práce barokní (viz obr. 147.).

Lod obdélníková s plochým stropem, na něm malba „Nejsv. Trojice ve slávě uprostřed kůrů andělských". Malba signována: „Felix Anton Scheffler inv. et pinxit anno 1754". V rozích pilastry s kompositními hlavicemi. Vítězný oblouk polokruhový, nad ním plastický znak.

Před zámkem na straně západní dvě kamenné barokní sochy z roku 1750: „Sv. František Xa-verský" a „Sv. Josef Calasanský".

r>

f*

Kondrac.

Vlasák, Pam. arch. I. (1855), 176; F. J. Lehner, Děj. um. nár. čes. sv. II., č. II., 61; Vlasák, Okres Vlas. 48; Podlaha, Posv. místa III., 139.; A. Blanický a Dr. M. N a-vrátil, „Dějiny farní osady Kon-drace pod Blaníkem" ve Sborníku hist. kroužku 1910.

Obr. 147 Jemniště. Zámecká kaple. I Alabastrová soška.

FARNÍ KOSTEL SV. BARTOLOMĚJE (viz pohled na obr. 148.,

půdorys na obr. 149.; pohled z r. 1854 dle kresby J. Malocha viz na obr. 163.), stavba původně románská ze stol. XII. Z té doby zachovala se lod se dvěma průčelními oblými věžkami. V době gotické byla románská apsida odbourána a přistavěn nynější gotický presbytář se sakristií. Mnoho změn provedeno při opravě r. 1735: zdivo kostela sníženo, lod obdržela rákosový strop, vylámáním zdivá původní okna byla rozšířena, v průčelní zdi vylámán veliký hlavní vchod, kruchta byla rozšířena a zřízeno šnekové schodiště na ni vedoucí, kostel omítnut, nad

celým kostelem vyzdvižen nový krov a j.

Lod obdélníková románská, z bílých pískovcových kvádrů zbudovaná; nároží z pískovce růžového. Na rozích průčelí západního dvě oblé vížky, jež z’části spočívají na pasech vybíhajících z pilířů kruchty.

104

o

____

i i

■th

[?.!•

kTtl

1

rí: >

O

v

i •

7

áff

»

••

j

‘ 4

••:

* * .

+ i

. :

a

ittii

^ WC

£

m

*a

-.-' =£:

j

•    ' ; v:\ ,

Obr. 148. Kcndrac. Pohled na kostel.

V í ž k y prolomeny jsou dvěma řadami podvojných okének sloupky dělených. Některá z okének jsou z části zazděna. Sloupky mají attické patky s drábky, hladké dříky a krvchlové hlavice jednak hladké, jednak

mi

jut,

" - .■ i '    i

"ý

iflf

"fe

ki...../ w

dmD

0    12    3

5m

--

Obr. 149. Kondrac. Půdorys kostela.

s ploše vyhloubenými stranami, jednak ozdobeny jsou plastickým mentem. Nej ozdobnější sloupek má hlavici palmettovou; i přední šikmá strana sedla nad tímto sloupkem okrášlena jest vkusně tesanou palmettou. (Viz obr. 150. a 151.)

L3

Hfj

orna-

riflí

If-e

j.

.-i

i'

t,ITí=

!l

I,

5 dm.

Obr. 150. Kondrac. Okénka ve věžích.

io6

isisg

—iii!

§1

I|f3

lr

<1

iim

ms

w—

b«ii

iMs

«EH

T.......I

i?

V ilil

lil

iií.=

tom

Tulii-

II í

Lf

iúi|

jpjfg--

|;'í^>ysjii-rjiii,-'-jsiiiiii-gy?rilllK

«.10

jimi mi j

3fUr\

Obr. 151. Kondrac. Okénka ve věžích.

Uprostřed mezi věžkami. kamennými zvedá se nad průčelím rozložitá dřevěná zvonice prkny obitá, taškovou střechou krytá a lucerno-vitou vížkou zakončená. Pochází asi z konce stol. XVII.

r~~n

í\

\ t/L\,

L\ // F'\ / 1

¹

Všech předmětů sem propůjčených jest 105 inventárních čísel v inventární ceně K 63.490. Předměty ty jsou majetkem J. V. nejj. pana arcivévody a jeho nástupců; kostelu Chvojenskému jsou propůjčeny toliko k užívání.

²

Cena tohoto oltáře udána v inventáři K 18.000.

r w.

•

-i*

Obr. 152. Kondrac. Routové ornamenty v jižním portálku.

Kruchta má klenuté podkruchtí, spočívající v předu na třech obloucích o čtyrboké pilíře opřených; sama pak má podobné arkády na oněch spodních spočívající. V době barokní byla kruchta prodloužena; prodloužení jest v před vypiato a valenou klenbou podklenuto.

__

mm

"v

'I

í*t ? 1

P$af

'Hv

fc

jjlgfc w : ul m i

I ¥ ifl iTŇi%

II k á

0m

vmmsmá: 1

___i

LLáJhfc&H

/■

mi

SřJ

*7

j-

Ml

Obr. 153. Kondrac. Pohled do presbytáře.

V jižní zdi boční vchod s rovným nadpražím; pažení jsou na vnitřní ploše ozdobena tesaným routovým ornamentem (viz obr. 152.). Okna obdélníková, vysoká, segmentem překlenutá.

Presbytář v půdorysu obdélníkový, zevně v nárožích i uprostřed boků opřený pilíři dvakráte odstupněnými.

- •/

Obr. 154. Kondrac. Konsoly a profil žebra.

Klenba žebrová o dvou polích, z nichž východní má tři středy se svorníky ozdobenými štítovými deskami. (Viz na obr. 153. pohled do presbytáře.) Konsoly různotvárné, bez plastických ozdob; žebra mají v profilu podobu klínu otupeného, na šikmých stranách žlábky opatřeného (viz obr. 154.).

I"

říj

lil!

II

............

Mii]i)llii!niM')'jii rTii lilii lni

is

JmmmĚmP

>7

Iv

txiul

1 dm.

ima

fTHJ

I.

_• 7J7

li

í;

W:

Jíl

i«

l,

u*

Íií

By

íií

Obr. 156. Kondrac. Profil vítězného oblouku.

ii

Ť'll.7

l'¹

n!l

¹ -*2i

"ii r

ilLS ÍIÍ

Ihijfí

V:

— 11 h=~

lni

l.t

stáHlš

' -!■

T~

IM

TMÍ

ti

(T

C^vt) 01    23<r    56789

1™“!—I—hH—I—I—I—I—I—H

Obr. 155. Kondrac. Výklenek sediliovv.

omlO

0    1    2 3dlm.

' Q án

mimu

I*

Obr. 157. Kondrac. Kamenná křtitelnice.

V jižní zdi presbytáře výklenek sedili o v ý, segmentovitě překlenutý (viz obr. 155.).

Vítězný oblouk hrotitý, markantního hruškového profilu (viz obr. 156.).

K severnímu boku presbytáře přiléhá gotická sakristie, s presbytářem soudobá; má klenbu

e?-*

<*>

.a*

V*

mz

Obr. 159. Kondrac. Faksimile nápisu na křtitelnici.

-Jsm,

sv

-h:

$=»

«*.

■1

/aál; ~

sv

Obr. 160. Kondrac.^Faksimile nápisu na zvonu č. z.

MM

v>

\ Jj'-

Ji

Obr. 158. Kondrac. Křtitelnice cínová.

[•Wř

<=>

žebrovou o dvou polích. Konsoly nahoře prsténco-vité, dole kuželovité. Ve východní zdi okno hrotité se zbytky kružby. V sakristii stará kamenná prostá křtitelnice osmiboká, dole sešikmená, 53 cm vys., 71 cm v prům. (viz obr. 157.).

Hlavní oltář barokní, na něm dobré barokní sochy: uprostřed sv. Bartoloměj, nad brankami ¹

IIO

sv. Josef a sv. Jan Nep. nad oltářem mezi okny krucifix barokní, v životní velikosti, ze dřeva řezaný, pozlacený.

£fTJt PHWIř-A*D-LV.

DIE KVMDRsCZK£

Obr. i6r. Kondrac. Ukázka nápisu na zvonu č. 2.

Boční oltář í k v : ze dřeva řezané baldachýnky z konce XVIII. století.

Kazatelna barokní z konce XVIII. stol. Na hranolovém řečništi a na schodišti obhroublé reliefy čtyř evangelistů; na hranolovém sloupu schodiště barokní socha sv. Pavla 89 cm vys. Na stříšce nahoře symbolický Beránek, kolem při okraji barokní sošky čtyř sv. Učitelů církevních.

Křtitelnice cínová yj cm vys. (viz obr. 158.). Nahoře dva, dole jeden pruh ozdobného páskového písma; nápis zní: 1. í\: hboj tmnerpi a pohrát; bc, spasen írnbe. nbiclana \x lefa mb*) 2. ř.: hc ríii a rfjroalc blaíjoslaroene frogpcp srcafastmafe], 3. i\: qassu posfniřjo sítrje pana mrhroafce. **) (Viz faksimile na obr. 159.) Na plášti připájené lité arkádky, v nichž rovněž připájené reliefky z umučení Páně, z nichž některé již odloupány. Mimo to na jedné straně nad arkádkami symboly čtyř sv. evangelistův. Nohy mají nahoře podobu poprsí vousatých starců, dole drápovitých noh kouli svírajících. Po stranách lví hlavy s kruhy ve tlamách. Při hořejším okraji přidržovadla víka v podobě malých hlav lidských. Při dolejším okraji po stranách jedné ze zmíněných vousatých hlav značky cínařovy:

Zvony: 1. 65 cm vys., 81 cm v prům., nahoře kolkolem minuskulový nápis gotický: 1. ř.: x J$nno 4

JJL

lAWUUHllim

"UiTTill

|íj i

I    'I

II    1

E>

—o • 1 2 3 ■. 5*, W I I I I |H

Obr. 162. Kondrac. Boži muka

*) Letočetná písmena Ix a md patří patrně k sobě, takže čisti jest: „mdlx" (= 1560).

**) T. j. Jana Mrkvičky od něhož jest také křtitelnice v Chlumu u Sedlčan. (Srvn. Soupis Sedl. 22—23.)

bonům 2 ntiHerimo 2 qutnrenfectmo 4 nono 2 ilía 4 (Eampana 4 fuca 2 ecf 2 per 2 magtcfrum 2 barí [2. ř.:] fjolontetmt 2 rtoue 2 CHiotíalts 4 pragefts 2 e* 2 fjor 2 Iaos 2 beo 2 pafrt 2 omntpoíenfi 4 eí 4 beaíc 2 mařte 4 oirg. 2 (viz (viz faksimile obr. 160.).

2. 0-90 m vys., 1-07 m v prům., nahoře kolkolem dvouřádkový majuskulový nápis: LÉTA PANIE . M. D. LV. SLIT GEST TENTO ZWON KU CZTI A CHWALE PANY BOHY I WSSI RZISSE NEBESKE I WSSI

v-

riT-

;o

RH

ppippi

■ni

'7,

AT.

v, \

(V

K,

SSÉiéé

[Obr. 163. Kondrac. Pohled na kostel dle kresby z r. 1854.

OSADIE KUNDRACZKE W MIESTIE BENESSOWIE SKRZE MNE MATIEGE SSPICZE. (Viz ukázku nápisu na obr. 161.)

I 3-45 cm vys., 60 cm v prům., nahoře kolkolem nápis: GOSS MÍCH CHRISTIAN JOACHIM VON IGLAU IN WLASCHIM 1701; na plášti: LÉTA PANIE 1701 DNE 1. SEPTEMBRIS TENTO ZWON GEST SLITY KE CTI BOHV A S. WACZLAWV DO CHRAMV PANIE S. BARTOLOMIEGE KONDRACZKEHO Z NÁKLADEM OSADNIKV.

BOŽÍ MUKA při cestě k Vlašimi, z XVII. stol., 3 m vys., kamenná: sloupek oblý nese na oblounové hlavici válcovou kapličku zakončenou kuželovitou kamennou stříškou (viz obr. 162.).

112

TĚ

'.Jm

ti*

M-l

MĚ

•i

r;rř]

mm

■-

Obr. 164. Pohled na Konopiště z r. 1836.

Konopiště.

Johann Karl Gregory, Die Ruinen der Burgveste Kostelec an der Sazawa und das bewohnte Bergschloss Konopisst. Prag 1836; Vlasák, Pam. arch. I.; Vlasák, Okr. Benešovský 34; Fried. Bern au, Album der Burgen und Schlósser (1881) I., 2; Sedláček, Místopisný slovník historický 433; Podlaha, Posv. místa II., 129; „Světozor” 1872, 569; 1874, 349, 359,' „Království české” (red. Dr. J. V. Prášek) III., 182; Dr. Frant. Dvorský, O starožitném panském rodě Benešoviců (v Brně 1907), 25.

HRAD založen byl pány z Benešova asi v prvé pol. XIII. stol., 1327 přešel v majetek rodu Šternberského; r. 1604 koupila jej Dorota Hodějovská z Harasova, která r. 1605 část hradu přestavěla; později vystřídali se v držení hradu: Albrecht z Valdšteina 1622, Pavel Michna z Vacinova 1623, Jiří Lad. hr. ze Sinzendorfu 1673, Frant. Karel hr. Pře-hořovský z Kvasejovic. Roku 1715 přešel hrad v držení hraběcího rodu z Vrtby, v jehož majetku zůstal do r. 1830. Na počátku XVII. stol. provedeny byly některé změny ve vnitřní úpravě hradu; r. 1725 zbudována ozdobná brána před hlavním vjezdem. Roku 1830 přešel hrad v držení rodu Lobkovského. Roku 1887 zakoupil zámek s panstvím J. cis. Výsost nejj. pan arcivévoda Frant. Ferdinand Rakouský ďEste. Roku 1894 byl zámek opraven a z části přestavěn.

Hrad pochází v podstatě své ze stol. XIV. Původně měl sedm věží, z nichž r. 1746 čtyři byly do výše ostatní stavby sneseny, jedna úplně zbořena. (Viz na obr. 164. pohled na Konopiště z r 1836)

V půdorysu tvoří hrad podobu nepravidelného obdélníku (viz půdorys na obr. 165.). Uprostřed průčelí východního zvedá se mohutná vysoká oblá věž, 11-5 m v průměru (viz obr. 166.), k níž na straně

.0

0

■

u

2

i i

I"”!

i:::í

n

3:::í

ÉÉ

r

>

- $

1

m

u

HP

i.-./._......

■■

■

mm

m

m

wm

F-"f

'

w

mm

m

20 m

6

3

iii

MmĚŠm

i;:n

0 1 2 3 \ S 6 2 8 9 10

l. Obr. 165. Konopiště.-Půdorys.-

0

r

i:i

i

%

m

r~

::

⁹.\

m

Wm

1

m

Í.-J

&

114

jižní pojí se věž polokruhová. Bezprostředně vedle této věže na straně jižní nalézá se v přiléhajícím traktu vjezd do hradu.

W

V ■

1

ti

■í*

n.

X? ■

* mgm m

21

&

F.*

%

Obr. 166. Konopiště. Pohled na jihovýchodní průčelí.

: c >

»

; u

m

v ■.

;

mm

liti

1

&

§

¹

4-.

Si

m

w

y

•i

'Si

1>

"IV

&

*

Ke vjezdu vede přes příkop zděný most r. 1725 zbudovaný; před mostem stojí pěkná barokní brána z téže doby jako most. Segmentový oblouk brány spočívá na čtyrbokých pilířích s římsovými hlavicemi. Po

stranách šikmo do rohů zdivá brány stojí polopilíř hranolový a před ním 11a společném trnoži oblý toskánský sloup. Nahoře táhne se vlys s triglyfy

-.m

ite"?

ti

TjT

li

a.

li '

■v

f-

5=

v: -

Ti

,feř-V

SlÉM

ÉSiáA ■ i :&.:

Obr. 167. Konopiště. Brána před mostem.

a nápisovými deskami, nad tím spočívá bohatě profilovaná římsa, která nad mohutným klenákem středním jest ostře vzhůru zalomena. Nad středem zvedá se hranolové, na rozích zalomené zdivo, zakončené troj-hranným římsovím. V čelní stěně zdivá nasazen plastický, z kamene tesaný

znak Vrtbovský, od něhož jdou květinové guirlandy k postranním úsekům římsovým, na nichž sedící allegorické postavy. (Viz obr. 167.)

Uvnitř hradu jsou dvě nádvoří.

V prvém nádvoří zazděna nad vchodem mramorová náhrobní re-naissanční deska (odjinud sem přenesená) z poč. XVII. stol., krásně provedená. Ve středním obdélníkovém poli Ježíšek jako vítěz nad smrtí, po stranách Adam a Eva, v rozích: Narození, Obřezání, Klanění Tří králů, Obě-

wl

mw

Bé

WL

sss

má

F£

I®

£Mg3£

f$j

■*5

*ň

>gff

S®

SK$

í-ýi Í-J

[■V>

ÍŠ3

£~

sr

[\*

é*!

??

ši

&{W

m

Hj

íN

:>á

is

::31

?>j

fi-*

W:

fe/

Obr. 168. Konopiště. Náhrobní deska.

tování. Pod tím v obdélníkovém poli proti sobě klečící členové rodiny: v levo mužští, v právo ženští, a dva znaky. Nejníže prázdná kartuše. (Viz obr. 168.)

V nároží severovýchodním stojí nižší oblá věž (viz na obr. 170.). Křídlo severní (viz obr. 170.) jest zevně uprostřed oživeno polokruhovým zakončením středního příčného traktu.

Ve východní části severního křídla ve druhém poschodí jest kaple. Jest to prostora obdélníková, kteráž má pěknou starou gotickou klenbu diamantovou (viz obr. 170., půdorys na obr. 171.), o čtyřech klenbových polích.

Na straně východní v síle zdi veliký hrotitý výklenek okenní, v němž stojí oltář. V kapli této umístěno hojně starožitných předmětů umění církevního; z nich uvádíme:

1. Ve výklenku postranního okna skříňovitý křídlový oltář gotický z konce XV. stol. Ve skříni soška Z mrtvých vstávšího Spasitele, po stranách

ifn

l ig 3 M

fiat -i

: v- •***

* J&A

- A?'-

v.-**.

••v >. •....,

"&?&■■ .

*! •    4    • ,■

Obr. 169. Konopiště. Pohled se strany severozápadní.

sošky světců. Na křídlech reliefy světců. Na podstavci oltáře rozestavěny gotické kalichy, monstrance, relikviáře. (Viz obr. 172.)

2. V okně několik maleb na skle; mimo jiné votivní obraz ,,Večeře Páně" z r. 1628.

Na straně jihovýchodní kolmo k místnosti kaple přiléhá v traktu východním menší komnata (oratoř) pro rodinu Jeho Výsosti nejj. pana arcivévody.

Tu ve výklenku okna stojí svršek pozdně gotického oltáře. Uprostřed v oltářní skříni socha sv. Jiří na koni potírajícího saň. Nahoře pod baldachýnem Bůh Otec držící v náručí mrtvé tělo Kristovo.

Na křídlech temperové obrazy „Sv. Markéta" a ,,Sv. Kateřina". Dole křídlová predela, v níž Kristus nesoucí kříž a podávající Veronice roucho s otiskem své tváře; na křídlech temperové obrazy: Anděl zvěstující a P. Maria poselství přijímající. (Viz obr. 173.)

II

m.

kV:

fl

Obr. 170. Konopiště. Vnitřek kaple.

r'.

■■

ks*

ř-

SwtaT; 'H

Ěř ''W

sv

Na stěně za sklem figurálně vyšitý kříž kasulový z počátku XVI. století. Uprostřed P. Maria s Ježíškem na půlměsíci stojící, po stranách klečící andělé dalmatikami přiodění, na ramenech kříže postavy světců.

Mimo to jest tu klekátko s renaissančními karyatidami a festony po stranách. Obraz ,.Maria s ochranným pláštěm" ze XVI. stol. a j.

:

r'-:E5^

i:

1

i

Li

|:::M

B

;■

JI S2SB!-.:;;ts5sSsKsa--V-E^^

J'I*"ES5SE$y

íi

ufcfcfc

I

I

I

!

:

1

W!

§8

I

“02

15

;:

II

i

i;

li

|

1

1

,:."M

I

0 1 2 5 4 5 6 7 8 9 10

Obr. 171. Konopiště. Půdorys druhého poschodí.

-

1

a

1

$

3111'ES

1

1

1

1

1

3 " " kwwwwvW-.

irpgj

O

) ~~~ tTvWW^ywwww^ 1

/

i :•

i:

■

X

u

Ff

Er

E>,

m

I

K*'

H

tfr,

I I

’

Er**

y£Ít

M

>ra

:**V£i

***

IX

iř

S

fcas*

IP

=

"

l«

VI

‘f

P5í4j

___

Yl£H

—i

:i

,3t

,V

4r

tie.

•:%<f

$

55PB

=££

5G

MM

Si

Sít

jí

-V’ % -i-

IMa

H

JN

(íj

=5 /Ml

~l l/vJW

I? I/M

ř*

fám

ráí

/«$

.1

!&V

I lisu

w

fiš

íi

ÍW

Vij

ft

I ||

»\

•M

kN

li¹

jffl

• IJi

SP

".VxM

!S

fi I

uj,.

t]

jp§3

atiép

'■

WK

v-'

y.:4 - éi

Jí

is

r.>

Bf

S^I -M,

Vg

Mm

m

[

r

"1

PHf

*& i • •■

j

Ř

Cm

.

. iá

F3

__

*

H

5*

K

A

{4>

M

_

i

r

v

1

r I w&

1 i

■

mh:

m

wr

. a

Wm,

.

«

■ř.-

4

i'\

'■

Ě

1

Obr. 174. Konopiště. Sbírka skulptur.

Z oratoře vchází se na straně jižní dovnitř veliké věže. Tu jest po stěnách rozvěšena hojná sbírka reliefň a soch dřevěných, většinou pozdně gotických (viz obr. 174.).

V západní části křídla severního, jakož i v křídle západním jeví se stopy přestavby podniknuté za Hodějovských na počátku století XVII.;

několikráte vyškytá se tu letopočet 1605 vytesaný na kamenných pažbách okenních.

Na stropech některých komnat z té doby zachovaly se renaissanční štukové rámce (viz obr. 175.).

Ve třetím poschodí (viz půdorys na obr. 176.) traktu severního nad kaplí jest veliká síň s trámovým stropem, v níž umístěna jest bohatá sbírka zbraní, jejíž popis vyžadoval by soupisu specielního, rovněž tak jako i ostatní hojné předměty umělecké v zámku uložené.

' ,:y

■Mií

15

.:4

rr

■■

WĚĚ

j w totr

Obr. 175. Konopiště. Renaissanční štukový strop.

Strana západní má v obou nárožích věže nepravidelně polygonní (věž jižní jest v části dolejší oblá), uprostřed pak část dvojnásob segmentovitě vypjatou; jest to spodní část mohutné věže s přidruženou věží polokruhovou. Bylať tu věž stejné asi výšky, jako dosud zachovaná na straně východní. Strana tato nabývá obzvláštního půvabu rozkládajícím se před ní velikým rybníkem. (Viz obr. 177.)

Křídlo jižní (viz obr. 178.) jest úplně prosté. V nároží jihovýchodním, jež bylo bez věže, přistavěna při poslední přestavbě věž polygonní, podobná, jako byla v nároží jihozápadním (viz obr. 180.).

Ve druhém poschodí veliký sál rokokový z pol. XVIII. stol. (viz obr. 179.). V rozích proti oknům krby se zrcadly, obklopené hojnými

'<V,

í:

‘ KVV. W-AyA A

®«sm”

s|

qp

i!

<3

Obr. 176. Konopiště. Půdorys třetího poschodí

H!

:l

q>

oo

--tí

--es te

tii

nrt

-S¹

||

-Ls p

wm

Éi

i; íí

ivÍHSií*

(í

bsc :

S|

NaX

■i

«r“

rr

I!

■JHr

::

i*

•í

ět

-xA.

LS

*>

& á

i

[f

■íPS

¥

•*

g

f.

mř

fe

lÉL-šj

*2

\N

I

M

č0

m

y

z.

>;

JXí

fe.

.%!

4

•—mu i uÉÉnr    *

&J

3 U

i-

■

m

m

m

m

-

lASil ■

m

mwi

f:

sV

tS/7

í)í

Ll

■h

i

Obr. i77._Konopiště._Pohled se strany západní.

¹ 3 li Jmi

.y,

í>

vVÍ:

es

m

i?

'A

>*<3

w l\ríi

WT-

--'.ti*

mSí:

Obr. 178. Konopiště. Pohled se strany jihozápadní.

ornamenty rokokovými. Rovněž bohatě podobnými ornamenty obklopena jsou pažení dveří. Strop ozdoben bohatou malbou mythologickou (Bacchus s hojným průvodem (viz část malby na obr. 181.).

V ostatních komnatách jest hojně ozdobného nábytku barokního a rokokového.

Barokně gotický oltář, jenž se dříve v kapli zámecké nalézal, jest v boční lodi děkanského kostela Benešovského (viz str. 15. a 16.).

> Éká

: i. ' v:\. -.. .Í

ikWĚĚĚBSmm

^2fc=JL-

*a

ras*

BÉi

,    4 'i

WS.

, * iyb 'Jt§ ⁴'v

s#

ÍS

žfcffK

"4

r rf-

m

f, %

v .'<-,V ■

*vv,4

■    i

!*

<;sWé

r-.

-+*i’

č*t4

Í8

BK

LL

:sr.r ; -mm

£$:. Pap

*#!•

r Ir 7*S|ííiH3|

^JU^áěga

•t'    lf«

IB

Obr. 179. Konopiště. Sál.

, íiat!

I'

1*1

.1

asS&ŠBSžiž.

tStss

Obr. 180, Konopiště. Pohled se strany jižní (po přestavbě).

]

f

:18& \ £

JME

*v 'c*'<

i> .

V*

Y»

<3

\\

/ i

CS

•0.

w %

■ 4

Qta«ř

■;'

\

ívV

L

atólí5

lx

[%1

: 2

-jfc

-■/-•- -i

fia

sv\

*3

aSĚĚĚĚ

i*

_v

r<íl

~-i.

»«K

i»IÍ

nti

1ŽÉL

Pí

tPW/

•'v

PTv

?/ ;'

,

-.......- -

■•-i;

I**’’

feSt

íul

ls

‘ vr-

boi;no |f# gMBĚĚíMm

¥0I.AHY:=^|

lr“

Obr. 182. Kostelec nad Sázavou.-Situace.

Kostelec nad Sázavou.

Joh. Karl Gregory, Die Ruinen der Burgveste Kostelec an der Sazawa und das bewohnte Bergschlošs Konopisst. (1836), 1—22; Vlasák, ,,Hrady Týnec a Kostelec nad Sázavou a jejich okolí" v „Památkách archaeol." III. (1859), 105 násl.; Vlasák, Okr. Benešovský, 60; Eduard Herold, „Malebné cesty po Čechách" v časopisu „Světozor" VI. (1872), 603. 1

ZŘÍCENINY HRADU založeného asi v prvé polovici stol. XIV., zbořeného r. 1450, na pravém břehu řeky Sázavy při vtoku potoka Kamenického (viz situaci na obr. 182.).

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Benešovský.

í /]

130

■I

*1

*5feas

Ú*

ll

:g£P3$jÉ

'ů

'•..i

;b1

KwíjS

‘i

.< Vi

~K.

*»§

řiti

í *•

sgfr.

■3Č

ÉĚĚr

Sk

,■> jáí

uf:

-4»

IfcL

H&čd

i* L.

l,

lT

[S\!

f.

fv

Pi

liji

i.\j

Ll

Obr. 183. Kostelec. Pohled se strany severovýchodní.

Na straně severní a východní hluboký příkop ve skále vyhloubený; v něm na straně vnitřní patrna vyzdívka pro most a dále dvě souběžné zdi, patrně zbytek brány (viz obr. 183.).

Na jižní a západní straně hradu jsou příkré skalní srázy, klonící se jednak k řece Sázavě, jednak k potoku Kamenickému

Uprostřed bývalého hradiště vysoké zdivo obdélníkové budovy (viz obr. 184.), příčnou zdí na dvé dělené. V obou částech náběh)’ valená klenby.

Obr. 184. Kostelec. Vnitrní budova hradní.

Na[straně západní nad skalním srázem vysoké zclivo opřené třemi mohutnými odstupněnými pilíři (viz obr.^185.). Ve zdivu patrný jest na straně vnitřní výklenek velikého'okna nahoře již otevřený, s kamennými sedadly.

. Na straně jihozápadní na příkrém srázu skalním nad řekou stojí zbytek okrouhlé bašty (viz obr. 186.).

Si

''

fé

».....

V-

f¥*

'J&5ě

\-v>

i-.

Lx

'v*.

/.

s”f!pPjp®<t ,-íš

■■

m:

• "i

Pi ny*

ÉlSi

Wr-

a*

%mkm- r **

#m*š

F\'

Til *88!

■®V

■X.

5**3

v fcfe

; :1

„y

132

mn

assf.

SsSj

i.

sííi

its ■'

mm

'I

m

Pí

r *1

.jí

Ei.

Obr. 185. Kostelec. Zbytek zdivá na straně západní.

Zdivo jest vesměs z lámaného kamene. Zříceniny jsou porostlé lesem. — Pohled na zříceniny z roku 1872 podává dřevoryt dle kresby Edv. Herolda v časopisu „Světozor" ročník VI. (1872), 593. — Dle Sommra (Bohmen XVI., 87) bývalo jakési opevnění také na úpatí skály. Byly tu po povodni v březnu 1845 odkryty záklaay jakési zdi

(k*. kl

'•

‘áSi

KÍ?

a:

g,

*3&Ě

v tt

ssg

kéíVWW

to

nt

lilii

[íjS

ijk

A *n- ■ itti

' * *-

■-ýp%

■vpimma

ife’    .-'st&j-}'- -

iií£S5^řS-'.'“;'’

T

■■    • „-, ř-

.4

‘ ;'; -A

KW

i Ž ýf -At -

^mĚrná

* . řvV., *" *

ÉlPhil^^P

SÁ: a

př

ft.‘. n>:

■m " •

ta    i^i-’!-^''

Obr. 186. Kostelec. Zbytek okrouhlé bašty.

r- -

a věže; byly to snad zbytky vodárny, která zásobovala hrad vodou říční.

Pod hradem ve vsi stejného jména (r. 1414 nazývá se: „Kostelecz sub castro Kostelecz“) býval farní kostel, připomínaný již ve XIV. stol., po němž nyní není ani stopy (dějiny jeho viz v Podlahově díle „Posvátná místa“ II. [1908], 204—205).

EHi

4::

V

y

íc ■

*4 v, *•>

JS

*y ?’ *

Sj

Ft.

m

Obr. 187. Kozlí. Pohled na zříceniny z údolí.

,5

m-X"

í

?.vs\

\ \

Z

I

O* ■*

\

\

\

\

-V

..*tV

\

\

\

\

■>.

íív*

\

\

\

V-"'

f

wSv

pl,

i

R'*

JIM

mtt

•44T!

*č*Vj

Kw*' ' rZ^rn'.

b*

*<*£

slIJPSSife

-7^,;

£||l»

3vJ

wáa

ř*

ftl

;Wi-'

fv

mí

T*C

Sto^iMírT’

■*§&

Bfeattegftí

Obr. 189. Kozlí. Pohled na část zřícenin.

¹

.L!

Kožlí (Kozlí).

Vlasák, Okr. Benešovský 53; Sedláček, Místop. slovník 453; D r. F r a n t. Dvorský, O starožitném panském rodě Benešoviců, vyobr. na str. 51.

ZŘÍCENINY HRADU připomínaného již na počátku XIV. stol., na 18—20 m vysokém ostrohu, jejž tvoří na straně jihovýchodní potok

Janovický, na straně severní potok přitékající od vesnice Tismi a vlévající se pod zříceninou do potoka Janovického. Na straně západní, kde ostroh souvisel s pohořím mezi horou Chvojenskou a Chlumem, opevněn byl hrad dvěma příkopy ve skále tesanými. Z hradu zachovaly se lesem zarostlé zbytky zdí z lámaného kamene. (Viz obr. 187. a 189.)

Pozorovati lze zbytky dvou parallelních zdí, asi 2 m širokých, 12 m od sebe vzdálených, jdoucích šikmo od jihozápadu k severovýchodu. Severní z nich jest 19 m, jižní 24 m dlouhá.

Ve vzdálenosti 47 m ode zdi jižní táhne se souběžně slabší, v základu i’3 m, výše 0‘9 ni silná zed, 31-5 m dlouhá, tvořící na straně jihovýchodní pravoúhlé nároží. (Viz na obr. 187. plánek dle měření, jež r. 1910 provedli F A. Mareš, JUC. Kajetán Turek a Just. Burghauser.)

V'

W/A

22

'Wk

.•

Obr. 190. Kozmice. Půdorys kostela.

Kozmice.

Vlasák, Okr. Benešovský 82; Podlaha, Posv. místa II., 140.

FARNÍ KOSTEL SV. JAKUBA VÉTŠXHO, jako farní již ve druhé pol. XIV. stol. připomínaný.

Z gotické stavby původní zachoval se presbytář; věž v průčelí přistavěna r. 1819.

Presbytář zakončen třemi boky (viz půdorys na obr. iqo.).

V boku východním hrotité okno prutem dělené, s okrouhlým trojlistem kružbovým ve hrotu. V šikmých stěnách úzká vyšpaletovaná okénka hrotitá s dvěma nosy ve hrotu. (Viz obr. 191.) V boku jižním vybouráno později široké okno obdélníkové, obloukovitě zaklenuté.

Klenba žebrová o dvou polích. Žebra mají v profilu podobu otupeného, na stranách vyžlábkovaného klínu. Konsoly jehlanovité. Na jednom svorníku pět pilovitě ozubených listů, na druhém zavinutá střela (odřivous), znak rodu Benešoviců (viz obr. 192.).

fa-

Cáw10

I,

5    6    7 S 9    10<W

Obr. 191. Kozmice. Okna v presbytáři.

V severovýchodním šikmém boku presbytáře jednoduché kamenné sanktuarium s mřížkovými dvířky (viz obr. 193.)-Vítězný oblouk hrotitý.

L o d má strop rovný, v bocích po jednom širokém obdélníkovém, segmentovitě sklenutém okně.

Hlavní oltář (daný sem r. 1788 ze zrušeného kostela sv. Karla Borromejského v Praze), barokní. Po stranách šikmo do rohu postavené

r~_

ii

i!~

/

3JI¹

T" 1.(1

I

i

ťTNO — -p-

I

\\

;.v

UlUill

lil

lllij

mm

lilSiiiiíiiiiillIll

m

9

1

i

1

1

m

1

=ar_ - -

m

m

:

Obr. 192. Kozmice. Profil žebra, konsoly, svorníky.

I u

t)

-o

h

■i

M

- ^

!/

1

i

r.Tr-^h-1—

mm

pilířky s kompositními hlavicemi, nahoře římsa nad středem vypjatá; vedle pilířků na hranolových podstavcích pěkné barokní sochy v živé póse. Uprostřed velice zdařilý obraz na plátně: Kristus na kříži, u paty kříže Marie Magdalská. Po stranách v temném pozadí vznášející se andílci. Zdařilý temnosvit. Dobrá práce prvé polovice XVIII. stol. (Viz obr. 194.)

/~c7-

irvyr

mír

í_wm

L * |gp

__.v

mmm

ÍM

Mi

MM ÉMI •'

Obr. 194. Kozmice. Hlavní oltář.

Dřívější hlavní oltář stojí nyní při jižní stěně lodi. Má bohaté rozvi-liny vyřezávané. Prvá pol. XVIII. stol. Obrazy novější, umělecky ne-cenné. (Viz obr. 195.)

Kazatelna barokní. Na řečništi relief „Kain zabíjí Ábela", na stříšce soška „Sv. Jakub".

Kamenná křtitelnice kalichovitá, polygonální, pěkného tvaru, druhá pol. XIV. stol. (Viz obr. iq6.)

IQI

wi

WBm

r’

Zvony: 1. 1-59 m vys., 73 cm v prům. Nahoře ornament páskový, pod tím trojřádkový nápis (řádky při lití na jednom místě

as

•Y

A.

•1

>)

fá

'AU

m

€»

. ..-.w-ua.

•®== ;

Be

g}S

SÉ

dl

rr*i

Obr. 195 Kozmice. Boční oltář.

se sesmekly): | KE CZTI A SLAWIE BOHU A SW. IACOBU ZVON TENTO PRZELIWAN ZA SPRAWY HEYTMANSKE PANA IANA OLBRAMA ZSSTEKRZE NÁKLADEM KOSTELNÍM A POMOCZY GIRZIKA

SADILKA RAUSYNOWSKEHO GIRZIKA ZEMKA IANA MUDROCHA LHOTSKEHO A IANA MUDROCHA TATAVNOWSKEHO. Na plášti krucifix v reliefu provedený; po stranách krucifixu: ANNO 1659.

2. 51 cm vysoký 62 cm v prům., nápis aenigmatický: směs gotických majuskulí a minuskulí (viz obr. 197.).

TVRZ, založená asi ve XIV. stol.; z ní spatřuje se na západní straně Kozmic u bývalého rybníka (nyní obecní louka) tvrziště čtvercovité, jehož každá strana měří asi 8 m, obklopené příkopy a vály, jež částečně jsou již sneseny. (Viz obr. 198.)

'i

lili

|H

HMs

VFpif

Éffl

nÍM

JL

Křečovice.

12    5    4 dm

Vlasák, Okr. Neveklovský 32; Podlaha, Posv. místa II., 145.

Obr. 196. Kozmice. Křtitelnice.

FARNÍ KOSTEL SV. LUKÁŠE EV. V Křečovicích

býval farní kostel již ve stol. XIV. Nynější stavba v střízlivém

O    V*    v\

■⁴1

<yy AW.vyi,y^

i~í \ h

v

"    ' /.Est

‘i

Mippr

WS'

wĚmmm

Q *WV/íjAVV

sii(pguu)p§)(gunu)iua3)j^\x>g^Tiuunt\i7va a o<r i

Obr. 197. Kozmice. Nápis na zvonu čís. z.

jesata—

.T

Obr. 199. Křečovice. Kostel.

slohu barokním pochází asi z prvé pol. XVIII. století. (Viz pohled na obr. 199., půdorys na obr. 200.)

OS

9_fflm.

V//

VM

mm

V'-,

i:

v?:

wm

Obr. 200. Křečovice. Půdorys kostela.

Zdi sesíleny širokými pilíři na hranách vyžlábkovanými, jež jdou vzhůru až pod střechu, kdež se táhne kolkolem celé stavby profilovaná římsa.

4-

CO

Průčelí zakončeno barokním štítem.

Věž přistavěna jest na straně východní k presbytáři, má plechem pobitou střechu cibulovitou s lucernou.

Presbytář stejně vysoký a široký jako lod.

Celý kostel má klenbu valenou výsečovou (lod má tři klenbová pole). Jednotlivá klenbová pole oddělena jsou od sebe dvojitými pasy, vycházejícími z podvojných pilastrů s římsovými hlavicemi.

jr

-v; IV

rm

-r-irv. — • **

sr

s:.

Sil

mm

'ř. i

!.

Kv -

Pij:y

i    ^    .    ■"

Obr. 20i. Křečovice. Náhrobek z r. 1823.

Okna v presbytáři i lodi obdélníková, nízkým segmentem překlenutá.

Vítězný oblouk stlačený segment.

Vnitřní zařízení z doby novější.

' V lodi při zdi severní náhrobek kamenný 2-47 ni vys. Josefa Lipovského rytíře z Lipovic a Eleonory, manželky jeho, z r. 1823. Hranol s mramorovou deskou, nad tím ornamentální vlys, nejvýše trojhranný štít s dvěma znaky pod korunou. Na podstavci jméno sochařovo: ,,Prachner“ (viz obr. 201.).

irta^hOiiocn\^dcrr⁽ii^:nnvHriuo^nhon^cstríHrtf’JirrHTidiiii)a(Cý-pani)ýooiih-d6ii)aKiui)iUimmur

Obr. 202. Křečovice. Faksimile nápisu na zvonu čís. 2.

I44

Zvony: i. 0-84 ni vys., 1-02 m šir. Nahoře pás s mythologickými postavami (Venuše, Pallas Athene, Mars a j.), pod tím festonový pás s maskami Faunovými. Nápis: SLOWUTNY BRYKCY ZWONARZ Z CYN-PERKV NA NOWEM MIESTIE PRAŽSKEM ZWON TENTO K SWATEMV LVKASSY DO KRZECZOWIC VDIELAL NÁKLADEM WSSECKNIECH OSADNICH MILOST A LASKVKTEMVZ KOSTELV MAGICYCH. STALO SE W STREDV PO SWATYM MATAVSSI LÉTA 1581. Pod tím polovypukliny: ,,Sv. Šimon" a ,,Sv. Matouš". Mezi nimi portraitní medaillon Brikcího a jeho znak. Na druhé straně dva znaky Hodějovských vedle sebe, pod nimi nápisy: „Bernarf jlarfjtj \ Hobiegoraa a na íEIoffuwnť' a „Inljanka HuMegmtJim j (EjEjjlicý*. Při dolejším okraji svislé akanthové lupeny.

2.    0-76 m vys., o-88 m šir., nahoře gotický minuskulový nápis: Iefa z úopo z m x cccc xlsextmx fcnío x jraon x gesf x tyf z ke qty z tyroale x panu x koíju x a ^roaíenui tnariinu. (Viz faksimile na obr. 202.)

3.    0-46 m vys., 0-58 m v prům. Nahoře barokní maskarony, na plášti polovypukliny sv. Jana a Pavla, muč. římských; při dolejším okraji nápis: FUDIT ME I : C : KOHNER PRAGAE 1768.

4.    0-41 m vys., 0-34 m v prům., nahoře gotický minuskulový nápis: ntaffjeus - lucas ■ ntaecus ■ iofjannes (viz faksimile na obr. 203.) XV. stol.

) n iitot u s»i u r a fj • \u a r t o s -1 o 11 a n n c s -

Obr. 203. Křečovice. Faksimile nápisu na zvonu čís. 4.

Ledce.

Vlasák, Okr. Benešovský 64; Podlaha, Posv. místa II., 201.

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. BARTOLOMĚJE, ve XIV. stol.

farní, stojí o samotě v lesnatém údolí na pravém břehu Sázavy. (Viz pohled na obr. 204.)

Malá prostá stavba, posledně r. 1902 opravená. V půdorysu obdélníková, na straně východní zaoblená. Presbytář není od lodi odlišen. Strop plochý.

Okna veliká, obdélníková, nízkým segmentem sklenutá.

V severní zdi presbytáře jednoduchý výklenek s kutou mřížkou

železnou.

V    jižním boku lodi gotický portál z pískovce tesaný, profilovaný pruty a žlábky; na šikmé vyžlábkované plošce nej zevnější vytesány bobule. (Viz obr. 205.)

V    průčelí nízká věž, jež bývala v dolejší části zděná, v hořejší dřevěná; nyní jest celá zděná. Přízemí její tvoří předsíňku, prostora nad ní, do kostela otevřená, slouží za kruchtu. Věž kryta jest nízkou střechou prejzovou, na niž jest přímo posazen svršek s bývalé lucernovité vížky.

'■

I; ,V

*y

Obr. 204. Ledce. Kostel.

li

3.

rj-

m*-'

■■ i. v... i

v;

sa3t**'

Oltářík ranně barokní, prostý; na predele nápis: L. P. 1650 KE CTI A CHWALE PANV BOHV B. PANNIE MARII A S. BARTOLOMIEGI TATO ARCHA VDIELANA A POSTAWENA GEST NÁKLADEM SKRZE ODKAZ SLOWUTNEHO GIRZIHO KLENHY GINAK DOLEGSSKY RICHTARZE A SAVSEDA MIESTIS NESPEKACH POZVSTAWIWSSI PO SOBIE ZA HOSPODARZE PETRA WOKROCZILA TVTO ARCH V POSTA-WITI DAL. GEHOZTO TI ELO PRZI TOMTO CHRAMV PANIE ODPO-CZIWA OCZEKAWAGICZ WESELEHO WZKRZISSENI. DNE 19. MAIJE.

Kazatelna rokoková z r. 1785; na řečništi polovypuklá řezba „Dvanáctiletý Ježíš mezi zákonníky“; pozadí kazatelny tvoří nástavec, na němž vyřezány jsou desky zákona s hebrejskými literami.

Zvon 0-65 m vys., 079 m v prům., nahoře dvouřádkový gotický nápis minuskulový: „JRnno z bomini z ffll z trcrc XXVIII z ... magister barfíjolomecs nomen Ijabeí z in z (Eirifafe z pragensia 4 ex 4 fjor z . .

Na plášti polo vypuklina: světec držící meč.

i¹--.

fH'

mitŠ

tí

JL

fc—

Obr. 206. Lešany. Zámek.

Lešany.

Vlasák, Okr. Neveklovský 57; Podlaha, Posv. místa II., 161.

ZÁMEK, jednopatrové jednoduché stavení, v půdorysu čtverec obklopující dvůr. Po vyhoření r. 1903 obnovené.

Uprostřed severního průčelí věž s prohýbaným římsovím; dříve mívala cibulovitou střechu, jež nyní nahražena nevkusným cimbuřím. (Viz obr. 206.)

SVÍ

lII

SgH

ii|i:

V0r

■•I

:á '

>:,V ^

ti

;{■

Cj

PM

f E fy

fc: )Vs

jjř

cm

■v.:". T™

|    -A?

ai c

V.

w*

Obr. 207. Lešany. Malba Spitzerova.

V sále prvého poschodí zachovaly se čtyři nástěnné malby krajinářské, provedené rouge en rouge od Jana Spitzera r. 1758: 1. Lesní krajinka s výjevem pálení milíře, 2. architektura zříceninová; na váse v arka-tuře stojící nápis: IOANNES SPITCER PIN., na podstavci: AO 1758. (Viz obr. 207.) 3. Skupina stavení, uprostřed říčka, přes níž vede most; na řece přívozník. 4. Větrný mlýn.

vh’

' ■■ "7    ' V

■ i-isJLí >i

FtSLr⁻ p^ti

Obr. 208. Libonň. Kostel sv. Václava.

Libouň.

Vlasák, Okr. Vlašimský 56; L e h n e r, Dějiny umění nár. českého I., 221.

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. VÁCLAVA z druhé polovice XII.

spal

•X*

stol., románská rotunda s věží v průčelí. Zdivo z lámaného kamene. (Viz pohled na obr. 208., půdorys na obr. 209.) Posledně obnoven 1908.

\~T

v azta

dmi 0    1    2    3%

-j-1-1

Obr. 209. Libouň. Půdorys kostela.

Z detailů románských nic se nezachovalo, ani okna, jež jsou vesměs později probouráním v nynější podobu rozšířena.

Apsida konchovitě sklenutá, vzadu omítkou několikanásobnou z původní své podoby polokruhové deformována.

cr>

v—

n.

•i¹.-

vv

i-*

<s>

%‘S

«s>

vl-

Uiíiilů jjíitftá

fAmu í anténu

7=>

v;

#*

. •' 4

■■ ■

ár

<§•§

mi

Mg

r~

r; |

mJi

dM

2=S

S»

<w

<4* <14 ££$<•? 1    •• *ýH^PJ

I--:

"OH

Obr. 211. Libouň. Faksimile nápisu 11a zvonu č. 1.

CD

2

í:’-

Obr. 210. Libouň. Pohled do apsidy.

CD

CD

(„Sv. Václav stojící mezi anděly" a „Panna Maria se sv. Josefem vedoucí Ježíška") umělecky necenné. (Viz obr. 210.)

Boční oltář í k y rozvilinové s andílčími hlavinkami uprostřed rozvilin. Na predelách jejich znak pánů z Říčan, písmena: F. F. D. D. RZ. a letopočet 1735.

Napříč v oblouku apsidy břevno, na němž na dřevě malované figury skupiny Ukřižování. XVIII. stol.

K)

K severnímu boku apsidy přiléhá později přistavěná sakristie valené klenutá, nad níž jest malá oratoř.

Monstrance stříbrná, barokní; označená značkami:

Kalich stříbrný, barokní; na něm značky:

Zvony: i. o-6o m vys., 077 m v prům., nahoře kolkolem minuskulový gotický nápis: 2 JRnno 2 bomitti 2    *2'

mtlepmo 2 qoinřo 2 certfepnm 2 přímo 2 tlla 2 rampana 2 fosa 2 c«í 2 per rne 2 ntagiafrum 2 barííjolomrnm 2- (Viz faksimile na obr. 211.) Na plášti relief: Sv. Jakub Menší.

2. 0-51 m vys., 0-59 m v průměru, nahoře pás reliefů: „Obrácení sv. Pavla", „Vzkříšení Lazara", „Podobenství o marnotratném synu"; na plášti v orámované kartušce: BRYCCIVS PRAGENSIS AVXILIO DIVINO FECIT ME, na druhé straně pláště rovněž v orámování nápis: NE NAM PANE NE NAM ALE GMENV TWEMV DEG CHWALV. 1558.

.111 u o* a o m\ u \ o nu 1 f»nu o o k r co i.y.iMbfm?:

Obr. 212. Libouň. Faksimile nápisu na zvonu čís. 3.

3. 0-32 m vys., 0-38 m v prům., nahoře kolkolem minuskulový nápis: anno E bomini © milejimo © cctc © I. x. o. it. píra 2. (Viz faksimile na obr. 212.)

Před kostelem socha sv. Jana Nep., kamenná, neumělá, na podstavci dva plastické znaky: Ríčanský a Talmberský a letopočet 1728.

ZÁMEČEK bývalý, jednopatrové prosté stavení; v nádvoří viděti zazděné obyčejné arkády.

Leštno.

Vlasák, Okr. Benešovský 119; Fried. Berná u, Album der Burgen und Schlosser im Kónigreiche Bóhmen I., 386; Sedláček, Místop. slovník hist. 508; Podlaha, Posv. místa II., 139; Dr. Frant. Dvorský, O starožitném panském rodě Benešoviců 33 s vyobr. na str. 34.

HRAD, založený snad od Beneše z Dubé (1361—1381), v letech 1873—1884 v nynější podobu zmodernisovaný (půdorys z r. 1870 před přestavbou má Bernau 1. c. str. 387; pohled z r. 1800 t. str. 391; pohled před přestavbou tamtéž na příloze ke str. 392). Při přestavbě té byl vy-

soký val na straně severní, východní a západní snesen a příkop zasypán (jen na jižní straně ponechán), zřícená část na straně západní se nalézavší byla dostavěna, kaple, která k této části přiléhala, zrušena a ke zmíněné přestavěné části připojena. K silné hradební zdi, jež ohraničovala dvůr na severní straně, přistavěna zevně spojovací stavba o třech štítech, v bocích oblými věžkami flankovaná, uvnitř otevřená chodba. Bývalý ,,palác" na straně východní zůstal v podstatě ve zdivu státi; přiléhající k němu

i—

X.

Htt T

Obr. 213. Leštno. Hrad.

na straně severozápadní věž byla zvýšena a sedlovou střechou pokryta. (Viz pohled se strany severovýchodní na obr. 213.)

Na jižní straně bývalá brána, nyní zazděná, s konsolovitými výplněmi v hořejších rozích a s protínajícím se prutovím; nahoře uprostřed v kameni vytesaný znak Šternberský, v levo od něho v kamenném pažení vytesán letopočet 1536. (Viz obr. 214.)

Na jižní straně v parku část vyzděného příkopu.

Severovýchodně od zámku ŠPYCHAR, kdysi modlitebna kalvínská, kterou vystavěl Oldřich ze Šternberka (zemřel 1566). Nad průčelím troj-hranný štít ozdobený sgraffitovanou rustikou; mezi sgrafitovanými kvádříky spatřují se rovněž sgraffito vaně znaky: Šternberský a Říčanský

M.

ta

m m

m m

-

%

........ ~..... - ,

ssg

ri

^t,-    ... .•

S&s

í.'

Obr. 214. Leštno. Bývalá brána.

V jižním boku čtyři okna obdélníková segmentovitě zaklenutá. (Viz obr. 215.) Ve zdi východní zazděny jsou dvě veliké kamenné koule. ¹)

*■

StiSfeC'':-

Udí

5- V —

1ST

it

tu

a.

Již

MĚÉ&

.'1

Obr. 215. Leítno. Špýchar.

Loreta u Vlašimi.

Vlasák, Okr. Vlašimský 37; Podlaha, Posv. místa III., 182.

KAPLE o samotě asi půl hodiny jihovýchodně od Vlašimi na tak zvaném „Spáleném vrchu", vystavěná v letech 1703—1706. Stavbu provedl mistr stavitelský Jan Jiří Erhardt.

i

bžr*'

K,.'*

y

»

*

P* (

•>!'•■;

S»SlLl

,

tn- ' -y\    ' *

. «•

3r

Obr. 216. Loreta u Vlašimi. Pohled se strany východní.

m

a

a-<s • tauaj.

1

1    1 t i t r I ) l>

■4-1—I—I—l—I—I-1—I

-■

•••

iH

.■i-

IS

13

..

Obr. 218. Loreta u Vlašimi. Pohled se strany západní.

Kaple stojí na terrasse, jež má v bocích podélných dvojboké výstupky; v předu i vzadu dvouramenné do polokruhu stavěné schodiště. (Viz půdorys obr. 217.)

Vnějšek kaple oživen pilastry kanellovanými s jónskými hlavicemi.

Na straně východní (viz obr. 216.) nízká věž poněkud z osnovy stavby v před vystupující, krytá střechou báňovitou, plechem pobitou. Na vížce jako korouhvička z plechu podoba Madonny Loretánské.

V průčelí západním (viz obr. 218.) nad vchodem zavěšen dvoj znak ze železa litý.

Vnitřek prostičký. Cihlové, neomítnuté zdivo, místy omítka s imitovanými malbami, klenutí valené, cihlové. Na oltáři barokní tabernákl. Za oltářem ve výklenku socha černé P. Marie, kolkolem výklenku rámec z vyřezávaných obláčků; po stranách obstojné dřevěné sochy andělů s rohovitými svícny.

Lou novice.

Vlasák, Okr. Vlašim. 113; Dr. Jos. Burian, Louňovice pod Blaníkem. V Praze 1894; Podlaha, Posv. místa III., 144.

FARNÍ KOSTEL NANEBEVZETÍ PANNY MARIE, malá

prostá stavba. O původu z doby gotické svědčí pouze trojboký závěr

a hrotitá okna jeho. (Viz půdorys na obr. 219.) Asi ve druhé pol. stol. XVII. přestavěn v nynější podobu.

Presbytář má klenbu valenou výsečovou, poměrně nízkou, jež spočívá na přístěnných pilastrech s římsovými hlavicemi.

8 » ? 3 s 5* ff 1—i—i—|—I

mm

má

Obr. 219. Louňovice. Kostel. Půdorys.

K severnímu boku presbytáře přiléhá sakristie a nad ní oratoř se dvěma obdélníkovými okny. Vítězný oblouk segmentový. Lod poměrně malá, téměř čtvercová, se stropem rovným.

*g§

r,I

i,'

i !m ■

•: -

-

li

yÉk

li

i •-

prcMi

> -I

■um

Obr. 220. Louňovice. Kostel. Vnitřek.

Kruchta podklenutá, v předu na dvou hranolových pilířích spo

čívající.

V průčelí nevysoká věž s baňatou, šindelem krytou střechou. Hlavní oltář barokní, na něm ze dřeva vyřezávaný baldachýn, po stranách točité a rovné sloupky. XVIII. stol.

Boční oltáře dva, barokní, s hadovitými sloupky po stranách, nahoře zprohýbanou římsou zakončené. Na jednom z nich obraz: Sv. Jan Nep. klečící před trůnící P. Marií s Ježíškem, obklopenou anděly. Obstojná práce barokní.

Obr. 221. Louňovice. Krucifix.

Krucifix, odkázaný kostelu Karlem Adamem Lvem z Říčan (zemřel 1672), dřevěný, žlutě natřený, 44-5 cm vys., na něm pěkně cise-lovaná figurka Ukřižovaného 10 cm vys., nahoře renaissanční stříbrná kartuška s písmeny I • N • R • I, dole po stranách malé 4-2 cm vys. stříbrné ciselované figurky ,,P. Maria" a ,,Sv. Jan Ev.“. U paty kříže lebka se skříženými kostmi. (Viz obr. 221.)

Kalich stříbrný, pozlacený, ze zrušeného kláštera v Jablonném pocházející, barokní, 29^5 cm vys. (viz obr. 222.). Nodus vásovitý, krásně

tepaný, s vkomponovanými andílky. Na kuppě čtyři oválové emaillové destičky s obrázky světců ze řádu Dominikánského. Na noze s tepaným páskovým, festonovým a ovocným dekorem rovněž čtyři na emaillových destičkách malované obrázkv. Na okraji značky:

HHH|

—r -

":''4

BNj

.....

ři

V* 1SR

ST

^ ^3)

rv^rí

;i

L?

li

..

'J,

Oy

W)

SSL*-

ř. r

"1

tW

VfciS'

ií

l\ i

>jj

fapřj

Obr. 222. Louňovice. Kalich '

Pozpod na noze vyryto: Fieri curavit Pr. Guilielmus Miinch 0. Praed. A. 1725 pro suo Conventu s. Laurentii Jablonensi.

Zvony: i. o-go m vys., 1-15 m v prům., nahoře nápis: LETHA PANIE M D LVI III SLIT GEST TENTO ZWON KE CZTI A CHWALE PANV BOHV W MI ESTI E BENESSOWIE (viz faksimile na obr. 223.). Na plášti relief „Sv. Václav".

Obr. 223. Louňovice. Faksimile nápisu na zvonu Cis. r.

2. 076 m vys., i-oi m vprům.; na plášti nápis: „ROKU 1804 DNE 6.''APRÍLE ZWON TENTO PŘELIT GEST NÁKLADEM P. FRAN. XAW. NOWAKA DIEKANA A VIC. FOR. LAUNOWSKEHO GAKOZ I GINYCH DOBRODINCUW. — ANNA KOHNER. Na plášti reliefy: „Sv. Jan Nep.“

......

!■

II

li

li j;

UJÍ

Obr. 224. Louňovice. Zámek. Půdorys.

a „Mrtvé tělo sv. Jana Nep., k němuž přilétá anděl." Ucha koruny ozdobena maskami lidskými.

3. 0-55 m vys., 072 m v prům. s obhroublým dekorem barokním; nahoře nápis: REFVSA IMPENSIS IOANNIS WONDRAC A LAVNOWITZ ANNO 1740.

na

tfTHA PAN1F /A D

A CHWALE

£ VIIII

SUT GEST

TENTO

ZWON

PANV

BQHV

W1A1F.ST1E

BENESSOWIE KECZ71

.■ ZÁMEK (viz na obr. 224. půdorys, na obr. 225. pohled od východu, obr. 226. pohled od severozápadu s Blaníkem v pozadí) jednopatrové stavení do čtverce, obklopující obdélníkový dvůr. V nárožích oblé věže,

lií

>

k*V„ >

fS

ggj^

::

m

nt

*

I

M|

JT ^

«»

2S

—Pl^

sz

WÍ

is*

‘ • «*?

Obr. 225. Louňovice. Pohled se strany východní.

ja(i

"■'... -..

:• .

’

. §$## Jsw

ě*i<C. V:

£

'SuM£p»‘’J

ť-* '■

Ok

K£ žfyi c*

m

r>. ars

n

»*v 1

£___

I

•*»

A

..

. ’

Ml

f

á

2^”

§33Bi^B

i

Vv::

j^j

2§E

ibi

nyní do výše ostatní stavby snesené. Nad vjezaem zámku v kameni tesaný znak Waldštejnský s letopočtem 1675.

V    nádvoří na straně západní a severní v přízemí i v poschodí jednoduché arkády.

V    prvém poschodí nad vchodem do panských pokojů ze štuku provedený znak pánů Říčanských, držený andílky.

V    sále obraz na plátně (poprsí) ,,Sv. Václav" 62 cm vys., 48 cm šir., dobrá malba z druhé pol. XVII. stol.

V    rondelu severovýchodním v 1. poschodí bývalá kaple. Nad vchodem ve štuku provedena postava sv. Antonína Pad., držícího v pravici znak

W-'

>,

>c>

r~

Pr*^L_

Cjluil

*VČý?-

rí£*f ý

i?* V

r.

!-

’ 'ŮZ&-

w

mA ~

k*

r »»Í8S yfy^yyy-f^yfiý fNIflI

S5r<

!5^sŠ

váát

Obr. 227. Louňovice. Zámek. Štukový strop.

Říčanský. Uvnitř pěkný strop štukový; uprostřed v kruhovém ozdobném orámování holubice, pod středem kolkolem střídavě postavy andělů a ovocné festony (viz obr. 227.), Na jednom pásku festonu letopočet 1675, na jiném: W H S. Stranou ve zdi ozdobné štukové orámování bývalého krbu.

ŠPÝCHAR z poč. XVII. stol. s vysokými renaissančními štíty, s ornamentálními sgraffity. Pod římsou sgraffitovaný vlys s postavami jezdců; na stěnách sgraffitovaná rustika. (Viz obr. 228.)

Před zámkem zděná kaplička vzadu polokruhová; v ní dřevěná barokní socha ,,Sv. Jan. Nep.“.

Naproti novému hřbitovu ve výklenkové kapli kamenná socha sv. Prokopa, malé umělecké ceny. Na podstavci nápis: „De Massa PaVLI Kepert haeC strVCta figVra est; CVratVs qVonDaM praeerat Ipse LoCI. LeCtor qVI transIs DeVotVs Mente preCare: CVM sanCtls tVte gaVDIa pLena ferat! 1767".

Obr. 228. Louňovice. Špýchar.

Při cestě od Vlašimi k Louňovicům u mostu kamenná socha sv. Jana Nep., umělecky necenná, z r. 1769.

Lštění (Hradiště).

Vlasák, Okr. Benešovský 78; Dr. J. L. P í č, Pam. arch. XXII. (1906), 266; Týž, Starožitnosti země české III. Čechy za doby knížecí. Sv. I., 260; Podlaha,

-J

i '•

S!

fir

f*A

m* -

Ýfi

WQ*>řS«~Jk

'řK,

„í

ss

Posvátná místa II., 184.

HRADIŠTĚ bývalého knížecího hradu z XI. stol. Val celkem 273 m dlouhý, z části již rozvezený.

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. KLEMENTA stojící o samotě v bývalém hradišti, jako farní vyškytá se v záznamech stol. XIV. Roku 1730 přestavěn.

Jednoduché stavení prostého vzhledu barokního (viz obr. 22Q.) ve zdivu však snad původu románského.

Presbytář apsido vitý konch ovité sklenutý. Za oltářem ve zdi výklenek sanktuářový gotický (1 m vys., 0-58 m šir.), s orámováním z opuky tesaným. V tympanonu dvojnosá kružba; dvířka železná, z plochých prutů železných kosmo přes sebe kladených.

• v..

j

Obr. 229. Lštění. Kostel.

Mensa oltářní zděná; na tabernakulu veliká barokní socha sv. Klementa; po stranách sedící andílkové, z nichž jeden kotvu, druhý palmu drží.

Lod obdélníková, stejně vysoká, jako presbytář. Strop plochý se štukovým rámcem.

V bocích lodi po dvou oknech obdélníkových, segmentovitě zaklenutých. Zevně mají okna barokní maltové obruby volutované s klenákem nahoře. V zadu v presbytáři okno podobné, ale zazděné až na malý oválový otvor.

V průčelí věž hranolová, krytá cibulovitou střechou s lucernou.

V rohu lodi u vítězného oblouku kazatelna; na řečništi polovypuklá barokní řezba, představující skupinu allegorických postav Víry, Naděje a Lásky.

Do kostela vchází se síncem podvěžním, nad jehož vchodem z kamene vytesaný znak hrab. z Vrtby.

Zvony: 1. 0-62 m vys., 075 m v prům., nahoře gotický minusku-lový nápis: 2 auno 2 m 2 ccccc 2 ocíaoo 2 Magister 2 barffjolomecs $ me 2 ferit 2 in 2 nora 2 (Eitnfaíe. Na plášti relief „Sv. Petr“.

2. 0-54 m vys., 0-63 m v prům. Nahoře kolkolem nápis: DVRCHS FEIER FLVSS ICH - CHRISTOF SCHERB ZV PROG CVS MÍCH. Na plášti: LETHA PANIE 1601 TENTO ZWON GEST SLIT NÁKLADEM WSSECH WOSADNICH KOSTELA SWATEHO KLIMENTA GENZ NA HRADISSTY A MIESTECZKEM LSSTIENY NAD RZEKAV SAZAWAV SLOWE ZA DIEDICZNEHO PANA TI ECH GRVNTVW PANA PANA ADAMA MLADSSYHO Z WALDSSTEYNA NA HRADKV NAD SAZAWAV A LOWOSYCZYCH G : M : C : RADDY A KOMORNÍKA PVWODEM PANA WACZLAWA LHOTSKEHO Z KOBEROWICZ VRZEDNIKA NA HRADKV NAD SAZAWAV. Na plášti relief: P. Maria s Ježíškem na půlměsíci stojící.

mk

; i!?::?::-

Obr. 230. Maršovice. Půdorys kostela.

Maršovice.

Vlasák, Okres Neveklovský 26; Podlaha, Posv. místa II., 150.

FARNÍ KOSTEL ZVĚSTOVÁNI PANNY MARIE, připomínaný jako farní již ve stol. XIV., vyhořel r. 1768, v nynější podobě znovu vystavěn v letech 1774—1775. Stavěl jej Neveklovský stavitel Leopold Vávra.

Stavba barokní (viz půdorys na obr. 230., phleod na obr. 231.).

Presbytář skládá se z části v půdorysu čtvercové, plackovou klenbou cihlovou sklenuté, a ze zadní části segmentovitě zakončené a zploštělou konchou sklenuté.

vD

Ln

li

-m

k:

mm

•■i 1

"i

aesgg

*TM

r*’

;V

Obr. 231. Maršovíce. Kostel.

Lod v rozích zaoblená, má klenbu nápodobenou z rákosu a omítky. Vnitřek oživen sdruženými pilíři s kompositními hlavicemi nesoucími bohatě profilované římsoví.

Okna obdélníková, segmentovitě zaklenutá.

V průčelí věž se šindelovou cibulovitou střechou.

Nad vítězným obloukem plastický znak hr. Pachty z Rájová. Hlavní oltář rokokový. Mensa s tabernákulem, po stranách na volutách klečící andělé ze dřeva řezaní, chatrného provedení. Nad mensou

I r¹ l« r

ii¹

wammmpq

«l

s&

'i

-^XfešíŽVSCňz^

i:

íli

3V

; š?

>1

;i

w.«sí

,v 5

'II

«r

)!í!

Vj

í#|

1 V ■ i*

■cr

ic

i.

Obr 232. Maríovicc. Vnitřek kostela.

v rokokovém rámci po stranách anděly neseném obraz na plátně: ,,Zvěstování P. Marie", obstojná malba XVIII. stol. Po stranách oltáře šikmo v rozích branky; na nich rokokové ze dřeva řeze né vásy. Po stranách oltáře při pilířích na konsolách dřevěné sochy ,,Sv. Petr." a ,,Sv. Pavel", obstojné práce barokní.

i,

jg

r:

1:--

fi

A a:

:........:.........

čau

I /i,

jUSSBW*-

-^Ižxy.sAtíiSi.

Obr. 233. Maršovice. Boční oltářík.

V lodi v rohu jihovýchodním při vítězném oblouku na bočním oltáři zasklená barokní skříň. V ní kostra sv. muč. Konstantina, darovaná kostelu od hraběte Pachty r. 1731, upravená ve stojící figuru po římsku oděnou. Tvář vosková maska. Roucho hedvábné, otvory, jimiž kosti viděti, vyzdobeny dracounem. Nad středem skříně v římse kartušovaný štít s malovaným znakem Pachtovským. Nejvýše volutovaný nástavec; v něm dva vznášející se andílkové držící korunu; v římse kartuška s nápisem: ,,S. Constantini M.“ Po stranách skříně dobré sochy ,,Sv. Konstantin" a „Sv. Helena". (Viz obr. 232.)

00*

V    severovýchodním nároží lodi a vítězného oblouku kazatelna, na níž schodištěm v pilíři ze sakristie se vchází. Na řečništi barokní kartuše „Zabití Ábela Kainem", na baldachýnovité stříšce s lambrequinem soška „Kristus jako dobrý pastýř".

V    bocích lodi naproti sobě veliké mělké výklenky. Ve výklenku jižním mensa, na níž stojí malý vykládaný domácí oltářík tabernákulovitý. Výklenkový jeho střed vyplněn nahoře lasturou, po stranách jsou točené

'i

■~:'V

Obr. 234. Maroovice. Ciborium.

i rovné sloupky a pilířky s kompositními barokními hlavicemi; po stranách volutové pří póry. Po stranách umístěny obstojné barokní sochy dřevěné „Sv. Kateřina" a ,,Sv. Barbora"; nahoře slabší socha „Sv. Jan Nep.“. (Viz obr. 233.)

Ciborium 25 cm vys., barokní, stříbrné pozlacené, s pěkně pracovaným košíčkem; na víku značka Malostranská (v ní letopočet 1701) a značka s písmeny L. L. (Viz obr. 234.)

Zvony: 1. 0-70 m vys., 0-87 m v prům. Nahoře pás drobných reliefů znázorňujících výjevy z podobenství o marnotratném synu; pod tím perlovec a řada svislých akanthových listů. Na plášti nápis: Bernarf {íarjjfý 1 Ipobiegoroa na ©(ofhorote a B}ar|Jonncp;rř), (3zf)o TKilojli Bjtjm-jhéfjO (Ejtffarje Rabba. Pod tím pěkně modellovaný znak Hodějovský. Při dolejší obrubě reliefy evangelistů. Na obou bocích pláště vždy po dvou apoštolech v reliefu. V předu na plášti skupina Ukřižování, vedle po stranách nápis: KRYSTVS VMRZEL ZA HRZYCHY NASSE WSTAL Z MRTWYCH PRO OSPRAWEDLNIENI NASSE. Dole medaillon a znak Brikcího, a mezi nimi nápis: ^loroufmj Briket; Jroonarj \ OJjpnpergfw iu Boroem Uhejíte trapem fettfo ?raon bo ftQarpnncj ubielal iefa 1589.

2. 0-82 m vys., 1-05 m v prům. Nahoře ornamentální vlys; na plášti v obdélníkovém orámování nápis: BENEDICTA SIT SANCTA TRINITAS. BRIKCIVS PRAGEN. DIVINO AVXILIO FECIT ME. Na dolejším okraji odlitky dvou medaillí, na druhé straně čtverhranná plaketa „Bičování Krista".

Měchnějov.

Vlasák, Okr. Vlašimský 84; Podlaha, Posv. místa III., 120; Václ. J. Krch v ,,Methodu“ XX., 65; F. J. L e h n e r, Děj. umění nár. českého I., 257.

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. MARTINA, připomínaný již ve

stol. XIV., prostá stavba románská, skládající se z apsidy konchou sklenuté a z obdélníkové lodi s rovným stropem; v průčelí jest novější hranolová věž. (Viz na obr. 235. vnějšek kostela, na obr. 236. půdorys.)

V    bočních zdech lodi po dvou oknech obdélníkových polokruhově sklenutých, později v nynější podobu rozšířených.

Hlavní oltář barokní, s architekturou sloupkovou a s rozvilinovými řezbami již valně porušenými.

V    severovýchodním rohu lodi kazatelna skládající se z jednoduché podezdívky a z dřevěného polygonního řečniště ranně barokního ob-hroublé práce.

Kruchta dřevěná; varhany v barokní skříni na po vystupující části, jež dvěma sloupy jest podepřena.

Při jižní boční stěně oltářík rokokový s plochým nástavcem, v němž zasklený obraz sv. Františka Xav. Druhá pol. XVIII. stol.

Naproti mensa oltářní barokní, na ní řezaná kartuše, v níž barvou provedený nápis: ,,eX Voto ereCta ara Deo et faMILIae Chrlstl ab illustris-simo D. D. comite Joanne Czeyka de Olbramowitz, domino in Bohemo-

Sternberg".

V předsíni krucifix ze dřeva řezaný v životní velikosti, obhroublá práce XVIII. stol.

Zvony: 1. o-6o m vys., 0-77 m v prům., nahoře kolkolem mi-nuskulový gotický nápis: Jlnrto 1520 ab laubem bep omttipofenfts et Jancíi marhjitp ab raiflam metfjnoro per parohům bic. píarjek. (Viz faksi-mile obr. 237.)

S'J

It.

41.

•áf:

Pí

Obr. 235. Méchnějov. Kostel.

2. 0-37 m vys., 0 40 m v prům., nahoře kolkolem aenigmatický nápis z gotických minuskulí složený. (Viz faksimile obr. 238.)

Na hřbitově několik ze železa kutých křížů, prostých sice, ale dobré formy, druhá pol. XVIII. stol. (Viz obr. 239.)

Jo

. _. pj

ol___

lo

I.

Obr. 236. Mčchnéjov. Půdorys kostela.

Oj

o:

Obr. 237. Měchnějov. Faksimile nápisu na zvonu čís. 1.

>kňvcuabou$ owio?»&<ny-xňftvuciitftotivnaťt rg>»

V3

IP

Ií>

Obr. 238. Měchnějov. Faksimile nápisu na zvonu čís. 2.

«...

!f#

Ni-a

<«V 'V.ÍT. £Í^

MP,ir

fcj

iiii

"!!

•■i!

Obr. 239. Měchnějov. Kuté kříže na hřbitově.

172

¹

Jsou to nepochybně ony koule kamenné, o nichž Vlasák 1. c. str. 129 se zmiňuje, řka o nich, že za jeho doby byly ve dvoře hradním, každá z nich že váží asi 3 centy a že byly do hradu z praku hozeny při obležení bud r. 1420 neb 1467.

Mrač.

Vlasák, Okr. Benešovský 72; Sedláček, Místopisný slovník historický 621; Dr. Frant. Dvorský, O starožitném panském rodě Benešoviců 53.

TVRZ (viz obr. 240.), obdélníkové stavení z lámaného neomítnutého kamene, na návrší se tří stran příkře do údolí spadajícím, od planiny na straně východní příkopem a válem odděleném. Na straně východní připojuje se ke zmíněnému stavení čtverhranné nádvoří obklíčené zdí z lámaného kamene; ve zdi hrotitá brána.

as

V'-

■M

Obr. 240. Mrač. Tvrz.

Zdivo tvrze jest mohutné, téměř 2 m silné.

Tvrz, slouživší po dlouhý čas za sýpku, upravena jest v obytní stavení.

Načeradec.

Vlasák, Okr. Vlašimský 130; Václav Krch v časopise ,,Method‘‘ XVII., I.; F. J. L e h n e r, Děj. umění nár. česk. Díl I., sv. II., část II., 15; Podlaha,

Posv. místa III., 155.

DĚKANSKÝ KOSTEL SV. PETRA A PAVLA, zajímavá stavba, skládající se z částí pocházejících z různých dob. (Viz pohled na obr. 241., půdorys na obr. 242.)

Nejstarší jsou loď a věž, pocházejíce asi ze stol. XII.

*f§

i'

lil ■ ■ ■

f lil

■.......

.r

-ijt *

mý&m

Obr. 241. Načeradec. Kostel.

Lod v půdorysu téměř čtvercová, zcela prostá, se stropem plochým. Na jižní straně dvě okna široká, nízkým segmentem zaklenutá, později probouraná; původní románská okénka zazděna.

'mmrWA... rT jgqp-

:•

J~y

a-10 0 - f 2 5 FF I > \

Obr. 242. Načeradec. Půdorys kostela.

174

Věž hranolová přiléhá k průčelí lodi, posunuta jsouc k severozápadnímu jejímu nároží. Byla původně o patro nižší a měla v každém boku okénka sdružená, sloupkem dělená. Později okénka tato byla zazděna a věž o patro zvýšena. Při opravě r. 1898 byly zřízeny dvě řady nových podvojných okének nad sebou.

ĎÍ8

qpr*

tiki

Mí

f'

mm

ilf

.1

Obr. 243. Načeradec. Kostel. Pohled do presbytáře.

Presbytář, přistavěný r. 1278, mnohem delší a vyšší nežli lod, gotický, třemi boky na straně východní zakončený, zevně opěrnými, jednou odstupněnými pilíři opatřený.

Okna úzká, vysoká, nahoře zahrocená.

Klenba žebrová o třech polích (viz pohled dovnitř presbytáře na obr. 243.). Žebra mají v průřezu tvar otupeného, na sešikmených stranách

Obr. 245. Načeradec. Sanktuář.

vyžlábkovaného klínu. Konsoly mají nahoře podobu obráceného komolého jehlanu a dole tvar válce; nejníže u některých vytesána hrubě hlava lidská. (Viz obr. 244.)

Sanktuář gotický i-68 m vys., 0-85 m šir. Pažení profilované, v trojbokém štítu panellované kružby, na ramenech zoubkované lupeny, ve hrotu trojdílný lupen. (Viz obr. 245.)

V jižním boku sedile o třech hrotitých záklenkách sdvojnosými kružbami; vpravo prázdný znakový štít. (Viz obr. 246.)

liji

mm

K severnímu boku presbytáře přiléhá sakristie, vystavěná nepochybně r. 1365 jakožto „kaple Všech svátých". Původně mívala klenbu gotickou, o čemž svědčí dvě dosud zachované konsoly v rozích (viz obr. 247.). R. 1734 byla východní část sakristie připojena

Wil

is

Wk

f í ' nllU

i-£i!

ii'

1D«

JE

Obr. 244. Načeradec. Konsoly a profil žebra v presbytáři.

k rozšířené tehdáž kapli P. Marie. Nad sakristii zřízena na počátku stol. XVIII. oratoř.

K celému severnímu boku lodi, jakož i z části ještě i k boku presbytáře přiléhá prostranná kaple v půdorysu obdélníková, spojená s lodí širokým otevřeným hrotitým obloukem. Zbudována r. 1358. V původní podobě zachovala se pouze západní její část s křížovou klenbou o dvou polích. Část východní přestavěna a až k sakristii prodloužena byla r. 1734, při čemž jedno klenbové pole na straně východní odbouráno a připojena i, jak již řečeno, západní část sakristie, jejíž západní zed za tím účelem

176

byla odbourána. Nově přestavěná a přistavěná část obdržela klenbu valenou.

Svorník pocházející nepochybně z řečeného odbouraného pole východního, ozdobený reliefem „Pelikán krmící mládata", jakož i svorník

7 .1

!i

linu

'1H » -

i,

imin—ii.......

(I'

iU~

> li

'■ ir>

pili

li

l!

IIP

lal

fi

ÍiÍ7

■h

I^B b!

hbwmék

Obr. 247. Načeradec. Konsola v sakristii.

I*.

lL

I.

fy

BII

11 1

II

;li!i

F«l I I I I I I I I I I

Obr. 246. Načeradec. Sedile.

Obr. 248. Načeradec. Svorníky v severní zdi kaple zazděné.

tíK..

pocházející nepochybně z bývalé klenby sakristie, ozdobený znakem Šelmberským (sviní hlava) zazděny jsou zevně v severní zdi kaple. (Viz obr. 248.)

TT

NU

tom

Obr. 249. Načeradec. Profil žebra a konsoly v kapli.

Zachovavší se gotická klenba v části západní má žebra profilu otu-pěného klínu a ozdobné konsoly. (Viz obr. 249.)

Hlavní oltář barokní z pol. XVIII. stol. Na něm obrazy ,,Sv. Petr a Pavel" a „Nanebevstoupení Páně" z téže doby, dobré.

Nad oltáříkem při severní boční zdi presbytáře stojícím pěkný na dřevě malovaný obraz ,,Sv. Kateřina” (poprsí) z druhé pol. XVII. stol., i-o6 m vys., o-66 m sir.

V    lodi dva barokní boční oltáře.

V    kapli Mariánské oltář z r. 1700. Pěkně řezané rozviliny s velikou lasturou nahoře uprostřed. Po stranách sochy andělů, nad středem andílci z rozvilin vyrůstající, držící korunu. Střed skříňovitý zasklený, v něm dobrá barokní ,,Pieta” polychromovaná, v životní skoro velikosti.

ai

1*1

— V IJUJ7bya^' ' ¹¹

i.N

l-

H|i

:'l I " “

,U

|-'t

~- ,)il

i-

Má

Obr. 250. Načeradec. Okénko ve zvonici.

V    pilířích oblouku, spojujícího kapli s lodí kostela, dva náhrobní kameny hrubě tesané, již valně otřelé, z r. 1582 a 1592, členů rodu Dvo-řeckých z Olbramovic.

V    severní stěně kaple dva obhrouble tesané náhrobní kameny, jeden s nápisem ošlapaným se znakem Dvořeckých z Olbramovic, druhý z r. 1759 Anny Ter. Kirtové, bývalé správcové Načeradské.

Křtitelnice cínová 75-5 cm vys., zvonovitá, neozdobná, na třech nohách, jež nahoře mají podobu vousáčů rukama vousy si cása-jících, a dole vybíhají v tlapky. Víko prostě profilované; na něm letopočet 1585.

Západně od kostela, v rohu někdejšího hřbitova, nízká čtyrboká hmotná zvonice mající vzhled bašty. Hořejší část snesena 1818, načež zvonice novým zdivém byla zvýšena a nízkou sedlovou střechou přikryta. V jednom z boků zvonice zachovalo se čtvercové okénko 50 cm šir. a tolikéž vys., ozdobené nahoře pozdně gotickým ornamentem, skládajícím

Obr. 253. Načeradec. Faksimile nápisu na zvonu čís. 3.

oy:i;infiiiT)ii)]<iiii3niij)o.iiiiiiia;:u)₁'ii:ž03ii::8iiMi)ii»:aj!6ijiij(iwas<i,OTi.KTMail:;iiltiiiiijiiioii)(inila:;)M₎jioi!iiiT.ijii₎<j»iujiJiinynii.l.i»?nii.i,..„aa.^........ «

..................~^7T ⁰⁰

Obr. 252. Načeradec. Faksimile nápisu na zvonu čís. 2.

CT#mga9»BMOflro»B>8uoi8MJáonooai9aw)Dm»it»simmMJ«ji8«w^aaa-4jo^i^«ii.:4smimflava.ni.^

Obr. 251. Načeradec. Faks mile nápisu na zvonu čís. 1.

ÍŮQ Q d Ul 3 Bfite B (0 R1 v3> tt 0 b J) 11 Q> RCf) .1 j|) J iH) U U jj 6

se z obloučkovitých ostrohranných prutů vzájemně se protínajících. (Viz obr. 250.)

Zvony: 1. 0-74 m vys., 0-93 m v prům. (ve věži) nejmenší, s gotickým nápisem aenig-matickým (viz faksimile na obr. 251.).

2.    (ve věži) 0-73 m vys., 0-85 m v průměru, minuskulovým nápisem: JSmto s bo^ mini smi* cccc Ixx tmi z íjor z opus z cum strucíum z e|í z ab taubem z (Eí z fjonomtt z bet z Ijomntpoíeníis z Jilmem (Viz faksimile na obr. 252.)

3.    (ve zvonici) největší, o-86 m vys., 1-24 m v prům., nahoře kolkolem dvouřádkový nápis v gotických minuskulích: [1. ř.]: Jtoo t bomirtt z mtllerimu z rerec z buu*

becinto 2 bomtni 2 jbenhmtis 2 be z lippa 2 trqfumis z inclifi z íuitc 2 temporis z Ijere-btque 2 mlacctmencis b í;ec b (Eampana 2 fuca z ecí 2 ab w [2. ř.] Ijonorem z bei 2 z eí 2 rancíi z pefei 4 bo z nacjerabej 2 per 2 magistrům z barffjolomeum 2 in z noroa b (Eiuitat. z pragem rts s ex z fjoc 2 Iaus z beo z patři z omnipm íeníi z ef 2 beaíe 4 marie z (viz faksimile na obr. 253.).

M i s s á 1. rukopis na pergamenu, nyní 72 listů 37-5 x 26-5 cm) mnoho listů během doby vyřezáno. Původní rukopis (listy 8., 9., 11.—72.) z druhé pol. XIV. st., psaný pěkným písmem ve dvou sloupcích. Počáteční písmena střídavě červená a modrá. Na 1. nb v dru

n o o <a ti a j o -a

hém sloupci dole miniatura: malý kánonový obrázek io-8 cm vys., 9-5 cm šir. Na 1. I2a iniciála T modročervená, s pérovým ornamentem v týchž barvách. Na listu I4a veliké iniciály G a A, podobným způsobem provedené (viz obr. 254.), jako zmíněná iniciála na listu 12. Listy 1.— 7., obsahující kalendárium, a ,,Prosa de Corpore Christi", jakož i list 10., provedené písmem méně pečlivým, pocházejí z poč. XV. stol. Vazba neozdobná z téže asi doby. Uvnitř na deskách přilepeny pergamenové listy kalendária soudobého se starší částí rukopisu. Na okrajích listů důležité přípisky historické Načeradce se týkající.

ii*2j**^ i    —sf —»■„ ií'    v

*■*■»■*■ „,'■■■ —.^sas^c,--

gr:iifefeE^

MM i\C5t:máp:cfHU1 . “Ftdfl'tuně Onctcmoíť‘iínfctu-tílů

Š+%mm tf⁶ Onccwfc^:

ImĚnag crňptmj J^SlpOOtUtldUl tUiV m^apJ .

W-fp^m ■’■«.. • ■ Tncm itraijímúRwbttó f^iijSlSsga iBcoumi.fi,.,M'i trPtrfetufeiimtlistEme • ■ ' • • ¹    “ , roi»uuvpttgrutrcnpt;ct

tifičimt fumnm crtiftcMPtrlícT SiCT ItbCitMltC fflltlíUTÓifíi)

=^v^1pftróincntt8aaiow.inog

noiiu. tomtiditip motu wriiia pil .; La Qttlft ljWA Cíb ItltN tlOS

f. ^    .—•'«* * •■'•-i s ^pTomptio fur^titJííttiP

1 d jiiin: miomui mitcpoOrt- :iiinr    nintl^lptOl ClV tulí Pídili)•

š jf! * . . ., ..    : qua mm trcOiOtnmsHoí

■3 iilieilum Hnjf;truraii (íoicfflmmi <jpíCttllÍr-0lC6 ÍUtCflJpltlfl

||fetr-3l)ittaniua cran ojetá;

§gP>!im «uni nmtlo -ilamifli)Itl• liíttttCltóflK-l ItlOlIdlIlUFfir

v&ě lita luno fintrtjĎicIioiicf xícr iciwut: rramlmlcm^ou mami nicilimottilti i dwcmrtiH I lib mailulťb? i tpuDtnnf . , j tton fotttmotici emultw amtowiiic otieJimOmmmtOtfni - i. tirmtlfttýfc-^; iticrrotí jrphl^ CJv.tuucr—' ^fllu

Jp\

p.

íí

<•

tť

!5te

r.i?xr

lili

'•Sr

kM

V2

P

k

^ ■*>

fy;

~$T*r•? ~w~

■:■ fliitmaiuitic

g gt

F *¹ ^ “H <V«fZ3

fi do noti cru 0 cfcmti ucíji tm a?átr

í/* V^V

ro?r^ 4 j ;me mťitun nic i crcummmutcr

jpí ^Qtuic crpcrbmrnon cfutitttrair^

tc^řprrfrtnt sten roimmtemttr To

uuucV v Fiaá tuflotoi .ttte

X;?- ^Jtr

nonw ftr

:w

ra

Obr. 254. Načeradec. Missál. List 14“.

T80

Nesvačily.

Vlasák, Okres Benešovský 135; Podlaha, Posv. místa II., 136.

FILIÁLNÍ KOSTEL NALEZENI SV. KRIZE, připomínaný

jako farní již ve stol. XIV., původně stavba románská asi ze XII. stol.,

\JkÁ

'A

M. &

*L á

fl

mih

ÍÍÉMÉIí

__

Wm

Obr. 255. Nesvačily. Kostel. Pohled od severovýchodu.

r. 1700 rozšířená prostým slohem barokním (viz pohled na obr. 255., půdorys na obr. 256.).

Z původní románské stavby zachovala se věž a nepochybně i část severní boční zdi lodi.

d-1    0'    1

PMI* ■

II

ro

Obr 256. Nešvařily. Kostel. Půdorys.

V ě ž, v severozápadním rohu lodi stojící, nyní zevně omítnutá, zbudována jest z pravidelně vrstvených kvádříků pískovcových, hrubě přitesaných. Pod nynějšími velikými okny obdélníkovými, polokruhově zaklenutými, shledáváme v každém ze čtyř boků po dvou podvojných okénkách zazděných (viz obr. 257. a 258.). O patro níže ve zdi západní a jižní po okénku střílno vitém. Ve výši kruchty na straně východní veliký oblouk polokruhový, nyní zazděný, dříve patrně dovnitř kostela otevřený. Výběhy oblouku toho spočívají na jednoduchých římsách. Přízemí věže, valené sklenuté, má na straně západní i jižní po střílnovitém okénku.    ►

Presbytář v půdorysu čtvercový, uvnitř v rozích sešikmený. Klenba placková.

V bocích po jednom širokém obdélníkovém oknu segmentovitě sklenutém.

Vítězný oblouk segmentový.

L o d obdélníková, plochým stropem krytá. V obou bocích po dvou oknech širokých obdélníkových, segmentovitě zaklenutých.

Hlavní oltář barokní (viz obr. 259.). Po stranách kanellované sloupky a vyřezávané rozviliny. Uprostřed zasklená skříň. V ní z lipového dřeva řezaná ,,Pieta" 0-97 m vys., poly-chromovaná. Nohy Kristovy chybí. Pozoruhodná práce asi z polovice XV. století. (Viz obr. 260 )

Kazatelna v levo od vítězného

Wá

■■■■BÉ

oblouku na zdi upevněná, barokní, dosti bohatě řezbami ozdobená; pod řečništěm pták s rozpjatými křídly, na stříšce jest soška „Kristus".

Obr. 257. Nešvařily. Kostel. Průřez věže.

Na zdi v právo cd vítězného oblouku nad bočním oltáříkem zavěšen veliký obraz na plátně: Kristus na kříži, u paty kříže klečící a kříž objímající Maria Magdalská, po stranách P. Maria a sv. Jan. Dobrá práce ze sklonku XVII. století v rozvili-novém rámci.

Na zpovědnici umístěna socha Madonny s Ježíškem, ze dřeva řezaná, póly chromovaná, 1-37 m vys. Dobrá práce z poč. XV. stol., značně upomínající na Madonnu Plzeňskou, ale v podrobnostech od ní se lišící. (Viz obr. 261.)

Skříň varhan barokní, ozdobená rozvilinovými řezbami.

Obrazy ,,e x v o t o ‘ nyní v museu Benešovském, viz str. 47.

•z

I"

/ , 'í

I"

-V ty.

jr

''i

r

m

II

I

u

K¹ —

M

r

‘

I'

v:

w

i il

~ff

»

MÍ2

J

i

r-

'/////A

nnu*

■ r.i

&

i¹-iF^ř

El

■ -//\i

l!

r

|V

1

£AL

„J

£Í

&

H

■■

U

SJ

m

aMIa

/• i

ix' ■* •

»i.

(An10    O 1

i

V' .

2    3    4    5    6    7    8    9    10*n>

I    I    I    I    I    I    I    I H

Obr. 258. Nešvařily. Kostel. Zazděná okénka románská ve věži.

m

r

í

m

11

■

m

i

v;

b<.*

m

'A

ÍC>a

éJHF;'

PP"

■ AHl . I

•"''Či

ÍT 3

Z***

Obr. 259. Nešvařily. Kostel. Vnitřek.

Zvon 0-42 m vys., 0-48 m v prům. Nahoře ornamentální pás (jednoduché rozviliny), na plášti gotické ro, jež spatřuje se také na straně protilehlé.

* i'-4í

X\

v;

!■>

a: jíl r. /'MrM

■ /

■>

il

»•

fkj&i .

V8

"má

!•' • . v.

|.-Ml

*3p

v*

p:

.v

r-

Obr. 260. Nešvařily. Pietá.

Na hřbitově náhrobek z pískovce tesaný z r. 1815, valně již poškozený; 1-50 m vys.: klečící truchlící postava o urnu opřená. Na dolejším kraji podstavce jméno sochařovo: I. MALINSKI (Viz obr. 262.)

'

W

' M ¥

f V ^

Ar*

m

>

v-

w

*S

, .. ■>

jl

■š

jf&\

i'

>

* >

\

■M

\ i

S

J)w H

Kf

má

r*/

f

7/

•..•**.*

Obr. 261. Nešvařily. Socha Madonny.

-•*

J&iin

¹

k--

‘1H

i-.,

'íě

M V

:|/¹

p . jStfc

r.-‘ u

■■

\ jJte*

» > ■ ý~*}' '*.    ^ ^‘;

"    v- /•; .. -

ku

§1£]

Obr. 262. Nešvařily. Náhrobek.

Netvoříce.

Vlasák, Okres Neveklovský 55; Podlaha, Posv. místa II., 155.

FARNÍ KOSTEL NANEBEVZETÍ PANNY MARIE již vej-XIV. století jako farní připomínaný, vystavěn byl znovu v letech

I747-I753-

$ Pěkná prostorná stavba barokní (viz pohled na obr. 263., půdorys na obr. 264.).

•• ‘^55EgCT!& * ~~ —

;., „ .v,.45^ív

-

*•*—.—-s . -■—.■■ ’•<%-;■

i86

!: I I

• -v.

■aáÉ*-'

Obr. 263. Netvoříce. Kostel.

Jižní průčelí zakončeno jest trojhranným štítem, v němž jest v kameni vytesaný znak metropolitní kapitoly pražské; na vrcholu štítu stojí kamenná socha barokní ,,P. Maria", po stranách barokní vásy.

Wň

mm

M"-

*.10    1    \    3    * S 6    7 t 9

F~1—I—I—I—!—!—1—|—I—J—i

Obr. 264. Netvoříce. Půdorys kostela.

V průčelí západním věž hranolová s jehlanovou střechou (před požárem r. 1825 měla střechu cibulovitou).

Stěny členěny pilastry s hlavicemi čabrakovitými.

v.

Em

m

4

! jj

JKt J

fit

sůl

š-mm

v.v;

rrr

' fgasr^

UR

.    'i:

\ : ' Ví*;

i tiSSí

®ss

Pag-

r-*

a*

.-V™*' I

Obr. 265. Netvoříce. Vnitřek kostela.

Vnitřek (viz obr. 265.) jest klenutý; klenba spočívá na přístěnných sdružených pilířích s trojnásobně římsovanými hlavicemi, z nichž vybíhají pasy příčné i přístěnné.

Presbytář má dvě klenbová pole, lod tři.

K bokům presbytáře přiléhá na jedné straně sakristie, na druhé

oratoř.

Li

rH,

tj.

ěS

•i

tm

y.

mmm

3S

lY

O LC

Sj>

■iIL

tor

/i

:ii

Lvi

S5

áf

ÉfiFf

Tr

R-

Slíátó

(!

í‘

v&

■y

ks

'<]

L.:L

V:

Obr. 266. Netvoříce. Díevřný reiief „Ukřižováni".

Přízemí věže sklenuto plackovou klenbou; nad ním kruchta rovněž s plackovou klenbou, do kostela velikým převýšeným obloukem otevřená. Poprseň kruchty barokně oblamovaná vystupuje v před na způsob pavlánu.

Hlavní oltář: mensa v před posunuta, barokní tabernakl s výklenkem nahoře, po stranách nad brankami barokní sochy ,,Sv. Petr" a ,,Sv. Pavel". Nad tabernáklem ozářený monogram Mariánský. Vzadu na zdi ve velikém barokovém dřevěném rámci bezcenný obraz novější.

Na severní boční stěně presbytáře zavěšen obraz na plátně 2 m vys., 1-17 m šir., v barokním rámci, dosti dotrý: „Archanděl Michael potírající satana, kolkolem svati patronové čeští". V nástavku ostatek v dracounových ozdobách.

Na protější stěně nad vchodem do sakristie polycbromovaný dřevěný r e 1 i e f i -oó m vysoký, 0-65 m šir. „Ukřižování/' Druhá pol. XVII. stol. Rámec dobře řezaný dřevěný s barokním nástavcem prolamované práce. Ve středu nástavce ostatek v dracounových ozdůbkách. (Viz obr. 2:6.)

Na severním pilíři vítězného oblouku na konsole dobrá barokní socha dřevěná ,,P. Marie s rozestřenýma rukama na oblacích klečící".

Ve střední části lodi naproti sobě rokokové boční oltáře stejné úpravy z XVIII. stol.: 1. při stěně severní oltář sv. Jana Nep. Obraz novější, bezcenný. Dole po stranách na volutách andílkové, z nichž jeden drží rybu, kteráž má zámek na ústech, druhý okovy. V hořejším nástavku v kruhovém rámci obstojný obraz na plátně (postavy po kolena) ,,Sv. Jan a Pavel, muč. římští"; po stranách na volutách sedící andílci: jeden s rohem hojnosti, druhý s planoucí pochodní; 2. při straně jižní oltář sv. Václava. Obraz novější, umělecky bezcenný. Po stranách na volutách sošky andílků, z nichž jeden drží relief Staroboleslavský, druhý potírá nepřítele znázorněného mužským poprsím. V hořejším nástavku kruhový obraz na plátně, obstojný „Sv. Leonard" (postava po kolena) .

'WSSĚm1

lljia

i vy

f,L|

;r.

mmF-

§y

ES

iSgs

•A

3CS

Obr. 267. Netvoříce Náhrobní kříž.

Kazatelna barokní; na řečništi rokokové kartuše a relief „Rozsévač"; na stříšce soška „Je-sulátko pravou rukou žehnající, levicí opírající se o kouli zemskou a zároveň držící kříž". Na krajích stříšky hlavinky andílčí; pod stříškou vyřezávané větévky s listy a květy.

190

Křtitelnice cínová, z roku 1555, nalézá se nyní ve sbírkách zemského musea v Praze.¹)

Dva náhrobní kameny v dlažbě presbytáře u oltáře: 1. na straně severní 1-65 m vys., o-8o m šir. z r. 1616 Mariany Netvořské rozené Beřkovské ze Šebířova; nápis téměř úplně vyšlapaný, v dolejší části ve čtyrlalokovém poli znak (ve štítu stilisovaná lilie); 2. na straně jižní 1-84 m vys., 0-89 m šir. z r. 1602 ryt. Alexia Netvořského; v dolejší části znak, kolkolem nápis jen z části čitelný.

V a r h a n y: pěkná barokní skříň ozdobená vyřezávanými akantho-vými rozvilinami.

Zpovědnice z tvrdého dřeva, jednoduchá, na postranicích a na dvířkách vykládaná (vzor kosočtverečných krychlí).

Zvony: 1. s nápisem: „FVSA IN HONOREM SANCTI NICOLAI ANNO 1418. INCENDIO LIQVEFACTA RE FVSA ANNO 1825. GEGOSSEN ZU PRAG VON CARL BELLMANN“.

2.    snápisem: „FVSA IN HONOREM SANCTI JACOBI 1493. INCENDIO LIQVEFACTA REFVSA ANNO 1825. GEGOSSEN ZU PRAG VON CARL BELLMANN“.

3.    o-6om vys., 075 m v prům., nahoře kolkolem nápis: LÉTA PANIE MDLI II SLIT GEST TENTO ZWON KE CTI A CHWALE PANV BOHV W MIESTIE BENESSOWIE [2. ř.:] MÁTI EG SSPICZ. Pod prvním řádkem táhne se ozdobná lupénky převinovaná větévka. Jinak hladký.

K východnímu boku presbytáře přiléhá malá barokní kostnice, do níž z kostela probourán vchod a vchod vnější zazděn.

Před kostelem ze železa kutý kříž náhrobní 1-46 m vys., barokní, s plechovými figurami Ukřižovaného, P. Marie a sv. Jana Ev. Ze druhé pol XVIII. stol. (Viz obr. 267.)

Neveklov.

Vlasák, Okres Neveklovský 5; Podlaha, Posv. místa II., 166.

DĚKANSKY KOSTEL SV. HAVLA, Již ve XIV. stol. jako farní uváděný, v nynější podobě střízlivá stavba barokní asi z druhé polovice XVII. stol., ač nepochybně staré zdivo bylo ponecháno. (Viz pohled na obr. 268., půdorys na obr. 269.)

Nad západním průčelím rozložitý jednoduchý štít. Hlavní vchod se segmentovou římsou; nad ním výklenek s kamennou sochou ,,Sv. Havel" slabého provedení; s každé strany výklenku po jednom barokně zpro-hýbaném okně.

Presbytář v půdorysu čtvercový má klenbu plackovou, na jižní straně okno široké, obdélníkové, segmentem sklenuté.

igi

L.

Obr. 268. Neveklov. Kostel.

Při severním boku presbytáře stojí věž hranolová, cibulovitou, plechem pobitou bání krytá. V přízemí jejím jest sakristie a nad ní oratoř.

Vítězný oblouk segmentový.

Loď obdélníková s imitovanou zrcadlovou klenbou. V jižním boku tři okna obdélníková, polokruhově zaklenutá, v boku severním jedno^takové okno.

!!

. ......

_____

' y-( ) y___r

Obr. 269. Neveklov. Půdorys kostela.

V pozadí lodi zděná podklenutá kruchta barokní, na dvou pilířích v předu spočívající, poprseň zděná, lukovitě v půdorysu zprohýbaná.

Hlavní oltář ranně barokní z r. 1671. Po stranách kanellované sloupky a lalokové řezby. Veliký tabernákl pozdně barokní s hadovitě točenými sloupky a akanthovými rozvilinami po stranách. Obraz od Karla Javůrka z r. 1881. Dřívější obraz zavěšen jest za oltářem; maloval jej Václav Ambrosi r. 1771: Sv. Havel vymítá ze ženy zlého ducha. Slabá, pozdějším přemalováním pokažená práce. V hořejším nástavku obraz

šlí! n

B.

au

[f ?

!*■

1

ni

■řSf /

m—"

•V,

l

r;

i-

i-

EMM

V-

Obr. 270. Nevelelo v. Vnitřek kostela.

„P. Maria Pomocná" z konce XVII. stol. Nejvýše kříž a po jeho stranách malé rokokové polychromované sošky ,,Sv. Petr" a ,,Sv. Pavel".

Kazatelna na severním pilíři vítězného oblouku, barokní. Na řečništi výklenky s mušlovými konchami, v nich barokní sošky sv. evangelistův. Na stříšce sošky čtyř sv. Učitelů církevních a nejvýše na vysokém, barokními festony ozdobeném podstavci soška ,,Bůh Otec trůnící v oblacích".

K severnímu boku lodi přiléhá kaple asi ve stol. XVIII. přistavěná, stejně s lodí vysoká, segmentovým obloukem zcela do ní otevřená. V půdorysu čtvercová se sešikmenými rohy. Sešikmené rohy jsou uvnitř opatřeny výklenky pro sochy, po výstupu jí na způsob pilířů a nesou římsoví, z něhož vybíhají obloukové přístěnné pasy plackové klenby. Ve dvou ze zmíněných výklenků stojí dřevěné barokní sochy v životní velikosti:

,,Sv. Josef" a ,,Sv. Anna s dívkou Marií". Kaple osvětlena se západní strany oknem obdélníkovým, nízkým segmentem sklenutým.

Křtitelnice cínová 41-5 cm vys. Původně trojnohá; dolejší části nohou však ulámány, takže zbyla pouze hořejší jich část v podobě lidských hlav. Na kotlíku připájeny původně 4 figurky 14 cm vys., z nich zachovány pouze dvě, sv. apoštoly představující, otřelé. Začátek XVI. stol. (Viz obr. 271.)

V jižní zdi lodi náhrobní deska z červeného mramoru, 0-97 m vys., 0-55 m šir., kterou zříditi dal Jáchym hrabě Pachta na poč. XVIII. stol.

3^:

WM'

Obr. 271. Neveklov. Křtitelnice.

v paměť praděda svého Jana staršího Pachty z Rájová (zemřel r. 1626). V hořejší části nápis:

FlLIALE MONVMENTVM

QVONDAM

IOHANNlS SENlORlS PACHTAE A RAlOWA

QVI

QVAM 90 ANNORVM CVRSV NON POTVIT, TRIBVS HOR1S AB VLTIMA NEMPE ORTHODOXAE RELIGIONIS VNAQVE AETERNITATIS METÁM ATTIGIT HINC QVI A

NON CVRRENTIS SED MISERANTIS OPVS OMNIPOTENTIS EST

VIATOR

( S

ÍK

^ÉĚšĚsmm

A fj: M

. l/FVs

[&

í!

a1

Obr. 272. Nevekloy. Náhrobní deska Pachty z Rájová.

DIC REQVIEM MORTVO ET ORA

NE DEVIES AVT SI DEVIVS VEL BIVIVS ES REMETIRE ORBITÁM PRIVS QVAM DIERVM TVORVM SOL OCCIDAT,

FALLVNT NAMQVE PRAEVII NVLLI OCCVRRVNT OBVII QVINIMO

CASVS ILLORVM AETERNI OCCASVS CAVSA SVNT.

li

Obr. 273* Neveklov. Náhrobní kámen ryt. Jana Řepy z Neveklova.

V dolejší části uprostřed plastický znak Pachtů z Rájová, vedle něho v rozích

monogrammy IHS a MRA, lebka se skříženými hnáty a přesýpací hodinky, pod nimiž vytesána písmena D. P. P. (Viz obr. 272.)

Pod kazatelnou náhrobní kámen Smila Hodějovského, zemřevšího r- T5^7> na kameni tomto spatřuje se znak Hodějovských.

vsazen jest náhrobní kámen ze žuly tesaný, 1-78 tn vys., o-88 m šiř. V prostředku obdélníkové pole se znakem, pod

rv

JI

■i

i95

|!|

ii

JI

I!

Zevně ve zdi boční kaple

ig6 ním a kolkolem na obrubě vhloubeně tesaný a černěný nápis: LÉTA 1524 W PONDIELI DEN S. AMBROŽE VMRZEL VROZENY A STATECZNY RITIERZ PAN IAN RZIEPA Z NEWEKLOWA. (Viz obr. 273.)

PRONEPOTE PODIWINSKIANO | MODERÁTOR! BUS

Zvony: 1. 0-83 m vys., 1-14 m v prům. Nahoře ornamentální pás rocaillový s vkomponovanými hrozny. Na plášti veliký relief „Umučení sv. Bartoloměje": Světec přivázán pravou rukou k čakanu; kat sdírá mu kůži s ruky; u nohou pes střebe krev. Nápis: DVM SOŇO MAGNA CANO VIVAM POST FVNERA STIRPEM | SCILICET A BODIVIN QVAE DĚDIT ESSE MIHI | ELIAS LEGAT NERVŮM CATARINAQVE DONAT | AST HERTL PETRUS PERFICIT ISTUD OPUS | HAECCE VIRVM PIETAS FECIT ME BARTHOLOMEUM | HI UT SCANDANT COELOS BARTHO-LOMAEE IUVA | BODIVINSKII CONIUX EIUS | IOHANN GEORG KOHNER GOSS MÍCH IN PRAG 1760. Na druhé straně znak Kutnohorský v rokokové kartuši a nápis: SUB | ARCHIDIACONO FRANCISCO SAMOELIS

URBIS | REGIO IUDICE ET SUAE MAIESTATIS CONSILIARIO | WEN-CESLAO THAD : HERTL NEPOTE PODIWINSKIANO | SENIORIBUS SCABINIS | IGNATIO HLADKI PRIMÁTE PETRU AND : HERTL NEPOTE PODIWIN: | BERNARDO ERITHREY MED : DOCTORE ET PRONEPOTE POD IWINSK IANO | IOSEPHO KHUN IGNATIO ROBEN-STEIN IOANNE LOGDMAN DE AUEN | FRANCISCO CHRISTOPH IOANNE KUBIK | FRANCISCO FATICAT FRAN : SPRENG | THEO-PHILO IANOVCA PRONEPOTE PODIWIN : | IUNIORIBUS | ANTONIO CLEMER ROBERTO NOVOTNÍ GEORGIO CZERNI | IGNATIO SPRINGER IOANNE MILLER | SYNDICIS | IOANNE PILÁTI ET IOSEPHO HERTL PRONEPOTE PODIWINSKIANO. | AEDITUO | PETRO ANDREAE HERTL PODIWINA EX STlRPE NEPOTl | VT ARS OPVS EXSTRVERET | SEDVLA CVra fVIt I ConsVL erat SENIOR CVnCtIs. jQVlS MV-NERlS ANNVS? I Ipse hICqVI CVrrens tVnC IVbILAEVS EST. Dole řada barokních akanthových listů. Zvon tento byl původně slit pro kostel sv. Bartoloměje v Kutné Hoře nákladem rodu Podivínského.

2.    o-6o m vys., o-8i m v prům. Nahoře kolkolem nápis: CHWALTE PANA WSSYTZKNY NARODOWE CHWALTE GEHO WSSYTZKNY LIDE. Pod tím řada akanthových listů. Na plášti v rámci nápis: LÉTA MDC1111 TENTO ZWON | VDI ELÁN NA HRAD IE PRAŽSKÉ | K KOSTELV MATKY BOZI NAD | LAVZI ZA VRZEDNIKVW ZYK : KAPRA IANA NERHOFFA A MA | TIEGE PECHANZE LAVS DEO. Tento zvon ulit byl původně pro kostel P. Marie na Louži v Praze.

Oba uvedené právě zvony zakoupeny byly pro kostel Neveklovský po ohni 1790, kdy věž vyhořela a zvony se rozlily.

3.    Z r. 1867, ulitý v slévárně dcery Karla Bellmanna Anny v Praze.

4.    Má nápis: ST. GALLUS. GEWIDMET IM JAHRE 1842 DER STADTL NEWEKLAUER DECANALKIRCHE VON DEM KIRCHEN-PATRON HERRN FRIEDRICH GRAFEN VON POURTALES.

Kolkolem kostela rozkládá se hřbitov, před jehož vchodem stojí barokní kamenná socha „Sv. Eligius", slabá práce. Na podstavci dva

UÍj

m

li

Sili * iiiii

151

Obr. 274. Neveklov. Kaplička P. Marie.

znaky pod společnou korunou a nápis: ANNA COMES E PACHTA NATA EXSTERHASl DIVO ELlGlO EREXIT.

V severní části náměstí vysoký hranolový sloup čtyrboký, zděný, omítnutý; nahoře kryt prejsový a nejvýše kamenná koule, do níž vsazena podoba sv. Floriána z plechu.

V jižní části náměstí otevřená k a-p 1 i č k a čtyrboká. V rozích hranolové pilíře, mezi nimi polokruhové arkádky uzavřené kamenným balustrovým zábradlím.

Uvnitř soška sv. Jana Nep. (r. 1889 nová).

Podobná kaplička nalézá se v ulici ,,Pražské"; v ní jest barokní soška „Panna Maria". (Viz obr. 274.)

PECET CECHU PEKAŘSKÉHO (otisk v museu města Benešova); uprostřed ?nak cechovní, kolkolem opis: PECET • RZEMES • PEKARZKEHO • MNEŠ • NEWEKLOWA. (Viz obr. 275.)

■. - ■**&*

■K,

Obr. 275. Neveklov. Pečeť cecku pekařského.

Okrouhlice,

Vlasák, Okres Benešovský 91; Podlaha, Posv. místa II., 170.

FARNÍ KOSTEL SV. VAVŘINCE, již ve XIV. stol. jako

farní připomínaný, r. 1740 rozšířený a v nynější podobu přestavěný.

mm

Vij

BR

■

‘V-

tm

¹

—...

spí

Obr. 276. Okrouhlice. Kostel.

Stavba původně gotická: presbytář třemi boky zakončený, obdélníková sakristie k severnímu boku jeho přiléhající a obdélníková lod. Při opravě r. 1740 bylo z této staré stavby ponecháno pouze zdivo; vše ostatní upraveno ve slohu barokním, v němž zbudováno i průčelí na straně západní. (Viz pohled na obr. 276., půdorys na obr. 277., vnitřek na obr. 278.)

Nad průčelím barokní volutovaný štít; nad vchodem ve výklenku malá kamenná soška barokní ,,Sv. Vavřinec".

f|

........

m„.

jv'j

PH

5    6    7    8    9    10m

1-1

Obr. 277. Okrouhlice. Půdorys.

msBBĚBmsĚm

/

mw*

f-: ,i

■sW&

|W. >*4B^

lf >*< .ť

.

í/ ú, '

^ X .

211

•! Bj

JISLÍ! 0

I J&&

wmf>.

V-i

far

t-k.

:*«sl

200

Presbytář má klenbu plackovou; na ní sešlá již a přemalováním pokažená malba: „Nejsv. Trojice na světokouli sedící, kolkolem v oblacích andělé". V rohu sign.: „Felix Anton Scheffler Pinxit an. 1754.“

v.

■i

•S

r:

, tV

L.

Obr. 279. Okrouhlice. Zvon z r. 1554 s reliefem M. Jana Husi.

Hlavní oltář střízlivých forem barokních: rovné sloupky po stranách, vedle nich na konsolách barokní zlacené (jen ve tvářích tělové barvy) sochy ,,Sv. Václav" a , Sv. Prokc p". Obraz z prvé pol. XVIII. stol., na plátně, zdařilý, ale poškozený: V oblacích sedící sv. Vavřinec, vedle něho sv. Florián hasící oheň. Nahoře dva andílkové se dvěma věnci, dole po straně jiní dva andílkové přidržující rožeň, o nějž sv. Vavřinec levicí se opírá.

Za oltářem odložen svršek malého oltáříku ranně barokního cca 1-50 m vys. Po stranách zrnitě kanellované sloupky. Obraz na plátně sešlý a neumělý: Sv. Václav a sv. Lidmila drží společně relief Starobole-slavský, pod nímž pohled na kostel. Na predelle orámovaný nápis: ©rojeny a Jtaíecjm; BDIabtjha JBartinl Bcrberí Bygryn j Brjgroponío

<■ >H

mi

Obr. 280. Okrouhlice. Relief M. Jana Husi na zvonu z r. 1554.

a na Bauljem $0 i 0§. T®). (HJ. a na ten (Ejaf ©anfíroj fóonoptjjffhefjo a Setniqheíjo I|eitman tento ©tarj pojiatoiít bal Á° 1674.

Vítězný oblouk polokruhový; nad obloukem jeho zavěšen ze dřeva řezaný a polychromovaný znak.

Loď má klenbu valenou výsečovou.

Boční oltáře barokní se soudobými, velmi dobrými plátny barokními: 1. „Sv. Rodina" V právo sedící P. Maria, před níž Ježíšek; v zadu sv. Josef; z leva Alžběta přivádí sv. Jana.

2. Kristus na kříži; dole omdlelá P. Maria, jejíž hlavu Marie Magd. na klíně drží a jejíž levice sv. Jan Ev. se chápe.

202

Obr. 282. Okr .uhlice. Faksimile nápisu na zvonu čís. 2

gaitřoou®matofU6®manP3^voMiBttt6®toras«?ňOiimoy»fm,niímyntň»

/V\

C/O

Cí

l/O

Obr. 281. Okrouhlice. Faksimile nápisu na zvonu Čís. z.

r*\

Při bočních stěnách naproti sobě rokokové oltá-říky s rámci ze dřeva řezanými, v nichž obrazy na plátně (postavy po kolena): ,,Sv. Anna“, 2. ,,Sv. Josef Calasanský".

Zvonice severovýchodně od kostela stojící, barokní, r. 1751 vystavěná.

Zvony: 1. 0-67 m vys., 0-85 m v prům. Nahoře nápis: LETHA PANI E • M • C ■ LI 111 • SLYT GEST TENTO ZWON KE CTI CHWALE PANV BOHV WSSI RZISSI SWATE • M-SSPIC. (Viz faksimile na obr. 281.) Pod tím ornament rostlinný. Na plášti kruhový medaillon 11 cm v průměru s obrazem M. Jana Husí (tvář v profilu, viz obr. 279. a 280.).

2.    0-57 m vys., 071 m v prům., nahoře kolkolem gotický minuskulový n pis: parte boje ® mafíjeus ® yo* í;aites ® lucas ® qoafoor ® eraangelpsfa ® (Viz faksimile na obr. 282.)

3.    nejmenší, s nápisem: ,,DEO TER OPTIMO MAXIMO EIUSQUE IMMACULATAE SEMPER VIR-GINI MARIAE SANCTO LAURENTIO ET S. FLORI-ANO MARTYRIBUS DICAVIT ANNO 1753 MICHAEL KREISINGER AB ECKERFELD“. Zvon tento r. 1868 pukl, i byl roku 1910 přelit.

Ostředek.

00

00

oo

on

(£>

cn

00

co

Vlasák, Okres Benešovský 85; Podlaha, Posv. místa

II, 143-

ZÁMEČEK, prosté jednopatrové stavení beze stavitelských ozdob.

K západní straně přiléhá KAPLE. (Viz pohled na obr. 283., půdorys na obr. 284.)

Založena byla 1739 od Jana Viléma ryt. Mladoty ze Solopisk, 1764 přestavěna a vyzdobena Novoměstskou kollejí jesuitskou v Praze, jíž Ostředek tehdáž náležel. Nově opravo\ána r. 1901; oprava však nedokončena.

Průčelí s rozložitým barokním štítem volutovým. Nad vchodem v kameni tesané znaky Mladotův a Puteanský a nad nimi znak jesuitský.

Půdorys obdélníkový s polokruhovým presby-

tářem.

gP

L \S

* 4    I 1

- f;s    J JHJ,

l#lf I

&Š4

-1

41

r/

/

1 <ď-

k^

lípa⁵

Obr. 283. Ostředek. Kaple zámecká. Průčelí.

cu10 0    1    2    3 V 5in.

Obr 284. Ostředek. Kaple zámecká. Půdorys.

204

Strop v celé kapli rovný. Presbytář jest od lodi oddělen rovnou profilovanou římsou, nad jejímž středem jsou dvě plastické znakové

kartuše pod kon nou.

Hlavní oltář i dva oltáře boční jsou celé zděné, umělým mramorem

potažené.

■ň

SK

Wtzz::

rj*

/•

V:

m

vjj&.i

■ Ý

■-MW

m

mm

Obr. 285. Ostředek. Hlavní oltář.

Na hlavním oltáři (viz obr. 285.) dobrý obraz ,,Sv. Jan Nep. jakožto almužník", práce Ign. Raaba po stranách oltáře barokní dřevěné sochy allegorická postava Čechie s baštovitou korunou na hlavě a se lvem u nohou (viz obr. 28’.), na druhé straně anděl pečetící knihu. V nástavku relief: ,,Sv. Jan Nepo .moky zpovídá královnu". V zadu na oltáři letopočet 1764.

Mnoho vyřezávaných ozdob dříve na oltáři se nalezavších bylo při poslední opravě sňato.

Pěkně ze dřeva řezaná rokoková mřížka, jež bývala před hlavním oltáiem, byla při zmíněné opravě rozebrána a složena v sakristii.

■V

■sm

P-

S n

.    .....    ...»i

•sm

f' á

jv

ES

fv

a®

T**

Obr. 286. Ostředek. Allegorická postava „Čechie“ na oltáři.

Na bočních oltářících šikmo v rozích lodi stojících dobré obrazy, rovněž od Raaba: ,,Sv. Rodina" (viz obr. 287.) a „Smrt sv. Františka Xa-verského.

V presbytáři na pilířích zavěšeny malé obrázky (barokní) „Sv. Ignác z Loyoly" a „Sv. Alois", obstojné malby na plátně.

Na stěnách lodi naproti sobě v pěkných barokních voluto váných rámcích malé obrázky na plátně: „Sv. Rodina" a skupina světců a světic (Sv. Florián, Barbora, Vavřinec, Anežka Řím., Rosalie).

'L

r4*.y.

mm

•7?

r’ *■?

il I

%J.

Éíí:,

.li

•j

Obr. 287. Ostředek. Zámecká kaple. Boční oltář.

Na bočním oltáři strany epištolní stojí na mense zrcadlový ^barokní rámec, v němž v dracounových ozdobách ostatky svátých, uprostřed pak na pergamenu malovaný obrázek „Sv. Maří Magd.".    m ^

V pravém boku lodi tři veliká obdélníková okna; nad polokruhovou záklenkou jejich zevně prosté mušlové ornamenty. V presbytáři dvě podobná okna.

¹

Viz Pam. arch. XXII. (1907), 333—336.

•fi

V;

^nr

č\v

í*1§V

éMm

li.

cn

w%^

SIS

MV

wÉt

(ETlK

^fwJlp

míi i

m/jjrj

IHÉS

'V

%fi

SPlfcÉf

HHlH

W^glP

Obr. 288. Ostromeč. Situační plánek.

Ostromeč.

H e b e r, Bóhmens Burgen V., 154 — 156; Vlasák, Okres Neveklovský 38 — 41;

Sedláček, Místop. slov. histor. 674.

HRAD nad ústím Mastníka do Vltavy (viz situační plánek na obr 288.). Prvotně tu bývalo snad nějaké hradiště, r. 1424 založili zde Táborité hrad, jenž 1435 sbořen a vypálen. R. 1450 obnoven, načež 1479 rozmetán. Zachovaly se pouze stopy dvojnásobného příkopu; a nepatrné stopy zdivá. Jižně od Ostromeče na skále zvané ,,Červenka” stopy obléhacích náspů a příkopů.

208

-•

'.W *

Ssš&it:

"1

i?

i - iS

*#-

.. .

: v-.v. ,

' £$» . ' ^

-viV.?

Obr. 289. Pecinov. Pohled celkový.

Pecinov (Peci i nov).

Vlasák, Okres Benešovský 48; Sedláček, Místop. slovník hist. 685.

DVŮR o samotě stojící (viz obr. 289.) s prostranným špýcharem o třech poschodích s monsardskou střechou. Špýchar (viz obr. 290.)

Km

' -- * ' ", -

' ■ r.ř, v-_-    *    . .

%É

Obr. 290. Pecinov. Špýcbar.

vystavěn byl’ r. 1732, opraven r. 1888. Po někdejší TVRZI zdejší nejsou žádné stopy.

'‘'•fžfcáí

'&/

í.

Ji

M4

Obr. 291. Popovice. Kostel.

Popovice.

Vlasák, Okres Benešovský 108; Podlaha, Posv. místa II., 173.

FARNÍ KOSTEL SV. JAKUBA AP., již ve stol. XIV. jako farní připomínaný, původně gotický, roku 1761 v nynější podobu přestavěný.

Prostá stavba malých rozměrů (viz pohled na obr. 291., půdorys na obr. 292.). Z původní stavby gotické zachovalo se zdivo kostelíka a nepochybně i věže.

Presbytář, na východní straně trojboký, má křížovou žebrovou klenbu. Žebra mají v průřezu tvar otupeného, na stranách vyhloubeného klínu. Místo konsol jsou výběhy žeber jehlanovitě sříznuty. (Viz obr. 203.) Svorník kruhový, hladký.

....

cU TO O    1    2    3    4    5    6m

[imuiuj-1-1-1-1-1-1

Obr. 294. Popovice. Faksimile nápisu na zvonu čis. 1.

Obr. 292. Popovice. Půdorys kostela.

Okna mají vesměs tvar barokní (obdélníková, nahoře zazubením v segment přecházející).

Na jižní straně přiléhá k presbytáři obdélníková sakristie, nad níž jest oratoř.

Vítězný oblouk, převýšený segment, nad ním štukový znak křižovnický. Lod malá, stejné šířky s presbytářem, má strop plochý.

K jižnímu boku lodi přistavěna asi roku 1730 malá k a-p 1 i č k a do lodi otevřená segmentovým obloukem. V bocích kapličky ellipsovitá okénka a pod nimi výklenky.

V kapličce této oltářík barokní.

Pozadí tvoří vyřezávaný baldachýn, na němž nahoře drobná skupina sošek Nejsv.

Trojici představujících. Pod lambrequinem kartuše znaková, držená andílky. V kartuš malovaný znak rytířů z Býnu (Bínova) a letopočet 1730. Střed oltáříku. tvoří zasklený výklenek ve zdi; v něm malá barokní soška ,,Sv. Anna vyučuje P. Marii". Po stranách vznášející se andělé. Dole na mense barokní sošky ,,Sv. Josef" a ,,Sv. Joa-chim".

1 dnv

lir

Obr. 293. Popovice. Profil žebra a konsolovitý výběh žebra.

V průčelí západním věž zvonovitou střechu šindelovou krytá. Před přízemím věže, jímž do kostela se vchází, sínec, na jehož stříšce sanktusová vížka cibulovitá, šindelem krytá.

<HmMnsyrofaoptts*mof6ApemmauQOPtiSooob+fO&íbPUombuauoa>*mnui«»intauciitoHš

Obr 295. Popovice. Faksimile nápisu na zvonu čis. 2.

Zvony: i. ulitý r. 1512 mistrem Bartolomějem v Novém Městě Pražském, s gotickým nápisem minuskulovým, jehož faksimile viz ná obr. 294.

2. Asi z konce XV. stol. s got. minuskulovým nápisem aenigmatickým, jehož faksimile viz na obr. 295.

::

(Win 0 1 Z 5 K 5 6 7 & 9 10*

lillUM—i—i—i—i—i-1-1-L_|-1

<y.

Ui

Obr. 296. Popovice. Tvrz. Půdorys.

TVRZ západně od kostela při rybníku. Skládá se ze tří jednopatrových křídel, z nichž dvě jsou rovnoběžná, třetí pak, je spojující, třikráte v tupém úhlu jest zalomeno. (Viz půdorys obr. 296.) Ostění vjezdu má profilované pruty a žlábky. V průjezdě po levé straně dvéře s rovným nadpražím; pažení jejich jest profilované a má konsolovité výplně v hořejších

1JH:

1.1/.

■ni

iiil"

II    i"ZT-?

-TU'

..

rz>

Obr. 297. Popovice. Profil paženi brány; ostění dveří u sklepa; ostění dveří v průjezdě brány.

koutech. Ostění vchodu do sklepa podobné, ale jednodušší (v hořejších koutech protínající se ostrohranné pruty. Viz obr. 297.) V přízemí jsou

II

EM

://M

Obr. 298. Popovice. Tvrz. Zbytky hradební zdi.

klenby valené s výsečemi, z části křížové bez žeber. V poschodí síň klenutá s nepravidelnou klenbou výsečovou. Na jižní straně bývalého nádvoří zbytky hradebních zdí (viz obr 298.).

r;

Obr. 29 . Poříčí. Kostel sv. Havla. Pohled.

Poříčí nad Sázavou.

Ant. Schmitt, Obrazy starožitných staveb v Čechách (pohledy kreslené Fr. Lorenzem 1853); J. E r. Woce 1, ,,Kostely románského slohu v Čechách" v ,,Pam.

arch." II., 122; K. V 1. Z a p, „Poříčí nad Sázavou a nejbližší okolí" v „Pam. arch." IV., 18; Vlasák, Okres Benešovský 65; Dr. Jos. Neuwirth, Geschichte der christlichen Kunst in Bdhmen bis zum Aussterben der Přemysliden 160, 167; F. J. L e h n e r, Dějiny umění národa českého, 271, II., m; Podlaha, Posv. místa II., 176; Zd. Wirth, Barokní gotika (Zvi. otisk z „Pam. arch." XXIII.,) 35.

XA........|

Ni

1;

u_-

..............

Obr. 300. Poříčí. Kostel sv. Havla. Půdorys ve výši podlahy v lodi.

FARNÍ KOSTEL SV. HAVLA, románská jednolodní stavba ze stol. XII. (Viz pohled na obr. 290., půdorys ve výši podlahy v lodi na obr. 300., půdorys ve výši podlahy v presbytáři na obr. 301.)

..

A—I

—f-

§j§

Obr. 301. Poříčí. Kostel sv. Havla. Půdorys ve výši podlahy v presbytáři.

Stavba provedena z kvádrů pískovcových.

Presbytář skládá se z pole čtvercového a z polokruhové apsidy. Podlaha jeho jest téměř dva metry povýšena nad podlahu lodi; vystupuje se do něho po devíti stupních z každé strany umístěných (viz obr. 300.). Uprostřed

těchto schodišť jest polokruhově zaklenutý vchod do krypty pod presbytářem se nalézající (viz na obr. 302. vnitřek krypty). Klenba krypty spoěívá

.*•>

WS?

m-

KS

s«

i:

ty

.Tí

Obr. 302. Poříči. Kostel sv. Havla. Pohled do krypty.

uprostřed na čtyřech volně stojících sloupcích. Sloupky jsou osmiboké a mají hlavice krychlové. Pasy klenbové vycházejí při zdech z jednoduchých římsovaných konsol. (Viz obr. 303.) Do krypty vchází se také ještě z presbytáře na straně severní po kamenných schodech v duté zdi umístěných, a rovněž tak dutou zdí z jižní předsíně. Toto poslední schodiště bylo dříve zazděno a teprve r. 1906 opět vybouráno a upraveno. Vnitřek krypty osvětlen jest třemi okénky silně vyšpaletovanými v apsidě.

r--lil

mznz m

JW

Lr-

jíl!

•1

W}*/.

om.10    0    12    3 kdvx.

C*nlO    0

iPř?Í

mi

Obr. 303. Poříčí. Kostel sv. Havla. Sloup a konola v kryptě; profil žebra a profil hlavice lišen v kostele.

Čtvercové pole presbytáře má klenbu křížovou, lod dvě pole rovněž takové klenby. Pasy klenby vybíhají z přístěnných lišen, jež v XVIII. stol. obdržely nynější štukové římsové hlavice a čabrakovité ozdoby. Z téže doby pocházejí také profilovaná štuková žebra, která táhnou se po hranách kleneb. (Viz obr. 303.)

Při obou bocích lodi stávala původně věž, ale z věže severní zachovalo se pouze zdivo dolejší, sahající toliko k výši zdivá lodi. Věž jižní mívala svršek dřevěný s cibulovitou střechou (viz obr. 304.) r. 1886

byla tato dřevěná část nahražena zděnou pseudorománskou s jehlanovitou střechou.

Vnitřek obdržel r. 1745 nové zařízení, a to ve slohu barokně-go-tickém. Práci tu provedl řezbář Lazar Wildmann za pomoci truhlářského mistra Daniela Piláta.

■ji

■fa,

Kb

r mm

JiipiP

*

■gsiÉfi

MM)

Ur//I

-o**

21

Mí

mm

Si

RMI

Obr. 304. Poříčí. Kostel sv. Havla r. 1853 (dle kresby Lorenzovy).

V‘.k Hlavní oltář (viz obr. 305.). Střední část zakončena baldachýnem sestrojeným z protínajících se žeber ozdobených kružbami; baldachýn oživen hojnými postavami vznášejících se andílků; nejvýše ozářený symbol Nejsv. Trojice. Pod baldachýnem zdařilý obraz na plátně „Sv. Havel vymítá zlého ducha ze ženy posedlé", sign.: JULIUS FRANZ LUX PINXIT. (Viz obr. 306.) Po stranách oltáře šikmo do rohů apsidy postaveny architektonicky i sochařsky bohatě řešené branky za oltář vedoucí. Hrotitá záklenka branky spočívá na vysokých jednoduchých stylobatech. Z těchto podstavců zvedá se po obou stranách branky čtvero štíhlých kanellovaných sloupků s listovými hlavicemi. Nahoře nesou sloupky ty římsovaný ozdobný

baldachýnek korunovaný fiálou. Tak vytvořeny po ohou stranách ozdobné pilíře, mezi něž vsunuta pak hrotitá arkáda klenoucí se nad sousoším,

i-

pfgj

-m

tl \

, g fcjw—i

4 to *,£:

lIsHlÉ

WÍ"'-

_ÉĚ; ^ »'*'**'*' ]

' ite;

.)/

^*♦41

% íLJ

-(í

\\-Vt

LJ*

ť?

s**

r" J'h

IV

yipM

ól

Mi

W-TX

1U

Cl

l£7±

■ ' ř|'

[i iMk

5*k

BPBSir-^S

‘ "S&S&iSfcK

Obr. 305. Poříčí. Kostel sv._Havla. Hlavní oltář.

jež nad dolejší brankou jest umístěno. V levo jest sousoší: ,,Sv. Liborius v rouše biskupském", u jeho nohou klečící kajícník přijímající od světce

rozhřešení. V právo sousoší: ,,S.v. Jan Nep. uděluje almužnu žebrákovi. Obě sousoší jsou mistrovská díla řezbářská, effektně komponovaná, živá

fifi

Ví

ť.?

vv

ť®

r's

r/¹

s:

;SÍ|

7E

Ml

«.

-1

*r -

Obr. 306. Poříčí. Kostel sv. Havla. Obraz nad hlavním oltářem.

v pohybu, do detaillů propracovaná. Na obou pilířích čelních na konsole výborně modelované sošky andílků. (Viz obr. 307. a 708.)

Při bočních stěnách presbytáře stojí naproti sobě postranní oltáře stejné úpravy, v témž slohu jako oltář hlavní: 1. oltář na straně severní má po stranách sochy „Sv. František Xav.“ a ,,Sv. Kajetán"; prostřední socha

nová (viz obr. 309.). 2. oltář na straně jižní má po stranách sochy „Sv. Donat" a ,,Sv. Theodor"; prostřední socha rovněž nová.

f

■ r

Í-SSS

mm

I”

i

V.

"v.” '>.

r-

**■

V

£

11—

55

m

i.

7

Pí

« *■* )

•V

ř

Obr. 307. Poříčí. Kostel sv. Havla. Pohled na pravou část hlavního oltáře.

j£ ^ V lodi na stěně severní upevněna kazatelna (viz obr. 310.). Stříška má na okrajích markantně profilované oblamované římsoví. Na stříšce utvořen prolamovaný baldachýn ze žeber volutově zprohýbaných, vzájemně se protínajících, kružbami a fiálami ozdobených. Na vrcholu

takto utvořeného baldachýnu stojí soška: „Ježíšek stoje na zeměkouli hadem obtočené a objímaje levicí kříž pozvedá pravici k žehnání". Pod

i/

■tr

Sř

^;l

»"v4*>

ÍT

j Ifcrabi

V Sr

sk

ri

kí

W.

’J

■4.

s.

a wm

t:

'ny.

"I

/NL

!*. ť P9l

w V iT\

g!

IA

r.

TC

■y

OKI

,\N

;j

tn

pw

&*»

’ ’r

rv

ESPaW!

ftfc, É

Obr. 308. Poříčí. Kostel sv. Havla. Pohled do severního kouta presbytáře.

okraji stříšky jsou kružbové ze dřeva řezané lambrequiny třapci zakončené, a draperie rovněž ze dřeva bravurně řezaná, po stranách andílky držená.

1' f.

V\

!

ř

4%

' .

M

u

O

liš

:

fetí

M

m

v.

«V-'!

íi

«:

!

y

N i

I

*

y

{?*■

IV:

*>

^ p #

Jílky!

ikt*®

li

tři

■m-

(8

f

ř

yx

*

/^i

i,.

;•«* ¥)

N

:v

Bř;l

lí

'i

'

m,

<A m

■Vfe

li

Jfi

í

\\

ř >

i?

S«a £

■l

i

Tía

/

y

li ^

•áV^

i!

»

*

h

I-

v.

I

-.

2L

K

Isk

6

ti

i A

(MB A

flLíl

'1 f<*

*

(K v;

rjpv

.

Iv

r!“ m

V i*

— *

«i«r-    '

f ^

• I S'

K< _

i

v fcy

v£t

m

EiSSIWUf

i

v

kN

IL

Rečniště pětiboké ozdobeno jest na užších šikmých stranách fiálami fantastického tvaru, na třech širších stranách krásně vyřezanými reliefy (viz obr. 3ti. a 312.).

c'‘jé

'P

i*

• :§.i

ysí

i 3g

1 iKS

<*•

■■■ ■

j-'*r*r*

Ér"

Li

»S

r-

v*

mmmm

r—

mmá

nh

'i

Obr. 310. Poříčí. Kostel sv. Havla. Kazatelna.

Naproti kazatelně v jižní věži i v přiléhajícím přístavku jest oratoř. Část její do lodi na způsob pavlánu vystupující má baldachýnovou stříšku na pěti štíhlých sloupcích spočívající a řezbami ozdobenou. Na vrcholu

Cg

*7 ]

v*

KS

■ | \ggř

N?

íi«á

ti

/X

fX

y*5

M.

•38

;V

jtscsa-fe-'*-—

-'X

X.

-O.X--S >~1 t‘v -* i c

l T 4K&.

X'

ir

:

'y^

ílb L

&3rf^

pTíV:

-;' -V V V^

•KE ■

Obr. 312. Poříčí. Kostel sv. Havla. Relief na kazatelně.

,■^#^89

1 • áé':á2mm&& mil í'irA/1^*

"':J ^MmsmáĚĚ

r.«

■<

'*7y

$jpl

*t.a

r/f.

lÉN

>/"

r-A

Tmám

Obr. 311. Poříčí. Kostel sv. Havla. Relief na kazatelně.

II

lil

m* i

•wf

d.

«19 ř*M'

^wwfmrnmmrs

V:

WS

m

. -V

KB

ArV'

“'■'V J

;í*P f

íAr^*í»

jiSjEBšf. ' ^

it ■ iPx ' ^ j

r

5    r. v4

W r .

\ .<A .v ~

• \.    | fy

"■Pv'4

-■X

/..

jp®

1

Sflssn.-J

šiíMýn

Obr. 313. Poříčí. Kostel sv. Havla. Oratoř.

stříšky allegorická skupina, pod stříškou nad prostředním sloupkem vyřezány dva znaky pod společnou korunou. (Viz obr. 313.)

Kruchta pavlánovitá s pravoúhlými bočními výstupky vestavěna byla rovněž v době gotisující úpravy ve stol. XVIII. Zábradlí řezáno od TV ildmanna.

Zmíněná úprava dotkla se stavby samé měrou jen nepatrnou: okna dříve úzká a polokruhově sklenutá byla rozšířena a mírně zahrocena; průčelní štít obdržel ozdúbky pseudogotické.

Í5

i?

pp

HI4

;|É|

'í

K?

■;,r

mk

mš

mm

Křtitelnice cínová trojnohá. 50 cm vys. (bez víka). Nohy téměř kolmé zakončeny jsou hrubými prsty vějířovitě rozloženými; na hořejším konci noh jsou připájené andílci okřídlené hlavičky; na kotlíku vyryt nápis: LETHA PANIE 1629 28 MIESICZE IVNI IEST TATO KRZITELNICZE

Sk

' TJ

[:g

£ !'$i qfit

- ijORM

’ :

il

90/

SfE

i BpStSI

* -V

i-*.'

<)

i*

•7 J

('

/s

Obr. 315. Pořiči. Kostel sv. Petra. Pohled.

DIELANA ZA IAKVBA WONDRACZKA TOHO CZASV RICHTARZE PORZICZKI. IAKVB CZERNOHORSKI TOHO CZASV STARSSI KOSTELNÍK. WACZLAW WENVS ADAM KVBENKA. S TOHO PANV BOHV BVD CHWALA. (Viz obr. 314.)

Zvony: 1. 0-64 m vys., 0-83 m v prům. Nahoře mezi obhroublými ornamentálními pásy nápis: O GOTT LASS DIR BEFOHLEN SEIN DIE GLOCK VND AVCH DIE KIRCHE DEIN. Na plášti nápis: CAMPANA

HAEC S : GALLI NOMINE INSIGNITA INCENSO A POLONIS Ao MDCXX TEMPLO DAMNVM PASSA LIBERALITATE EXCELLM1 D : D : BERNARDI IGNAT : S : R : I : COMITIS A MARTINITZ GVBERNATOR : DOMVS SMETZNAE DNI IN SMETZNA &c EQVIT : AVR : VELLER : SAC : CAES :

W-

mm

Id

§§

AmlO 0    1    !    5    ^    S 6ir

jxmmi]-1-1-1-1-1-1

Obr. 316. Poříčí. Kostel sv. Petra. Podélný řez a půdorys.

REGIAEQ : MAI : INTIMI : ACTVAL : CONSIL : PRIMAR : LOCVMT : ET SVPR : IN REG : BOH : BVRG : REFVSA ET DENVO S : GALL : NO[MIN]E DONATA FVIT A:MDCLXXIII. GOS MÍCH NICOLAVS LOW IN PRAG.

2. 0-51 m vys., o-66 m v prům. Nahoře mezi ornamentálními pásy nápis: GOTT RVFFT DVRCH MÍCH DAS VOLCK ZVSICH HORT MEINE STIMME WILLICHIG. Na plášti nápis: CAMPANA HAEC S. WENCES. NOMINE INSIGNITA INCENSO . . . (jako na před.) . . . S. WENCESLAI NOMINE . . . GOS MÍCH NICOLAVS LOW IN PRAG.

3. o-29 vn vys., 0-34 m v prům. Nahoře barokní akanthové listy, na plášti reliefy ,,Sv. Jan Nep." a „Bolestná P. Maria", dole při okraji: I. G. K. 1769.

limmm

mv

ni'—

au

ij

Sg!)

j^JT

«110 o    1    2    5    k    5    6    ?

I¹*¹'¹!    I    1    I    I    I    I    I

wmMMmmm

8    9 lOdm

Obr. 317. Poříčí. Kostel sv. Petra. Okénka ve věži (řada dolejší).

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. PETRA, o samotě jižně od Poříčí

na pahorku ležící, románská stavba z XI. stol. (viz pohled na obr. 315., podélný řez a půdorys na obr. 316.).

Skládá se z polokruhové apsidy, obdélníkové lodi a z věže hranolové.

-V A

LJ ii ..i' i ni

|N

lili

WM

Iff

á:

11

lili

Liji'

fk

ii

v.

mi

HHíaš

Hl li'

ml 11$

illlfil 11

l=lUu.r.>

-;-m ; i i ? t-í—i—t-h“~

Obr. 318. Poříčí. Kostel sv. Petra. Okénka ve věži (řada hořejší).

Boky věže jsou prolomeny dvěma řadami sloupkem dělených okének nad sebou; v každém boku jsou v každé řadě vždy dvě taková okénka vedle sebe. Okénka v dolejší řadě jsou nižší; sedla na sloupcích spočívající a záklenky nesoucí jsou polokruhová (viz obr. 317.). Okénka řady hořejší

g.

<>

-Air

gr

■;

/řxrrz^

SK*;. :

- •

**■

Í.JS

,,,

,c.« «

Ti

Mpy

ff<N*

""" * ~

“S?

ím?m

pT •    *' '

!%F*g

:::    'v—'

Obr. 319. Poříčí. Kostel sv. Petra. Hlavní oltář.

jsou vyšší, sedla v nich profilu trojúhelníkového, s trojúhelníkovými, prutem orámovanými ploškami (viz obr. 318.).

Zevně na severní straně věže patrný jest asi ve výši 3 m nad zemí zazděný vchod obloukovitě sklenutý.

Apsida sklenuta jest konchovitě. Na straně východní a jižní má uzounká silně vyšpaletovaná okénka.

í.o

cr

2/

<= C3

v*

Zj

vVJ

«=/

cr

V trojhranném štítu východním prolomen jest ve zdi otvor v podobě kříže.

Lod má strop plochý. V jižním boku jsou dvě úzká okénka románská a mezi nimi jedno veliké okno později proražené. V severní zdi jest rovněž takové okno uprostřed, ale jen jedno okénko románské.

<r

«•

5

es

SS

cs

Obr. 320. Poříčí. Kostel sv. Petra. Faksimile nápisu 11a zvonu čís. 1.

«-

Vi

2

Z->

'23

03

Mři

r->

•es

zz>

zs

CS

í=

Zs

o a

■i-.}

<=> CD

Zj

fif

Zj

Kruchta jest kamenná, valeným obloukem podklenutá; uprostřed v poprsní zdi malý výstupek.

Hlavní oltář ranně barokní (viz obr. 319.) z r. 1680. Po stranách rovné kanellované sloupky a lalokovité řezby. V nástavku dobrý obraz na plátně, s oltářem soudobý: „Sv. Jan Křtitel"; v dolejší části dobrý obraz na plátně z pol. XVIII. stol.: ,,Sv. Petr s klíči v pravici a s knihou v levici"; v pozadí v levo drobný výjev „Ukřižování sv. Petra", v právo zástup jezdců,

♦15 9 £> TENTO •

AHKOSTLCE

Obr. 321. Ukázka nápisu na zvonu čís. 2.

<=>

ZJ

<r,

cr

Z-,

C5

z nichž prvý zasažen bleskem s koně klesá. Nad sv. Petrem andílek držící nad hlavou jeho tiaru.

V rohu u presbytáře socha sv. Víta, barokní, polychromo-vaná, z r. 1717.

Při boční stěně severní oltářik rozvilinový; v rozvilinách s každé strany po andílku; uprostřed barokní socha sv. Jana Nep. Prvá pol. XVIII. st. Zhotovil Ferdinand Zelenka, řezbář z Dnespek.

Naproti podobný oltářík rozvilinový; uprostřed necenný obrázek sv. Václava na plátně, nad ním na dřevě namalovaný relief staroboleslavský.

Na severní stěně lodi visí veliký obraz na plátně: „Ježíš přítel dítek", sign. FR. WALDHERR 1835.

Na stěně protější zavěšena kopie Raffaelova obrazu „Ma-donna di Foligno", sign. „Heliích p. Romae 1838“.

Na poprsni kruchty visí dva obrazy na plátně, barokní, formátu příčného obdélníka: „Vzkříšení Lazara" a „Bohatec a chudý Lazar"' bohaté, zajímavé komposice.

Zvony: 1. 078 m vys., 0-98 m v prům., ulitý r. 1507 mistrem Bartolomějem v Novém Městě Pražském; nahoře dvouřádkový latinský gotický nápis minuskulový (viz faksimile na obr. 320.); na plášti relief , Sv. Jan Křtitel".

2. 0-57 m vys., 076 m v prům. Nahoře kolkolem nápis: LÉTA PAN1E 1599 TENTO ZWON GEST SLIT KE CTI A CHWALE

PAN V BOHV OD IANA ZWONARZE SEDLAKA Z KOSTLCE. Na plášti nápis: TITO OSOBI GEDNALI A ZAPLATILI Z PORZICI WIT KO-WAICZV HAWEL RICHTARZ KRISTOF KOSTELNÍK. (Viz ukázku nápisu na obr. 321.)

■m

i-

yyv

T Visi

*/

Wfr

II

.....?

Obr. $22. Postupice. Kostel. Pohled od východu.

Postupice.

Vlasák, Okr. Benešovský 97; Podlaha, Posv. místa II., 188.

FARNÍ KOSTEL SV. MARTINA, již ve XIV. stol. jako farní uváděný, původně gotický, 1718 v nynější podobu upravený. (Viz pohled na obr. 322., půdorys na obr. 323.)

Presbytář gotický, třemi boky na straně východní zakončený. Klenba žebrová o dvou polích; žebra mají v průřezu podobu otupeného, na hranách vyžlábkovaného klínu. Místo konsol jsou výběhy žeber jednoduše sříz-nuty. Svorník nad oltářem dutý, druhý plochý.

Ve východním boku presbytáře kružba poškozená (viz obr. 324.); v přiléhajících šikmých bocích zvenčí špalety hrotitých oken zazděných, bez kružeb.

rozšířená.

V jižním boku presbytáře dvě okna v době barokní v nynější podobu

Vítězný oblouk segmentový.

Lod obdélníková má valenou klenbu vý-sečovou o dvou polích.

V.

//■f

H"

,\

VryrV

Obr. 323. Postupice. Kostel. Půdorys.

Obr. 324. Postupice. Zbytek gotick. okna. Profil žebra.

Při severním boku presbytáře věž, v jejímž přízemí jest sakristie valené zklenutá, nad sakristií oratoř r. 1864 zřízená.

Hlavní oltář barokní z prvé pol. XVIII. stol. Uprostřed velice zdařilý obraz ,,Sv. Martin na koni vjíždí do brány města, v právo zástup žebráků". (Viz obr. 325.) Po stranách barokní sochy ,,Sv. Ivan" a ,,Sv. František Xav".

Oba boční oltáře, stojící šikmo v rozích lodi po stranách vítězného oblouku, z téže doby, jako oltář hlavní, se zdařilými obrazy: 1. P. Maria sedící, hlavu o pravici majíc podepřenu, pohlíží na Ježíška, jejž v klíně chová. 2. Sv. Jan Křtitel (viz obr. 326.).

Zvony: 1. 0-72 m vys., 0-97 m v prům., nahoře nápis: IOHANN WENZEL KOHNER GOSS MÍCH IN DER K. K. NEUSTADT PRAG

ANNO 1799. Pod tím guirlandy. Na plášti reliefy: ,,Sv. Jan Nep.", ,,Sv. Jan a Pavel, muč. řím.".

2. 0-62 m vys., 079 m v prům. Nahoře gotický minuskulový [místy chybný] nápis: hz cit z roofjaíe z pant) buorfju 2 i fakte 2 masem 2 ^roafint 2 apo|foIom 2 4?roaftjnttJ 2 l$)tfu 2 gejf 2 bielan 2 pnou. (Viz faksimile na obr. 327.)

3. Nahoře guirlandy. Na plášti reliefy ,,Sv. Jan Ap.", ,,Sv. Pavel Ap.“, ,,Sv. Jan Nep."; dole při okraji nápis: IOHANN WENZEL KOHNER GOSS MÍCH IN DER K. K. NEO STÁT PRAG ANNO 1799.

Zevně v jižní zdi předsíně dva náhrobní kameny z červeného mramoru: 1. 0-85 m vys., 0-95 m šir.; jest to dolejší část náhrobní desky se znakem Říčanskvm.

''

"v

Slil*

VKí

f#

43HH

i-s

S '‘i^ '''-

gfti

NT

Imi

w-

s==

Obr. 523. Postupice. Obraz na hlavním oltáři.

2. 1-07 m vys., 0-90 m šir.; nahoře nápis: lefa partie 1578 1$) fo* botu po ^roaíoin parolu Ba rotní obraceni Bmrjel geji i?febejliart ^>1; Bcojerte⁰ $ana Tjjfr& ^febejltjana 3 tyran a Ba poporoicytff a íufo obporiroa. V dolejší části znak Říčanský v kruhovém věnci. (Viz obr. 328.)

kLí* Při cestě z Postupic k Jemništi KAMENNÝ SLOUP s barokní soškou „Sv. Jan Nep.“; na kamenném hranolovém podstavci

Obr. 327. Postupice. PaksimiJe nápisu na zvonu Čís. 2.

-qh Q\^QllU4bm0:-:ni QlQJerQct lv:lUHp(llg::in 3B5CU:AlUlpn:::Q(noQn;:;gvu3 ft TOlOH flflUm MmOftUdlPLlKAto 0

N;;;:

tVŠi

ate

■r.

v.

BfS

i < £2

_ ssoá

jjpgjpj

rJP; 1í>

mi

íiri

A\

Obr. 326. Postupice. Vnitřek kostela.

nápis: TENTO SLAUP POSTAWITI DAL KE CTI HWALE BOZI JOZEF KAIZL IOZEF WRANICKI A. 1745.

í:

■jj

?2m

4ři

*11 i

c- u9&

li 1

i 13

t-VL ;

E/j

•;-

ř-

»'v.

!■

3»

’

'•v

p*

Psáře.

Vlasák, Okr. Vlašimský 99; V á c 1. J. Krch, ,,Method“ XX. (1894), 93; F. J. Lehner, „Děj um." II., 346; Podlaha, Posv. místa

III., 188.

FILIÁLNÍ KOSTEL NEJSV. TROJICE, již V XIV. St.

farní, opravený v letech 1863—64, jest v nynější podobě stavení neslohové. Na starší původ poukazuje pouze trojboké zakončení presbytáře a vítězný oblouk polokruhový. (Viz půdorys obr. 329.)

10 ú 1 l |umiwj—j._|_

■_____f

Obr. 329. Psáře. Kostel. Půdorys.

Presbytář i lod mají stropy rovné, okna obdélníková, nahoře polokruhově zaklenutá.

Kolem kostela hřbitov, obehnaný zdí; na západní straně nevkusná zvonice z r. 1864 na způsob rozložité kaple se střechou šindelovou vybíhající ve vysokou hranolovou dřevěnou vížku zakončenou střechou jehlanovou.

Zvony: 1. 070 m vys., o-8o m v prům., nahoře gotický minuskuový nápis: artrto x brnnott x milÍEStmo x qmrtgenfestmo x senmbn x Ijer x rampatta x esf x fosa x per x iuannem x raní x B. a tn. (Viz faksimile obr. 330.) Na plášti relief ,,Sv. Pavel", na uchách srdéčka mezi provazcovitými obrubami.

ůunoAJonumtmiuísmiocamuQcutr^uno^scamoociircáfdm^and^cstcítfbSacpcrřJodunmi^rdnt^

a iu

Obr. 330. Psáře. Faksimile nápisu na zvonu čís. 1.

obr. 331.). Na dvou místech přerušen nápis zajímavými dělítky: dva štítky, v nichž korunované W; mezi štítky figurky: na jednom místě sedící dívka, na druhém mladík s lvicí (?).

2. 0-50 w vys., 0-59 w v prům.; nahoře kolkolem gotický minuskulový nápis: Itfa z m z ccccc zdi fcrtfo x jroort fíif z gejí z fůrje z nttjlra z tf;mrta}]e (viz faksimile na

zjJF'

bSlrftrí«Í

<**

•:

V.'A

v¹,v';

i*

#íSx-;

ůl

Obr. 332. Radošovice. Kostel.

Radošovice.

Vlasák, Okr. Vlašimský 45; Podlaha, Posv. místa III., 157.

FARNÍ KOSTEL SV. VITA, již ve XIV. stol. připomínaný, v nynější podobu r. 1727 přestavěný. R. 1892 lod k západu prodloužena a v průčelí jejím nová věž vystavěna. (Viz pohled na obr. 332., půdorys na obr. 333., vnitřek na obr. 334.)

EZIJEMJZěL

JSH

£E

~V7~

Ji

VOgjjR;

>

i

,í-

A

kw

■

JfF cá-®. ® ,

jí-

Ég

M

Si fc :    .    íwf?

•IV

■ v; í

c<

\

td

□

i

M:

r 4

“S.,

y

mhm

apfír

, -1

říš

-3

Pí

r/r

l - i

w

.•ASažgSt.

Obr. 334. Radošovice. Vnitřek kostela.

K

i

¹

i

l'

r' I

ir

:—

-

I

T: 11 —' /! j I

r

•^=37;

I

i i

lili'

V

1

ii

!

h í I I

i¹

Mj*

■Til

I!

JIj

/

O, 1

2    3 *t 5 dm

iTf

Zevnějšek jednoduchý, neslohový.

Presbytář v půdorysu obdélníkový s klenbou křížovou bez žeber. Do sakristie vede portálek pozdně gotický, s rovným nadpražím, s protínajícími se ostrohrannými pruty v hořejších koutech. (Viz obr. 335.)

mm

MA

//

j;--

lis

■2L-

fy

m

líd

v-

W.

TM

mi

wr*

lift

Obr. 336. Radošovice. Boční oltář.

Vítězný oblouk hrotitý.

Loď obdélníková, s plochým stropem.

Okna vesměs obdélníková, segmentovitě překlenutá.

Hlavní oltář barokní, po stranách dobré barokní sochy ,,Sv. Petr" a ,,Sv. Pavel".

Ve vítězném oblouku na straně severní kazatelna. Na nízké zděné podezdívce dřevěné řečniště hranolové, v rozích oblé sloupky; uprostřed

boků dobře na dřevě malované obrazy čtyř sv. evangelistův. Druhá pol. XVII. stol.

V jihovýchodním rohu lodi u vítězného oblouku oltář barokní z prvé pol. XVIII. stol.; rámec z dovedně řezaných obrovských rozvilin lupenových, nahoře velikou lasturou zakončený; dole s každé strany anděl rámec držící. V rámci obraz na plátně: „Korunování Panny Marie", zběžně malovaný, obstojný. (Viz obr. 336.)

Sí

'ťt&jĚŘ¹. -''

v#

vfl.

U/á

'U

gM

p4om

f.ů

PP&C

Obr. 337. Radošovice. Křeslo pontifikální.

V severovýchodním rohu lodi, rovněž u vítězného oblouku, oltář barokní s pěkně řezanými rozvilinami. Druhá pol. XVIII. stol. ¹J V

Křeslo pontifikální barokově, bohatě vyřezávané: rozviliny, v zakončení části zadní vkomponované andílčí hlavinky. (Viz obr. 337-); Pryá pol. XVIII. stol. Pochází z klášterního chrámu Sázavského, t

na

Na severní stěně lodi zavěšen v dřevěném širokém rámci rokokovém rocaillemi ozdobeném obstojný obraz na plátně: ,,P. Maria sedící a Ježíška klíně držící, po její levici sv. Josef". Z r. 1764.

Ve vítězném oblouku barokní dobře řezaný krucifix v životní velikosti; dobře, ač drasticky vystižen výraz bolu ve tváři.

Náhrobní kameny: 1. v severní zdi presbytáře 1-92 m vys., 1-05 m šir. Postava rytíře, jenž pravici opřenu má o helmici, pod níž vy-

tesán znak Věžníků. Na okraji nápis: Hefa Partie 1615... omrzel orojenp a jfaferjnp Hpfirj IMarkroarf Jřarflj MDte|nik \ 3H>ÍB|ntřt a na WMefmcúfy m fornío mjjfte obpocproa. Qlenfo kamen l?ro|ena panj Baferjrina Hbtepttkoroa \ ^rfitberka manfeln {mento obtelafi bala Xefíja 1616.

m mm

vgjm

wm ĚmmaR

WĚĚmmZžmĚĚmm

.tt

3g5> 4

i-iyfyr m •

r_.-řJI

Í>"V:

■ý,

<e

■&

É&fi

IS&i

Wi

km

-i

jí*.

Sarii

4Ě£$Émk

mm TUH

■í,..

⁴S

■ jgT

i:

[HrS

yal

^Ifei *1 S&&-- áSírfe .'fe

J/jT

vf' '4Sáa

ř:

ggV

»<&&&

mk

BŽvIÍtÍ ‘'

>•

kS,VŮ

, #• •

JssEsa

@|: .

ÍP

's

Šli

igS£

r ~. rtx * '*•

&S

gaoMMl

W'

fWm,

Obr. 338. Radošovice. Náhrobní kameny.

2. vedle před., z červ. mramoru, i-o8 w vys., 0-76 m šir., na něm podoby dvou dítek, před nimi znak Věžníkův, na okraji nápis: Ueffja 1609 m neběli JBaflbpujfnj omrteí ©tnbrpd;, nrojeneím pana B)avkroarfa i?farJ]tD MDietntka \ IBteinik 4?pn íef 1; bnera gefjo, kferaj

UJ

•v

LU

LU

Od

i5

Ej

LU

LU

g

LU

i-

*3JQVNVd ASVíZDOHív

rnmgBÍa Iefřja 1610 m brn kopíjo rojíanpBnj, gatEnsm (Eleonora JRnna. ílufo obporpniagi;. (Viz obr. 338.)

3. v presbytáři ve zdi jižní, z červ. mramoru, 1-98 m vys., 0-89 m šir.; nahoře nápis: Uefíja }0anie 1578 to nebtelg ben 3|romiq ^an Bufj loJjTemofjauqp propebkent finrít \ íoI;oto

,    ' >VTř"' Í

SiEMBHwBiMia

\ #■ rnsmmm    .

v;

.•

Obr. 340. Radošovice. Faksimile nápisu na zvonu Čís.ri."

t-U

ASSAQVZ

il

.*r

[■ ;

'£W£iŘ

Hp?p

VÍ-

Éť

ai

ičfc

Obr. 339. Radošovice. Náhrobní kámen.

ftoiefa pogifi rařgl orojenau JBanj B)anbeIgno UDiep nikmoau \ Bblaru a na rDiejntctjrřr a fuío gejí porfjo* toana. $£an Buf; rat| bujfy gegi milolkto kegfi“. V dolejší části znak. (Viz obr. 339.)

Zvony: 1. 070 m vys., 0-96 m v prům., nahoře nápis: TENTO ZWON VDIELAN GEST ZA VROZENÉHO PANA WACZLAWA WIEZNIKA

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Benešovský.

í6

M

csr

+ (I 1 <1 f k B 1    1    $ kL f<i> + a

1    « ř l» í h F A <D

<I> d K

Obr. 341. Radošovice. Faksimile nápisu na zvcnu čis. 2.

Z WIEZNIK NA WIEZNICZYCH TOHO CZIASV PANA DIEDICZNEHO TOHO ZADVSSY 1574. (Viz faksimile na obr. 340.) Na plášti znaky Věžníkův s písmeny W Z W a Adlarský s písmeny M W Z A.

2. o-6o m vys., 072 m v prům., nahoře nápis: ÍRÍIRI7Í 2 hIIiF a WIR + ffilT 2 WIIiQft i DIU (Viz faksimile na obr. 341.)

Na půdě rámec vyřezávaný (na jedné straně zachovala se dobře provedená volutová řezba), z druhé pol. XVII. stol.; v něm roztrhaný obraz P. Marie Pomocné, dole v kartušovém orámování tabulka s nápisem: VROZENA PANI LIDMILA WERONYKA WIEŽNIKOWA ROZENA Z TERESSOWA NA CHOTEGSSANECH A BVKOWICZICH.

Soutice.

Vlasák, Okr. Vlašimský 134.

FARNÍ KOSTEL SV. JAKUBA AP., již ve stol/XIV. připomínaný, zcela jednoduchá stavba neslohová, původně gotická (viz půdorys na obr. 342.), r 1864 s ponecháním zdivá presbytáře nově vystavěná.

-u~\ I M-l

....

Obr. 342. Soutice. Půdorys kostela.

Presbytář na straně východní třemi boky zakončený; zevně v rozích opěrné pilíře jednou odstupněné.

Ve zdi severní presbytáře zasazen kámen z bílého mramoru 44 cm vys., 45 cm šir., na něm vytesány znaky Puteanský a Mladotovský pod společnou korunou, po stranách písmena: ARDPNBZDH (Anna Renata de Puteani nata baronessa Zaruba de Hustiřan) a I F E D P D I S (Ioseph Franciscus eques de Puteani dominus in Soutic). Druhá pol. XVIII. st.

V severní zdi lodi uvnitř kostela mramorová deska i-6ym vys., l-io m šir., s latinským a českým nápisem: Aloysiae Lib. Bar. De Puteani natae L. B. Mladota de Solopisk, Quae dum viveret pietate in parentes prolibus, Matribus tenerrimo in proles amore, fide ac caeteris in virům officiis conjugibus, Religione in Deum et Charitate in Proximum omnibus praeluxit, Monumentům hoc posuit moestissimus illius conjux. Requiescat in Domino, quae obiit 18. Dec.

Anno MDCCLXXXII. JtlopjtE i^roobobtrn; pamti \ JBuUani Bo|£n:ep jium bobrteg Bant BHabof. ^olopifhu, která Bbij firaa bila, k Bobicpun r autíjilnofíi bitkám, f negauílegj]!; k bitkám Xafkau maíkam, XiPimtofii a ojtafttjm BQanfelu pmuinujtim Blanfelham, Babníenftrcmn k Boíju a Bafkan k Blijnjm B)J]em ?a J^rfihlab bila. Bapijs tento polofil frurfjliraeg gegij Bíanjel. J4f ubpocjiraa ro J^amr, kferaf jejhuía bne 18. praftneje Heiíja JBanie 1782.“

W,

Í1

U ,7:

SS

■r%

1 , - -    7,*^\

J H\X |

feSfl ^

v. ..    .

rjipi

ac f

SVÁ*

jzW

T’

WíŘ

TU

at*

Obr. 343. Soutice. Náhrobní kameny.

Do vnější zdi kostela zazděny dva náhrobní kameny z bílého mramoru: i. i-66 m vys., 1-04 m šir., značně otřelý. Uprostřed znak Luka-veckých z Lukavce; z nápisu na okraji čitelno pouze: „íukarUBCj . . .“

Druhá pol. XVI. stol.

čitelno pouze:

©ielo íuío obpoqiraa 10 Bn;|tu }$anu . . .“ Druhá pol. XVI. stol. (Viz obr. 743.)

y y*

2. 1-67 m vys., 0-91 m šir. Uprostřed znak Nebovidských. Z nápisu

. . afem parole. ©egijío buflTe ro Bukán Boprf; gfauqg

V předsíni chrámové ve výklencích barokní socha ,,Sv. Jakub“, obstojná, v životní velikosti, dřevěná.

Zvony: 1. 0-70 m vys., 0-89 m v prňm., nahoře kolkolem nápis: KE CTI A CHWALE BOZI PANENCE MARIGI A SWATEMV GAKVBV DALI PRŽELITI LITMIR WIDVNA OBYTECKY Z OBYTEC ALENA

OBITECKA Z LAŽAN LÉTA PANIE 1659. Na plášti relief „P. Maria

16 *

s Ježíškem". Na druhé straně pláště krucifix, pod ním zvonařský znak s nápisem: BENEDIKTVS BAIOT LOTARINGO FECIT.

2. 0-63 m vys., 073 m v prům. Latinský chronografický nápis, dávající rok 1763, a „JOHANN GEORG KUHNER FUDIT ME PRAGAE“; obhroublý relief ,,Sv. Jan a Pavel muč. řím.“.

Štěpánov.

Vlasák, Okr. Vlašimský 68; Podlaha, Posv. místa III., 160.

FARNÍ KOSTEL SV. BARTOLOMĚJE stojí na návrší uprostřed

městečka, obklopen jest zdí hřbitovní, tvořící na straně západní a jižní vysokou terassu.

Prostá stavba, původně gotická.

Vnějšek zcela prostý. Na západním průčelí pod obílením patrny stopy ozdobného sgraffitování z konce XVI. stol.

!<s*jgp

Wěl

ilpr' • ■>

SSwřt

r/

m.r

y/

, Tf :

F; JI

m,

ti

iglfP

Obr. 344. Štěpánov. Vnitřek kostela.

Presbytář třen i boky zakončený má klenbu žebrovou o dvou polích, (viz obr. 344.) Ze svorníků jeden pupenovitý, druhý hladký. Žebra vybíhají z jehlanovitých konsol. Okna obdélníková, nízkým segmentem sklenutá.

Vítězný oblouk hrotitý.

Loď obdélníková s plochým stropem.

V jižním boku lodi hrotitý portál členěný třemi pruty a čtyřmi žlábky.

V    jižní zdi lodi u bočního oltáře malý výklenek gotický s dvou-nosou záklenkou.

K severnímu boku presbytáře přiléhá hranolová věž, dříve v hořejší části dřevěná, 1859 v nynější pseudogotickou podobu přestavěná.

Hlavní oltář barokní z r. 1724. Zhotovil jej Jan Zelenka, řezbář v Dnespekách. V hořejší části sousoší „Nejsv. Trojice", po stranách sochy ,,Sv. Barbora" a ,,Sv. Apolonie", obraz z r. 1859 neumělecký.

Po stranách vítězného oblouku stojí malé pěkné oltáříky rokokové. Nástavce ozdobené rocaillemi, po stranách sošky, uprostřed obrazy nové.

Kazatelna barokní, zhotovená r. 1737 řezbářem Janem Zelenkou. Na stříšce soška „Ježíš jako dobrý pastýř" a sošky čtyř sv. Učitelů církevních.

Zvony: 1. 1-05 m vys., 1-15 m v prům.; nahoře dvouřádkový nápis (mezi řádky táhne se páska lístky převinovaná): LÉTA PANIE MCCCCCLII TENTO ZWON SLIT GEST KE CTI A CHWALE BOŽI PANIE MARII ASWATEMV BARTOLOMIEGI ZA PANOWANI VROZENÉHO PANA ZDENKA ZRVTSKEHO Z CHRZENOWICZ SKRZE MISTRA STANISLAWA Z PRAHY. V předu na plášti relief „Zbičovaný Kristus", pod ním orámovaný nápis: O VOS OMNEŠ QVI TRANSITIS VIA ACCEDITE ET VIDETE SI EST DOLOR SICVT DOLOR ME9. Na druhé straně pláště relief ,,Sv. Václav", pod ním orámovaný nápis: „ISTA CAMPANA FVSA EST AD LAVDEM DEI ET BEATE MARIE VIRGINIS ET SANCTE“ (tak kuse nápis ten končí).

2.    s obhroublým dekorem, přelitý Karlem Bellmannem r. 1824.

3.    0-48 m vys., 0-54 m v prům., nahoře kolkolem nápis: LÉTA PANIE 1551 TENTO ZWON SLOWE MAMONA.

V    průčelí jednoho domku na náměstí zazděn kámen z bývalého zámku, 1-08 m vys., 0-79 m šir., z pískovce tesaný, s otřelým znakem pod korunou a v rozích s číslicemi letopočtu 1668.

v

Šternberk.

Vlasák, Okr. Vlašimský 85; Edv. Herold, Světozor 1872, 531 s vyobr. na str. 539; Podlaha, Posv. místa III., 122; „Království české" (poř. Dr. J. Prášek)

III., 210.

HRAD na levém břehu řeky Sázavy na vysokém úzkém ostrohu, založený již ve stol. XIII., přestavovaný v XV. a XVII. stol. (Viz celkový pohled na obr. 345.)

Nepravidelná stavba, táhnoucí se od severu k jihu; na severní straně jest nejširší, na jižní nejužší. (Viz půdorys přízemku na obr. 346.)

Uprostřed strany severní mohutná okrouhlá věž, polovicí z ostatní stavby v před vystupující, někdy zajisté vyšší, nyní do výše ostatní stavby snesená, uvnitř adaptacemi původní své podoby zbavená. (Viz na obr. 349. pohled od severovýchodu.)

i

m

mmm

1W1

i

¹

SS

A

Obr. 345. Šternberk. Pohled celkový.

au

,

1

m

'--i2JĚÍÍi

m

■

l

■>4 v •=

sé lij

3H

v”v

i

[fl

0

IHiS

,4 .-H

__

—- —» _ -■• _ J -    _    — ~______ .-*■

!V

o

*»

■

c

SK

1

h.

■ • • . )

n*»

ř. 1*^3

V

i

n

• :

■ ■ * • • * •

■ • » ■! II I

í

i

i

*y» *■

7T

mm

’/

zd

*J0 J

£7

.. W-vT '

allll

Obr. 346. Šternberk. Půdorys přízemí.

L_/

mĚĚ

soL

#.«0

-+-M-

tr

IO

K^PlE.-

Obr. 347. Šternberk. Půdorys prvého poschodí.

«.n

-f"

Obr. 348. Šternberk. Půdorys druhého poschodí.

Obr. 349. Šternberk. Pohled od severovýchodu.

V prvém poschodí na straně jihozápadní veliká síň, k níž na straně jižní přiléhá kaple (viz půdorys prvého poschodí na obr. 347.).

•íW®

z:

mam

m\

Ti

<a»;

ť*x~$

Aja

Ií

íiB

JF*

ar

OR

v*^

Ei)

d:

Íiífií

<»

V-

r-

Veliká síň obdržela nynější štukovou výzdobu ve druhé pol. XVII. stol. ¹ Pod plochým stropem táhne se široký pás, v němž figury ženské přecházející vtrostlinné voluty střídají se s genii stojícími ve vý-

klencích mušlovitě zakončených; v rozích geniové držící veliké koše naplněné ovocem. Pod tím táhne se široká římsa štukovými ornamenty rozčleněná. V římse této jsou znakové kartuše s malovanými znaky. Ve východní stěně dva bývalé krby. Nad nimi mezi karyatidami veliké znakové kartuše až ke zmíněné římse sáhající. (Viz obr. 350.) Na stropě veliká oválová malba „Nejsv. Trojice", nevalné ceny. Na světokouli, tvořící podnoží Trojice, chronografický nápis: „SlT CREATORl, RE-

:rr_

'■y

mTr**

,~l;

pír*

lil

s./-, í

m*š

2P*

^P^psfip

se:

K53g.3a

iW

*S :

mi.m 1

ff

nh

.■

**

maasx

3;

iPPcAV

Obr. 350. Šternberk. Veliká síň.

DEMPTORl, VTROQVE SPlRATORl, TRlNlS iNFlNÍTA LAVS ET GLORlA“ (= 1726).

Kaple (viz obr. 351.), ke zmíněné právě síni na straně jižní přiléhající, tvoří jihozápadní nároží hradu. Klenba křížová o dvou polích, ozdobena jest štukovými rozvilinami a kartušemi. Klenbová pole oddělena jsou od sebe širokým pasem, ozdobeným štukovými kartušemi a lupeny. Štuková tato výzdoba pochází z téže doby, jako výzdoba veliké síně, tedy z druhé pol. XVII. stol.

Na straně západní v hlubokých výklencích silné zdi dvě okna, z nichž u okna severního výklenek ještě zvětšen arkýřovitým výstupkem. Za oltářem ve zdi jižní malé okénko elliptické.

Oltář rokokový; hořejší jeho část tvoří široký rámec bíle natřený, zlacenými rocaillemi a festony ozdobený. V něm starší, z druhé pol.

XVII. stol. pocházející obraz na plátně: ,,Sv. Sebastián" 2 m vys., i-88 m šir. V právo světec obnažený, s rouškou kolem beder, připoutaný ke stromu;

z-

r

tu

'I

Ví

mm

i.-

■o. <

>■:

lit;

dli

jsa

Obr. 351. Šternberk. Kaple.

těle jeho tkví několik šípů. Světec pohlíží vzhůru k levé straně, kde v oblacích vznáší se anděl držící v pravici věnec a v levici palmu. V levém

pozadí pohled do krajiny s městem a přístavem. Zdařilá malba Karla Škréty.*) (Viz obr. 352.)

Na oltáři tepaný pozlacený barokní krucifix 1-20 m vys. Podstavec veliký, tepanými rocaillemi hojně ozdobený, s dvířky uprostřed; tu a tam upevněny drobné ozdůbky: postavičky andílků, větévky a p. Při patě

,K

.

-i

Fi

Obr. 352. Šternberk. Obraz ,,Sv. Šebestián" od K. Škréty.

kříže drobná Pietá; na břevnech kříže ornament; v něm figurky andílků s nástroji umučení, lebka se skříženými hnáty a p. Tělo Kristovo pěkně modelované, ciselované. Nad hlavou Ukřižovaného barokní křížek, v němž pod křišťálem ostatek sv. kříže. (Viz obr. 353.)

*) Srvn. Pazaurek, Carl Screta, str. 83, čís. 122. Již r. 1728 vyškytá se zpráva, jež Škrétu označuje jakožto původce tohoto obrazu. Viz Časopis čes. musea 1909, 377.

L"

3

R

r

BT!

S^3r'r

%

.

fA

'■

y

m

*

;r

,0Í

Wh

Obr. 353. Šternberk. Krucifix.

Na mense oltářní dvě z mědi tepané, z části lité a čišelo váné barokní relikviáře v podobě sošek, 25 cm vys.: 1. Sv. Jan Nep.; po stranách dva andílci, z nichž jeden sedící s posudkem mlčelivosti, druhý držící malou schránku s ostatkem. 2. Sv. Alžběta, podávající almužnu žebrákovi; v právo dítko se sepjatýma rukama k světici se obracející. V prsou světice schránka na ostatek. (Viz obr. 354.)

Kalich barokní bohatě tepaný, s dekorem páskovým, draperiovým a rostlinným, s vkomponovanými hlavinkami andílčími, 24 cm vys. Na

w

*# li

y‘Vr

-a.

' -N.".

v\V

r>-v-

>-

Pl? I

>lé, •

t'

'•i

WSĚ& *

.

wr

‘AV

v- _

#ir

•f

EHi’

«* v.

+J!í

!(4

Obr. 354. Šternberk. Relikviáře.

noze značka Malostranská s letopočtem 1718 a značka skládající se z písmen Na spodu nohy vyryto: C S S 1720. (Viz obr. 355.)

V    sále v prvém poschodí se nalézajícím veliký obraz na plátně, znázorňující poselství Zdeňka ze Šternberka ke králi francouzskému Karlu VII. roku 1453, sign. „Eques Marchetti una cum filio ping.“ Sklonek XVII. stol.

V    přízemní chodbě uložen tympanon odněkud vyňatý, ranně gotický, z opuky krásně tesaný, 0-72 m vys., 1-12 m šir., otlučením značně poškozený. Na celé ploše rozprostřeno krásně provedené vinné lupení s hrozny; uprostřed zbytky sedící postavy; byla to nepochybně Madonna s dítkem. (Viz obr. 356.)

iřt

í HflK

3.

KM

■

si

ifel

L-i

i •;

Obr. 355. Šternberk. Kalich.

<4

*v

rv:

ř4

: V'lt

TM

tm

yS

«ilB$

WJmk

i*

. < * ■*'

M, 'A

*5m

Ife

‘ítjii

V'J

ři*‘

/w %

ji* 'í

Obr. 356. Šternberk. Tympanon.

Na téže chodbě 7 starých houfnic; hlavně některých z nich jsou vsekanými vruby ozdobené.

V malém nádvoří uvnitř hradu jest pavlač na kamenných krákorcích.

Na jižní straně hradu v bezprostřední jeho blízkosti mohutná okrouhlá bašta, v průměru as 370 m měřící. (Viz obr. 357.) Od této bašty přes hluboký příkop vede zděný most zbudovaný roku 1829.

,*rT

mí

1?

*v ti*”

'im

y-

[fy: -gaz

4a

íz

jf<&/

Obr. 357. Šternberk. Pohled se strany jihozápadní.

Ještě dále na jih na skále výše položené nežli hrad nalézá se, jako nejdále exponované opevnění na této straně, trojhranná bašta ostrou hranou k jihu obrácená.

Podobně exponované opevnění nalézá se na straně severní: čtyrboká bašta dole poblíž řeky.

Na pravém břehu řeky Sázavy u mostu stojí barokní socha sv. Jana Nepomuckého, neumělecká.

U rybníka poblíž Brtnice, jižně od Šternberka, barokní socha sv. Prokopa. Na podstavci vytesán dvojznak a nápis: DIVO PROCOPlO VT AB AGRlS NOXIAS TEMPESTATES LONGE REPELLAT IOAN-NES & WALBVRGA COMITES DE GOETZ POSVERE (=1723).

Tehov.

Vlasák, Okr. Vlašimský 71; Podlaha, Posvátná místa III., 165.

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. PROKOPA, ve XIV. stol. jako

256

farní uváděný, jest chudičká stavba, skládající se z obdélníkové lodi a pravoúhlého presbytáře, nad nímž se zvedá dřevěná zvonice, jež má

...

— w-

iU

Obr. 358. Tehov. Kostel.

helmovitou střechu šindelovou. (Viz pohled na obr. 358., půdorys na obr. 359.)

V bocích presbytáře i lodi okna obdélníková, segmentovitě zaklenutá.

Jt

Obr 359. Tehov Půdorys kostela.

Vnitřek rovněž chudičký. Lod i presbytář mají klenby plackové, z omítnutých na rákos prken nápodobené.

Oltář má mensu zděnou, tumbovitou; na ní stojí nad tabernákulem socha sv. Prokopa, po stranách sochy sv. Víta a Vojtěcha, vesměs barokní, ze dřeva řezané.

Zvon o-6o m vys., 079 m v prům. Nahoře řada hudoucích geniů, pod tím akanthové svislé listy. Na plášti nápis: LÉTA PANIE 1650 KE CZTI A CHWALE PANV BOHV BLAHOSLAWENÝ PANNIE MARYE GEST TENTO ZWON KE KOSTELU WE WSI TEHOWIC ZALOŽENI S° PROKOPA ZLYT NÁKLADEM CHUDÝCH OSADNICH K TEMVZ ZADUSSI NALEZEGICZICH. Na druhé straně medaillon, v němž scéna „Ukřižování", po stranách reliefy ,,Sv. Prokop" a „Sv. Václav".

Teplejšovice.

Vlasák, Okr. Benešovský, 86; Podlaha, Posv. místa II., 142.

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. HAVLA (viz pohled na obr. 360,

půdorys na obr. 361.), již ve XIV. stol. jako farní připomínaný, jednoduché stavení, pocházející v nynější podobě z r. 1756.

Obr. 360. Teplejšovice. Kostel.

Presbytář zakončen jest zevně třemi boky, uvnitř jest zaobleny. Klenba placková.

Lod o třech polích valené klenby; jednotlivá pole klenbová oddělena jsou od sebe pasy. Poslední pole zaujímá podklenutá kruchta.

Okna obdélníková, obloukovitě sklenutá.

V průčelí hranolová věž. Střecha její cibulovitá s lucerno vitou vížkou.

Oltář barokní s plochým nástavcem, po stranách necenné sochy sv. Petra a Pavla; obraz na plátně „Sv. Havel v rouše opatském s berlou, u jeho nohou všelicí plazi"; obstojný obraz z druhé pol. XVIII. stol.

Po stranách vítězného oblouku v lodi malé barokní oltáříky s obrázky na plátně: ,,Stigmatisace sv. Františka" a „Sv. Antonín Pad.“, oba již sešlé, obstojné, z druhé pol. XVIII. stol.

Zvony: i. přelitý „v továrně dcery Karla Bellmanna Anny v Praze" roku 1866.

2. 0-51 m vys., 0-62 m v prům. Nahoře kolkolem nápis: „FRANCISCVS ANTONIVS FRANK ME FVDIT PRAGAE 1774". Pod tím svislé akanthové listy. Na plášti relief „Sv. Prokop"; při dolejším okraji ornamentální pás. Na druhé straně relief „Sv. Jan a Pavel, mučedníci římští".

~_r

§S—!

i!

mám

*mV 0    1    2    1    *    i    6    7 S    9    A-

-1    +■— 4— H-1-1—h—4-1-1

Obr. 361. Teplejšovice. Půdorys kostela.

TI os kov.

Vlasák, Okr. Neveklovslcý 13.

ZÁMEK, střízlivé dvoupatrové stavení z třetího desítiletí XIX. stol. (viz půdorys na obr. 362.).

Jižní průčelí, do parku obrácené, v půdorysu úplně přímočámé, o 19 okenních osách. Nad středem v šířce pěti oken jednoduchý trojhranný římsovaný štít.

T~~|

II

...

ri*

01 2 ! 1

fl I i I I I I I ! >■ i I -i -i i--\

£--LA*

. r—n::

__

Obr. 362. Tloskov. Zámek. Půdorys.

Ke straně severní dvě křídla obdélníková kolmo k hlavnímu stavení; na straně severní jsou křídla tato kolmo proti sobě zalomena. Střed průčelí severního vystupuje o 5-2 m v před; nad ním trojhranný římsovaný štít s hodinovým ciferníkem, na střeše lucernovitá vížka s cimbály.

fřebešice.

Vlasák, Okr. Vlašimský 103; Podlaha, Posv. místa III., 165.

FARNÍ KOSTEL VŠECH SVATÝCH, již ve XIV. stol. jako

farní připomínaný, malá svatyňka nepochybně původně románská, která kromě půdorysu (viz obr. 363.) nic ze starožitné podoby své sobě nezachovala. Roku 1769 byla lod sklenuta, roku 1829 k západní straně o něco prodloužena. Poslední oprava z r. 1886, z té doby i úprava a zařízení vnitřku.

......

U&S&é

5IHEESiÉi

I1É§

mm

Obr. 363. Třebešice. Půdorys kostela.

Nad apsidou z cihel zbudovaná šestiboká zvonice, pokrytá jehlanovou střechou šindelovou.

V presbytáři dva náhrobní kameny do zdi vsazené:

1.    i-6o m vys., 0-72 m šir., pískovec, nápis VROZENY A STA-TECZNY RYTIRZ PAN THOMAS SOHIER Z WVNDTMVHLE A NA TRZEBESSICYCH G. M. CÍSAŘSKÉ SLAWNEHO WERN IRSKÉHO REGIMENTV CVRASSIRVW NEYWYSSI LEITNANBT VSNVL W PANV LÉTA 1679 DNE 9. IANVARÝ WIEKV SWEHO 76 LET KTEREMVZTO PAN BVCH WIECZNE ODPOCZINVTJ A SLAWNE SKRZJSSENI RACZ DATI. AMEN.

2.    1-40 m vys., 073 m široký, pískovec, nápis VROZENA PANNI OTILIA SOHIROWA Z WVNDTMIEHLE ROZENA PANNI Z ENGELS-FLVSSV A NA TRZEBESSICZECH VSNVLA W PANV BOHV LETHA 1657 DNE 17. IANVARII WIEKV SWEHO 35 LET KTERREZTO PAN BVCH WECZNE ODPOCZINVTJ A SLAWNE SKRZISSENY RACZ DATY. AMEN.

Týnec nad Sázavou.

Vlasák, Okr. Neveklovský 68; Podlaha, Posv. místa II., 200.

FARNÍ KOSTEL SV. SIMONA A JUDY, již ve XIV. stol. farní, jednoduchá stavba neslohová (viz půdorys obr. 364.), r. 1755 v ny-

nější podobu přestavěná. Ponecháno zdivo lodi, presbytář zcela nově přistavěn. Roku 1765 vystavěna věž,, r. 1872 kostel sklenut.

M M 1 f-

r.;:. i

/.........'

B-l

.J"'

⁴‘íiÍÉiuJr‘

Obr. 364. Týnec nad Sázavou. Půdorys farního kostela.

Obr. 365. Týnec nad Sázavou. Faksimile nápisu

Oltář hlavní z r. 1902, na něm staré barokní zdařilé sochy sv. Šimona a Judy v životní velikosti.

I 05

na zvonu čís. i.

a>

»s

JC

■c

■I

-5

Se¹

o/<

*/f

V lodi v právo oltář rokokový. Uprostřed v zasklené skříni dobrá barokní socha z počátku XVIII. stol.: „P. Maria stojící se sepjatýma rukama". Po stranách menší barokní sošky sv. Anny a sv. Joachyma. Po stranách tabernákulu na volutách klečící andílkové držící svícny na způsob rohů hojnosti.

Zvony: i. 0-63 m vys., 0-77 m v prům.; nahoře pás obroubený provazcovitými proužky; v pásu nápis: Itt OPORU s DUI sflTsSAIiaTI x POTŘI s APOŠTOL! x (poslední dvě písmena se zvonaři sesmekla). Stol. XIV. (Viz faksimile na obr. 365.)

2.    0-62 m vysoký, 078 m v prům. Nahoře vztýčené akan-thové listy, pod nimi pás s nápisem: ANNO 1699 VETERO PRAGAE ME FVDIT ANTO-NIVS SCHÓNFELDT. Pod tím ornamentální pás rozvilinový. Na plášti: A FVLGVRE ET TEMPESTATE LIBERA NOS DOMINE IESV CHRISTE. V bocích pláště reliefy: ,,P. Maria s Ježíškem na půlměsíci stojící" a ,,Sv. Jan Nep."; vzadu krucifix.

3.    sanktusník, 0-26 m vys., 0-30 m v prům., nahoře gotický minuskulový nápis aenigmatický. (Viz faksimile na obr. 366.)

Obr. 368. Týnec nad Sázavou. Rotunda románská a zbytek bývalého hradu. Pohled se strany jihovýchodní.

••

ROTUNDA ROMÁNSKÁ A ZBYTEK BÝVALÉHO HRADU (srvn. Vlasák v Pam. arch. III., 105, týž, Okr.

Neveklovský 74; Edv. Herold ve „Světozoru" 1872, 603, s vyobr. na str. 599; Lehner, Dějiny umění nár. čes. I., 208-210; Podlaha, Posv. místa II., 200.). Viz na obr. 367. pohled

Obr. 369. Týnec nad Sázavou. Rotunda románská a zbytek bývalého hradu. Půdorys.

r _ W;W    "\T

l*

ii

íjj

:;ii|

|i —

ii=

;ii

frmKt O

i 6    7 íd™

H—I—I—I

se strany jihozápadní, na obr. 368. pohled se strany jihovýchodní, na obr. 369. půdorys. Rotunda 6-20 m v prům. s apsidou 3-10 m v prům. měřící, vystavěná z pravidelně vrstvených kvádrů žulových nestejné velikosti. Zdivo apsidy později ■i zvýšeno do výše zdivá lodi. Klenba lodi kopulovitá, apsidy konchovitá. Okna později v nynější podobu rozšířená, a to již v době pozdně gotické, jakž o tom svědčí kamenné pažení okna v jižním boku lodi (viz obr. 370.). K západní straně kaple přiléhá hranolová věž, bývalá hláska hradu, zbudovaná z kvádrů žulových pečlivě zpracovaných a vrstvených. V síle zdivá vedou schody do prvého patra.

Obr. 370. Týnec nad Sázavou. Rotunda románská. Pažení okna.

r

Újezd Vysoký.

Vlasák, Okr. Neveklovský 63; Podlaha, Posv. místa III., 160.

FILIÁLNÍ KOSTEL NAROZENI PANNY MARIE, připo

mínaný jako farní již ve stol. XIV.

Zdá se, že stávala tu malá svatyňka románská, jejíž skrovničká apsida při pozdější stavbě byla zachována a odsekáním zdivá uvnitř rozšířena v nynější sakristii za presbytářem stojící. Zdivo apsidky té, pouze

0123156789    10™'

-í-1-1

íil

“Li u:

mm

fajiiíjoraife

.'Jal

rzi

Obr. 371. Újezd Vysoký. Půdorys.

3-40 m vys., měří na straně východní 1-20 m, na straně severní a jižní bylo zdivo její do rovné plochy odsekáno. Uvnitř bylo zdivo odsekáno tak, že vznikla prostora v půdorysu pravoúhlá.

Kostel sám zbudován byl na počátku století XIV. ve slohu ranně gotickém a zachoval se téměř neporušeně v původní své podobě. (Viz

1

11

■

m

o

m

wm

m

■

" li-!

A

/

wm

A

p

V'

!p

P

UF

i

j

Ú

□

isi

*.10

1    2    5    <t    5    6    -7    «    9    '«»

)-1-1-1-1-1-1-1-1-1

Obr. 372. Újezd Vysoký. Podélný řez.

půdorys na obr. 371., podélný řez na obr. 372., pohled s jižní strany na °br. 373. a pohled vnitřní na obr. 374.)

r :    . h

I

l

:

gj

,

d

1

W.

WÍA

BLPC-

lÉlfci

i

'vTfC

p"rywr

T

Ť

Obr. 373. Újezd Vysoký. Pohled z jižní strany.

Presbytář obdélníkový o dvou polích žebrové klenby, žebrovým pásem od sebe oddělených. Žebra mají v průřezu tvar otupeného klínu s rovnými ploškami šikmými, pás má profil téhož tvaru, ale s ploškami

mělce vyhloubenými. Ve svorníku nad oltářem vytesán beránek symbolický s korouhvičkou, ve svorníku druhém ještěr do kruhu stočený a do ocasu svého se zakusující. (Viz obr. 375. a 376.)

YÚ

,J

. 4-

ff.-*

řr'

A*

-TI

r\

R58PP

,'Á

.Ves

‘ S.V,

—Bř

...

f#F

IgSRí il

íw

/ §%«k

f jra|l

-a

i -I : 1 Usi

JP

!i

¹

br. 367. Týnec nad Sázavou. Rotunda románská a zbytek bývalého hradu. Pohled se strany jihozápadní.

| I <• *í

íL í

r4

Obr. 374. Újezd Vysoký. Vnitřek.

Žebra vybíhají z přípor polygonálních, 1-90 m nad zemí začínajících, jež jsou dole konsolovitě zakončeny, nahoře pak mají ozdobné hlavice. Na hlavicích spatřují se jednak dlanité listy šikmo vzhůru postavené, jednak listy lžičovité vějířovitě rozložené, jednak lžičovité lupénky na obě strany ze stonku vyrůstající a jako věnec kolem hlavice položené. Přípora v rohu u vítězného oblouku má hlavici bez ozdoby. (Viz obr. 377- a 378.)

'1

■>

w -ú

MW ám

m&Jr\

mmĚLih m

Ml m.

iia

■i

ťV

m

v\ Np •*

(pc

*5®

••A

NS@p;

K'-

xJMW'    ^ v

a ě m # Saj

//•

i’

..

.V

•<

Obr.

.\

ta

4#

Js?

•V

i . II

Obr. 375. Újezd Vysoký. Pohled na klenbu.

wu

-T.......i 1 \ 1 r

376. Újezd Vysoký. Svorník. Profil žebra. Profil pásu.

yii

ÍlL

Bl

s“ 1

I|r

",

^.r-

'gf    í^ť."iW“íiíi

^--— -^—"Ú %

............

lili

— ^ „11 == -=T'll''=k'■ tíP    ^ .,|l

m.

9M

1 '1

PÍ,

tssí

®S8|!

I&m

ljW'| |

lita I

W'\

?;?

'•W

./i**.

..

!:*

ji

*

Ifi,

Ml s*

Iř

Jraj

w-ít^SjíEr'

tmw*

USl^í

eSPM

Wi

ta

■*nr

j (M

J«ww

ipr,i

tí(n*í ta

kil jS

»í §_« ta

íí®^m3

rrrrWTW■’ ¥ .Ti •:

■mm

Obr. 378. Újezd Vysoký. Pohled do severovýchodního kouta presbytáře.

Klenutí jest opukové, žebra ze žuly.

V    bocích presbytáře jest po dvou oknech, jež uvnitř jsou hrotitá, zevně pak mají záklenku polokruhovou.

Ve zdi východní jest malé okno kruhové, hruškovitě profilované (viz obr. 379.), pod nímž níže bývalo na každé straně jedno veliké okno hrotité, jež nyní obě jsou zazděna.

V    severním boku presbytáře sanktuář 1-75 m nad zemí, 1-40 m vys., 0-65 m šir. Rámec (viz profil jeho na obr. 380.) hrotitý, nahoře posázený kraby a zakončený kdysi fiálou nyní otlučenou. Mřížka ze železa kutá:

Ita //jaf

ti

Mé

V,

*▼

ta': Kta

Obr. 380. Újezd Vysoký. Profil paženi sanktuáře.

r- í

ta

Ss

ti

:r:

křižující se ploché pásy; na zkříženích hrubě vysekávané rosetty a trojúhelníkové plátky.

V jižní zdi presbytáře výklenek s oblou záklenkou s ostrými nosy, vedle kamenná jehlanovitá výlevka (sakrarium).

Vítězný oblouk hrotitý; pod záklenkou kamenná římsa; jiná římsa v téže výši, v níž počínají přípory.

I!

v’ 'dli

***=»*& ■

•jgp

fč,„*

\ - '«í <¥y':}

řv-

'v >

■V-

Sí-Vi

-Q

>/y*

-1

JR

Obr. 382. Újezd Vysoký. Náhrobní kameny.

I.od v půdorysu téměř čtvercová, sklenuta jest jedinou křížovou klenbou žebrovou bez svorníku.

V    severním boku lodi portál hrotitý, v záklence dvěma ostrými nosy ozdobený (viz obr. 381.).

V    každém boku lodi byla dvě okna téhož tvaru jako v presbytáři, ale vždy jedno z nich na každé straně jest zazděno.

Kruchta oddělena jest od lodi obloukem segmentovým a sklenuta klenbou valenou.

V    průčelí hranolová věž. V síle zdi bylo schodiště vedoucí na kruchtu a odtud do patra věže; část jeho jest dosud zachována.

V    presbytáři vsazeny do zdi čtyři náhrobní kameny z červeného mramoru (viz obr. 382. a 383.):

frJMčWsW Esc

as

HKBi

r j,.

A®?

SE

v >- í

Obr. 383 Újezd Vysoký. Náhrobní kameny.

1.    v severní zdi, 1-26 m vys., 070 m šir. Dvě postavy dítek, otřelé. Nápis na okraji, ošlapaný, jen z části čitelný: „Eeflja 1500 ro nebeli; bne 5. maríii ujhula ro panu . .

2.    v severní zdi, vedle před., 186 m vys., 1 m šir. Postava paní. Nápis: „Eefíja . . . ufnula gejt ro panu urovná pani marťana nebroEjjha 3s jbiaru a na nebiuepj. Ktere^o tělo ro tomto miflie obpoqiroa oqe&aroagiqs roefe* Ieíjo \ mrfrogdj rojhrjpJJenj.

3.    ve zdi jižní, 188 m vys. 0 92 m šir. Nahoře nápisová deska s nápisem téměř úplně otřelým, dole znak. Jest to náhrobek ryt. Jana Ned-vězského r. 1586.

4. ve zdi jižní, vedle předešl., 1-25 m vys., 0-74 m šir. Dvě postavy dítek, otřelé, nápis téměř úplně ošlapaný.

Zvony: 1. 0-85 m vys., 1-02 w vprům. Nahoře vlys s postavičkami geniů, pod tím pás svislých akanthových listů. Na plášti šest znaků; nad

fm

kW

■UMÍ

.1

m ■■■'

ML

ite;

li' v.

Vr“~:

JsEWj •*»

•>!/; • ' •

^,'iy

■‘.v    ^

A

■iV

Obr. 384. Újezd Vysoký. Zvon z r. 1596.

nimi nápisy: „Pqedj j ^obtBgoroa na IBUiroJfltB, Gllofhoraie, Itcjonňcjgrf;, OíjEf* }íic|prfj, Blarfforaicjtjdr a Qlfioíteftcpjdr, f>Bt>íman hragB BDIfaroJkEÍjo." - ,,&o* rota j ^obtBgoraarojBna l|rjanka j ^araforaa, biBbicjna }3ani jíaíhu BsbitnE* jheljo a holaíorjíruj kofÍBla fofjofo na nnjfohgm .BugBJbtE‘,. — „Han BEb* niiBfhg ? BEbnuBjg a na BEbnnejg.“ — Blargana BEbnúBfhá rojEná Bbiarrká p Jbiacn.“ — „ilan B)ocacjrjcki) j $abienic.“ — ,,B3agbalEna B)ora*

i* &

<=>

cftcká \ M)o|ír|ebíia.“ Dole při okraji: SLOWUTNY BRYKCY ZWO-NARZ Z CYNPERGKV W NOWEM MIESTIE PRAŽSKEM DO WYSOKEHO AVGEZDA TENTO ZWON VDIELAL LÉTA PANIE 1596. S jedné strany tohoto nápisu portrétní medaillon Brikcího, s druhé strany medaillonek s jeho znakem. Dole při okraji na

CD

<3

(»*•

<3

<►

►H

í+5

: obr. 385. Újezd Vysoký. Faksimile nápisu na zvonu čís. 2.

'C

o -c

Z? f* ►

is

§S

2

'C

i7>

íS

s g

»-> o

**s

ir 3

to

<=>

ss

"O

i»

ív

<-í

i

*

■ -    . li

'ÚĚÉ0M

“lílM

|' f JflML

T?./xy \Uv

V.Vf

Obr. 386. Újezd Vysoký. Křtitelnice.

jedné straně symboly čtyř evangelistův, na druhé odlitky medaillí. (Viz obr. 384.)

2. 0-84 m vys., 1 wř v prům., nahoře d\Touřádkový gotický nápis minuskulový: JRnno 4 bomini 2 Xfí á? cccc 4 Ixxxttt z í;oc ® opus 4 facfum z e{í ® per 4 rnamia z magiprt ® ctEronpmi 4 be z praga Hh [2 ř.:] ab 4 laubcm z eí ® fjonorem 4 bei z onmipofEnfta ® eí ?4 gloriojE z oirginis ® maris 4 eí z sanefurum & omnium (Viz faksimile na obr. 385.) Ucha pletencová.

Na hřbitově odložená kamenná kalichovitá křtitelnice, ze žuly tesaná, hladká, 0-85 m vys., nahoře o-68 m v prům. (Viz obr. 386.)

Václavice.

Vlasák, Okr. Benešovský 59; Podlaha, Posvátná místa II., 205.

FARNÍ KOSTEL SV. VÁCLAVA, již ve XIII. stol. připomínaný. Stavba původně gotická. Presbytář na straně východní třemi boky zakončený má klenbu žebrovou (viz půdorys na obr. 387.). Žebra mají v průřezu podobu otupeného klínu, dole místo konsol jsou hranolovitě

íi

•0 «■

Obr. 387. Václavice. Půdorys kostela.

sříznuta. Ve svorníku vytesány čtyři dlanité lupeny, uprostřed malá růžice. (Viz obr. 388.)

Okna hrotitá, široká, bez kružeb.

Vítězný oblouk hrotitý.

Loď sklenuta pozdější klenbou křížovou bez žeber. V bočních zdech po jednom oknu širokém, nízkým obloukem zaklenutém.

Věž hranolová se sakristií v přízemí, při jižním boku presbytáře, vystavěná nepochybně r. 1606 za majitele panství Přecha z Hodějova,

i!

ř"

í&#

t w§

=- 'i

Obr. 388. Václavice. Profil žebra, svorník, osazení žebra, nápis na ostění okna u sakristie.

dle monogrammu a letopočtu vytesaného na hořejším pažení východního okna sakristie (viz obr. 388.).

Hlavní oltář barokní, z pol. XVIII. stol.; nad mensou oltářní vysoký podstavec, před ním vysoký tabernákl. Na podstavci sousoší ze dřeva řezané v životní velikosti: Sv. Václav v odění válečném mezi dvěma anděly. Níže na volutách po stranách tabernákula menší barokní sošky: ,,Sv. Vavřinec" a ,,Sv. Sebastián".

Křtitelnice malá, cínová, na způsob kalichu, 0-87 m vys. Stvol ozdoben akanthovými listy; na kotlíku nahoře svislé lupeny, dole okřídlené hlavinky andílci. Na víku uprostřed krucifix, při kraji hlavinky. Prvá pol. XIX. st. (Viz obr. 389.)

Sk

Obr. 389. Václavice. Křtitelnice.

Zvony: 1. o-66 m vys., 0-85 m v prům. Nahoře pás s minusku-lovým gotickým nápisem: pane boej (= Bože) 2 maccus 2 mafíjEOS 2 i;o-fjanes 2 Iocas maria 2 ifjns 2 (viz faksimile na obr. 390.).

vo u r o ot i*maru 0*marb cue*vo u au c et i u c a o iu a v i a * u» ua t

Obr. 390. Václavice. Faksimile nápisu na zvonu čls. i.

2. o-6o m vys., 0-76 w v prům. Nahoře barokní akanthy, na plášti reliefy „Marie Magdalská" a „Sv. Jan a Pavel, muč. řím.“. Ulil J. V. Kúhner 1778.

Velíš.

Vlasák, Okr. Vlašimský 53; Podlaha, Posv. místa III., 170.

FARNÍ KOSTEL SV. JOSEFA, prostá obdélníková neslohová stavba z r. 1772 (viz půdorys na obr. 391.), skládající se z presbytáře v půdorysu čtvercového a z lodi obdélníkové, stejné šířky s presbytářem.

I:

iil

V=M

d-nH) 0    1    2    J    «.    5    6    7    4    9    '0«i

. 1-1-1-1-1-I—d-1-1-1

Obr. 391. Velíš. Půdorys kostela.

Střecha, oběma částem společná, jest obyčejná, tašková; na straně západní vystupuje z ní dřevěná obedněná zvonice s cibulovitou šindelovou střechou.

Presbytář má klenbu plackovou.

Vítězný oblouk polokruhový.

Lod o dvou polích křížové klenby bez žeber.

Hlavní oltář rokokový s pěkně řezaným rámem.

Kazatelna empirová, pěkná, ozdobená pletenci, festony a perlovci.

Boční oltářík v lodi při stěně severní, barokní. Obraz na plátně „Sv. Rodina", s oltářem soudobý, obstojný, ale sešlý. Nad obrazem kartuše vyřezávaná s malovaným znakem a písmeny A. R. L. P. N. O.

Naproti, při stěně jižní oltářík barokní. Býval na něm obraz sv. Václava, nahražený v novější době sochou Mariánskou.

Zvon o-6o m vys., 0-75 m v prům., nahoře kolkolem gotický mi-nuskulový nápis: amto 2 m 2 rcccc 2 xxttt 2 qm 2 me 2 ferit 2 magijíerr2 barífjolmneus 2 ttonten 2 fjab[e]í 2 in s praga w x (Viz faksimile na obr. 392.)

ňnwo .dihhTfrrf-ýafxm.-.quiy-uifi.ecfuaiiii&iftržtiiirtnoioiHfuganoiiictirNihiur.auieVtiOňtdS

Obr. 392. Velíš. Faksimile nápisu na zvonu.

Monstrance stříbrná, barokní, 41 cm vys. Střed oválový, obtočený věncem z českých granátů a stříbrnými rozvilinami barokními. Nahoře holubice ve svatozáři, nad ní Bůh Otec žehnající. Za vším tím zlacená

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Benešovský.

svatozáře s křížem nahoře. Noha oválová, ozdobená na čtyřech stranách rocaillemi. Nodus hruškovitý.

17 13

řj_LLL

Ciborium stříbrné barokní, 18 cm vys. Noha kruhovitá, nodus váso-vitý. Víko 14-5 cm vys., na způsob obláčků tepané; uprostřed upevněn ozářený věneček obláčkový, v němž beránek s korouhví a po jeho stranách malé figurky kořících se andílků.

Kalich stříbrný barokní, 23-5 cm vysoký. Noha šestilaločná s tepaným dekorem, nodus hruškovitý, košíček tepaný s festony květinovými; značky:

Vlašim.

Vlasák, Okr. Vlašimský 29; F r. A u g. Slavík, Dějiny města Vlašimě (1889); Podlaha, Posv. místa III., 174.

DĚKANSKÝ KOSTEL SV. JILJl, neveliká jednoduchá stavba gotická z let 1522—1523 (viz pohled na obr. 393., půdorys na obr. 394.).

v- §

v.

Ji

mmm ■

>*•!

__

Obr. 393. Vlašim. Kostel. Pohled.

Zevnějšek bez architektonických ozdob; v průčelí trojhranný štít oživený na obou šikmých ramenech prostými zděnými sloupky na způsob fiál, ale bez ozdobného zakončení.

lil

I;

HHHIš

ks

Obr. 394. Vlašim. Kostel. Půdorys.

Presbytář zakončen na straně východní třemi boky, jež zevně v nárožích mají jednoduché opěrné pilíře. Sklenut jest klenbou žebrovou o dvou polích.

Žebra mají v profilu tvar otupeného klínu na šikmých stranách dvojnásob mělce žlábkovaného (viz obr. 395.)- Konsol nemají.

Na jednom ze svorníků vytesán znak Trčků z Lípy, na druhém znak se štítem na pokos děleným, s letopočtem 1523- (Viz obr. 396.)

OJ

v-

Z\l

li

ip

'ii I

mĚ

iíRJp

Obr. 395. Vlašim. Profil žebra.

Obr. 396. Vlašim. Svorníky.

Okna byla později v nynější podobu rozšířena: jsou obdélníková, segmentem zaklenutá.

V severní šikmé boční zdi sanktuář obdélníkový 1-30 m vys., 1-20 m šir. s kamenným pažením profilovaným, v dolejší části z každé strany

18*

znakový štít. (Viz obr. 397.) Portálek do sakristie vedoucí má ostění ozdobené protínajícími se pruty. (Viz obr. 398.) Dvéře v tomto portálku jsou železem pobité; na nich kosmo

křížem přibity železné pásy,    iw=^ll|i11liipjil 1^J1111n^llj

15

r:

■I

■ H

i:=

f Mi

11 i

li!

I |[i

i’

,!

<,1

11

='

.1:

lili

111.i uffiH

títei

ég|; lil

T7TT~i

tm 10    0

ninmti i

¹ rJ

cm 10    01    23456789    10 dm,

I-í-1

jiiiniiiij

Obr. 397. Vlašim. Sanktuář.

Obr. 398. Vlašim. Portálek u sakristie.

K severnímu boku presbytáře přiléhá věž. V přízemí jejím nalézá se sakristie. Nad sakristií kobka sklenutá mohutnou valenou klenbou cihlovou. Hořejší část věže bývala dřevěná a šindelovou střechou krytá; v letech 1830—31 vystavěn byl nynější hořejšek zděný.

Panská oratoř při jižním boku presbytáře přistavěna byla r. 1773.

Před oltářem dva veliké cínové svícny 1-53 m vys.; nohy troj-boké, boky ozdobeny roz-vilinami lupenovými se vkomponovanými hla-vinkami andílčími. V o-válovém středu vyryto:

/rušíte tVAo 1702.

Vítězný oblouk hrotitý. Lod obdélníková se

stropem rovným. Okna téhož tvaru, jako v presbytáři.

• • •*

Obr. 399. Vlašim. Přítuha na dveřích sakristie.

Na hlavním oltáři (z r. 1886) obraz: „Svatý Jiljí jako poustevník". Světec sedí u skalky, na níž kříž a kniha; u nohou jeho laň. Obraz maloval J. N. Mysliveček. 1852.

Na bočním oltáři obraz: ,,Sv. Jan Nep. klečící, jejž anděl těší". Dole v pravém rohu sign.: W. MARKOWSKY 1834 pinxit. Práce nepříliš zdařilá.

m,

r,

Obr. 400. Vlažím. Socha ,,Sv. Sebastián".

Při severní stěně lodi oltářík, na němž uprostřed krucifix, po stranách sochy ,,P. Maria Bolestná" a ,,Sv. Jan Ev."; vesměs dobře ze dřeva řezané sochy barokní.

Na protějším oltáříku barokní socha ,,Sv. Vojtěch".

Dále jsou při bočních stěnách naproti sobě umístěny pěkně řezané, bíle natřené sochy barokní: ,,Sv. Sebastián" (viz obr. 400.) a ,,Sv. Roch".

Uprostřed lodi ve dlažbě náhrobní kámen (červený mramor) s vytesaným znakem (klečící beránek ve štítu i ve klenotu) rytířů Klenovských ze Ptení, kteří byly pány na Vlašimi v letech 1550—88. (Viz obr. 401.)

17

iii

Mil

.i

i¹

51

- >1

Jl

5T-

W±

Ěb}

Lz?

PiF

_l

:7(

'l

I,

li

t 'i ES

US

z~

i¹

7||

mm

íf

wm

<a

/.

f.yl

l :l<

15

22__

l\-

,711

ia

i ii 11

YY,

Obr. 401. Vlašim. Náhrobní kámen.

V hlavním vchodu dvéře vykládané (hvězdice), nahoře vykládanou prací proveden letopočet 1739. Kování dobré.

Křtitelnice cínová 077 m vys. (viz obr. 402.). Při hořejším kraji kotlíku nápis: LÉTA + BOZYHO + M°CCCCC + XXIII + TENTO + TATO + KRZTIDELNICZE + DELANA GEST +; při dolejším okraji pokračuje ozdobnou páskovou minuskulí gotickou: he cjhj a dpnale ipa]nu ůoí;ti n)semořjup;emu njfijr je] pana fr[q]fuj. Viz faksimile těchto nápisů na obr. 403. a 404. Na plášti naletováno bylo pět reliefů, z nichž zbyl je-

vou-

diný: „Sv. Pavel". Mimo to spatřuje se na plášti vyrytý znak Trčkovský. Nohy mají nahoře podobu poprsí sátých starců, kteří rukama dlouhé vousy si drží; dole vějířovitě rozložené pazoury. Na víku nápis: LÉTA PA-NIE 1590 TOTO PRZIKRIWADLO PRZEDIELANO GEST

UI

\%

===>

■^rv

Obr. 403. a 404. Vlašim. Faksimile nápisů na křtitelnici

jy

'*sJ

53

'Q

rd

■2

Wi.

Obr. 402. Vlašim. Křtitelnice.

ZNOWU W TOTO MÍSTO CHRAMOWE .... POCHWALOV PANV BOHV WSSEMOHVCIMV TEZ TAKÉ S DVKLADEM WACLAWA NOWAKA W MIESTIE WLASSIMI.

Monstrance stříbrná pozlacená, pozdně renaissanční, 0-62 m vys. Noha oválová, protáhlá, trojlistá. Na ní nasazeny okřídlené andílci hlavinky. Na nodu rovněž malé andílci hlavinky. Střed oválový s obláčkovým rámcem;

28o paprsky kolkolem střídavě rovné a plamenovité, na nich nasazeny andílci hlavinky. Nahoře jemně čišelo váný krucifix na štíhlém lupeno vitém

i,

í.

IW

>7;i'

/i

•v V

tfl*

í*'

KW

a.

¥

Obr. 405. Vlašim. Monstrance a relikviář.

stvolu, jenž spočívá na stylobatku hranou v před natočeném. (Viz obr. 405.) Na noze značka Augšpurská a značka s písmeny G. E.

Relikviář z mědi tepaný, zlacený, empirový, 32-5 m vys., věncovými pletenci ozdobený. (Viz obr. 406.)

; •' 1 z

«•**

T*

h Ví :

*1

•» .5

£ jj

w»

•*

:

«P>

#

■*

I

3 fig

: 51

Obr. 406. VlaSim. Obraz „Ukřižování".

Obraz na dřevě, 0-72 ni vys., 0-46 ni šir.: Kristus na kříži, po stranách P. Maria a sv. Jan, u paty kříže Marie Magdalská. Dole při okraji znak s písmeny G. P. V. K. a letopočtem 1514. (Viz obr. 406.) Vzadu zasklený

2c2

Cl

r,

rýrfjiiinrin.

• " ••    ......-—...v    —---

hlmi- . j. .i.

mm

Obr. 407. Vlašim. Náhrobní kříž.

nápis: „Dieses Bildnusz unsers Herrn am Kreuze ist mir den 14ten August 1797 geschenkt worden von der Maria Gráfin Czeyka geborener Freyin von Salza. Leopoldine Fiirstin von Auersperg geb. Gráfin von Waldstein.“

Kříž stojatý dřevěný, 1-09 m vys. Korpus řezaný, barokní. V podstavci ostatky v dracounech.

Ornát stříbrotkaný baso vité formy; při okrajích převinující se pásky, mezery vyplněny rosettkami.

Na faře uloženy:

1.    Náhrobní kříž ze železa kutý, i-io m vys., pěkně pracované závity, uprostřed kaplice. (Viz obr. 407.)

2.    Dřevěné sochy, zbytky z nějakého oltáře XVII. stol., 0-90—1-09 vys. (Viz obr. 408.)

Mm

1/

M\

11¹

«■    I 1|'

\    ff

1 flL ď}|'

Iv v?

Obr. 408. Vlašim. Sochy.

3. Missál, rukopis pap. z konce XIV. stol., 214 listů, 29 X 21 cm, vazba stará, neozdobná. V perikopách biblických hojné meziřádkové glossy české z poč. XV. stol.

Zvony: 1. 1-05 m vys., 138 w v prům. Nahoře figurální pás: „Vraždění dítek Betlémských”. Na plášti reliefy: ,,Sv. Vojtěch”, ,,Sv. Vít”. ,,Sv. Václav”, ,,Sv. Zikmund”, „Zvěstování P. Marie”. Orámovaný nápis: ,,%Ceía 1588 ro QTjafu kraíoroanj roelifromoqnEfjo a nepnsprpemopEnieg* Jjtfjo Bnjjefe a $ana j£ana Buboljfa, nudene⁰ (E^farje BpntjhBfjo, Bíjer* }‘keí)o a (Hfzfheljo eic. Brate efc. Brojeny a ^fafeqny Byítrf ^an Bhjlém BDojíroroetj j Bralonurj a na BDlaflimi, ©efyo Hhlojít QTrrfarjrke Babba a J^rokurafor 10 Bralorojíroj (£jej'hem, jpolu s orojenau ]Banj ilofjankau Blenorojkau j Braloioic a na BDIaJjimi, Bahlabem gidr [pólu s ojabnimi

284 k ko|feIu ro mtejfte BDIafltroi nalejegiqtjmt fenfo Jmou pro bubauqp pa* matku Jroau ubtelaft balí. Be nam, $ane Boje, ne itam, ale froemu ©menu fmafemu buS (UjejfaQIfjmala na raiekij. Jtmerr." Dole při okraji nápis: SLOWUTNY BRYKCZY ZWONARZ Z CZYMPERGU W NOWEM MIESTIE PRAŽSKEM TENTO ZVOR UDIELAL. LÉTA MDLXXXXVIII. S jedné strany tohoto nápisu portrétní medaillon Brikciho, s druhé medaillon s jeho znakem. Dále jsou na plášti čtyři erby s podpisy: ,,;§fraífjofa IBoJlroroeq j Braíoroíq bieb Bhjleiita IDojieoroqe“₎ „BQanbelma j (SlJíiborjve, JBart* jelka J>fcarifjoftj liPoltroracje, Baba MPpIenta BDoftrmoqe", „Han Befkomeq j Hefkoraqe na Bameniqp, bieb po B)afqe UtDplema BDo|troniqe“, „Bmta je Ujohj, Blanjelka ilana Eefkoroqe, bntfjá Baba Bhjlema BDoJfroroqeA

2.    0-85 m vys., 1-17 m v prům. Nahoře kolkolem nápis: TENTO ZWON VDIELAN GEST S POWOLENIM AVRZADV DO WLASSIMIE TOHO CZASV PRIMASA MATIEGE RŽEZNIKA. Pod tím řada svislých stylisovaných lilií. Na plášti pokračování nápisu: PURKMISTRA IANA KLOBÁSY A GIRŽIKA WINARZIKA A WACZLAWA WOCELKI. 1574. Na plášti znaky Aleše Klenovského ze Ptení a manželky jeho Johanky Klenovské z Královic.

3.    0-65 m vys., 0-84 m v prům. Nahoře mezi jednoduchými pruhy nápis: TENTO ZVON VDIELAN GEST KE CZTI A CHWALE PANV BOHV Z ROZKAZV AVRZADV Z WLASSIMIE A ZA SPRAWCZE TOHO CZASV [dokončení nápisu na plášti:] KNIEZE GAKVBA RODICZE Z HORY KVTNE. Na plášti znak Vlašimský.

4.    Ve vížce sanktusové, 0-18 m vys., 0-21 m v prům., nahoře gotický minuskulový nápis: x a molap x k jíohi [= stolu] msseqkg- (Viz faksimile na obr. 409.) $tv$$c(f«v3a xoo i av3íut om

Obr. 409. Vlašim. Faksimile nápisu na zvonu čís. 4.

Na radnici zvon 0-29 m vys., 0-36 m v prům., nahoře gotický minuskulový nápis: Jínito 2 m 4 cccc 4 xxxm 4 illa 4 campana 4 foca x (Viz faksimile na obr. 410.)

flinta nuf tuixsxiiumaifnniPňmuf uf os

Obr. 410. Vlašim. Faksimile nápisu na zvonu radničním.

Před děkanstvím kamenná barokní SOCHA SV. JANA NEP. Světec znázorněn klečící s krucifixem v náručí. Na podstavci dvě kartuše se znaky a nápis: F:A:G:V:W:G:G:V:L [ = Franziska Antonia Gráfin von Weissenwolf, geborene Gráfin von Lamberg] ANNO 1723 HONORI DIVO NEPOMVCENO.

ZÁMEK (viz pohled na obr. 411., půdorys na obr. 412.), dvoupatrová budova o třech křídlech. Nejstarší jeho částí jest křídlo severovýchodní, z počátku XVII. stol. Stěny rozčleněny jsou v přízemí pilastry dorskými, nesoucími římsu tryglyfovou, v poschodí pilastry jónskými. Mezi pilastry rozepjaty jsou polokruhové arkády, pod nimiž vždy dvě okna.

V nároží severovýchodním stojí věž osmiboká v nej vyšším patře v nárožích ozdobená sloupky toskánskými. V patře tom umístěny jsou

yrs

'UK

.v

W--

Sak

HXlhrafc

i yl

9 lil

ElE

fH

Obr. 411. Vlašim. Zámek.

ciferníky hodin. Jest tu cimbálek bez nápisu a zvon 0-30 m vys., 0-36 m v průměru, s nápisem: IACOB HAGENAVER. Kryt věže tvoří nízká báň.

Ve věži kaple, zřízená r. 1771- Klenba kupolovitá, štukovými ornamenty ozdobená (8 štukem orámovaných polí lichoběžníkových). Oltářík barokní, na něm uprostřed obraz na plátně: ,,Sv. Vincenc Ferrerský uzdravuje dítko", po stranách sochy klečících andělů.

V křídle západním veliký sál klenutý (dva pásy klenbové, mezi nimi uprostřed větší klenba křížová, po stranách menší klenby valené. Vedle v nároží jihozápadním komnata s dřevěným stropem, zřízená 1849, opravená 1881. Pod stropem vyřezávané polychromované znaky majitelů panství Vlašimského od dob nejstarších až do doby nejnovější.

Hlavní brána ve slohu pseudogotickém z r. 1846.

Z obrazů v komnatách zámeckýchro zvěšených uvádíme:

1.    „Zimní večer v zříceninách kláštera" 1-36 m vys., 1 m šir., mal. C. Hasenpfug 1841.

2.    „Šlechtické dámy kostumované jako květiny, v pozadí zámek Ploskovický", 2-54 X 2-14 m, sign. „Eduard Engerth 1857".

3.    Krajinky („Pohled na rybník v parku" a j.), sign. „Zwingauer 1840"

L" .....:

isr\

VXi

wm

i

D>

UM

pil

Ln

JI

Obr. 412. Vlašim. Půdorys zámku.

Park zámecký zřízen na konci XVIII. stol. po způsobu parků anglických, s mnohými pavillony (čínským, maurským a j.), romantickými napodobenými jeskyněmi, zříceninami, poustevnami a j. Rada zajímavých rytin zhotovených V. Bergerem dle kreseb Puchernových z r. 1802 vše to zobrazuje („Der fůrstlich Auerspergischer Park in Wlaschim in Bóhmen auf XXIV groszen genau nach der Nátur gezeichneten und in der neuesten Manier ausgemalten Bláttern dargestellt, beschrieben und herausgegeben von Franz Karl Wolf. Prag 1805.“ V příčném foliu.). Během doby mnoho z toho pobořeno a odstraněno.

VI

om i

-mm

li

•i

. -s

Mm.

m,

, SS5

mi

fcL    1

r 1

Obr.^413* Vranov. Kostel.

Vranov.

Vlasák, Okr. Benešovský 88; Podlaha, Posv. místa II., 208.

farní kostel sv. vá-

CLAVA (viz obr. 413.), připomínaný jako farní již ve stol. XIV. Původně nepochybně stavba románská, k čemuž poukazuje presbytář polohruhově zakončený a konchou sklenutý, jakož i polokruhový vítězný oblouk.

Pozoruhodná jest nynější sakristie, k severnímu boku presbytáře přiléhající. Jest to, jak se zdá, prastará románská obdélníková kaplička s malou apsidou (obr. 414.).

. -V r

-v

L-

Obr. 414. Vranov. Pohled na apsidy.

Ale na všem tom nezachoval se žádný detail pro sloh románský význačný.

f*i

•' % :g p

.Á

i.

Obr. 415. Vranov. Křtitelnice.

Loď obdélníková. Strop plochý se štukovým rámcem. V bocích po dvou oknech obdélníkových, segmentoví tě zaklenutých.

V průčelí mohutná hranolová věž s fasádou barokní, pokrytá cibulovitou bání s lucerno vitou vížkou.

Hlavní oltář: barokní plochý římsovaný (v něm nový obraz), po stranách na brankách barokní zlacené sochy ,,Sv. Vít“ a ,,Sv. Lidmila".

_|1S 11 i '

řn

jjafeSjí

-m

Sk

il;

v2 .JI

mm

Obr. 416. Vranov. Socha P. Marie.

Křtitelnice ze dřeva vyřezávaná, na způsob empirové vásy; na víku dřevěné sousoší „Křest Páně", nad tím vznášející, se holubice. Zhotovil roku 1787 Jan Mezdrický, řezbář v Českém Brodě. (Viz obr. 415.)

Socha P. Marie s Ježíškem, jejž stojícího a žehnajícího v náručí drží, 0-97 m vys. Ve vyřezávané kaplici rokokové. Druhá pol. XVIII. stol. (Viz obr. 416.)

19

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Benešovský.

rJ 'v Ježíšek, socha ze dřeva řezaná, 0-75 m vys. Ježíšek na obláčku stojící, ručkama na prsa ukazující, kde jest hořící srdce, na levé ruce má zavěšený košíček s nástroji umučení. Zhotovil r. 1790 /. Mezdncky. (Viz obr. 417.)

M

JÍM

. ¹ CJ

iAjáfcvi

f.

/-

jat

Obr. 417. Vranov. Socha Jezulátka.

V lodi na stěně jižní pěkně řezaný barokní krucifix.

Kalich stříbrný, pozlacený, 26-5 cm vysoký. Na kuppě medaillonky s poprsními reliefy „Sv. Vít", „Sv. Josef", ,,Sv. Vojtěch"; na noze v me-dailloncích tepané poprsní reliefy: ,,Sv. Václav", „Sv. Lidmila", „Sv. Jan Nep.". Mezi tím bouquetty květinové. Na noze značka s písmeny L L. (Viz obr. 418.)

Zvony: i. 0-85 m vys,, 1-03 m v prům., nahoře pěknými ma-juskulemi gotickými proveden nápis: I/íT&DIS Sd DIGUÍT VMS HOBILíGC DIGTM BtíHIGtííT. Mezi slovy „dieta" a „Benigna" dělítko: beránek s korouhvičkou ve vypuklých konturách. Stol. XIV.

2. 0-63 m vys., o-8o m v prům., nahoře trojřádkový nápis: + KE CZTI A SLAWIE BOHY A S. WACZLAWV PATRONY CZESKEMV DO,

!.

V.'"

z-

v;

••

i a*

*,

i.-

Obr. 418. Vranov. Kalich.

KOSTELA WRANOWSKEHO ZWON TENTO PRZELITI ZA PANOWANI WISOCZEVROZENEHO P. P. I. W. H. Z W. A NÁKLADEM I OD ZA-DVSSY LETHA 1659. ZA SPRAVWY MATEG GECZMINKA. Nahoře a dole ornamentální pásy. Na plášti hrubý relief: „Sv. Jití potírající ještěra" a pod tím odlitek medaille se znakem Valdštýnským s opisem: JOHANNES VICTORIN GRAF VON WALDSTEIN. Na druhé straně pláště relief: ,,P. Maria s Ježíškem na půlměsíci stojící", pod ním týž odlitek medaille, jako na straně přední, a písmena: I W H Z W.

3. z r. 1844, s reliefy „Sv. Jan Nep." a „Sv. Václav".

Zdebuzeves.

Vlasák, Okr. Vlašimský 96; Podlaha, Posv. místa III., 187.

FARNÍ KOSTEL SV. ANNY, v nynější podobě své prosté staveníčko neslohové, ale ve zdivu pocházející asi z prvé polovice XIV. stol.

Skládá se z pravoúhlého presbytáře, obdélníkové lodi a věže v průčelí. (Viz půdorys na obr. 419.)

www*

:!

i------

Obr. 419. Zdebuzeves. Půdorys kostela.

sklenutém.

Presbytář má klenbu plackovou, v bocích po oknu polokruhově

V boku na straně severní ve zdi kamenný sanktuář 1-05 m vys., 0‘56 m. šir. Pažení profilované, nahoře ve hrot se sbíhající. Dvířka jednoduchá, mřížová, železná.

Lod má strop plochý a v každém boku po jedncm širokém segmentovém oknu.

Vzadu kruchta podklenutá, v předu na dvou zděných pilířích spo

čívající.

Zvon 0-50 m vys., 0-58 m v prům. Nahoře nápis provedený gotickými majuskulemi: IhBS^S * HÍISJmHHaS * RBX * IVBHOÍUJM + Viz faksimile na obr. 420.).

I g £ v lif * J> A ti íl Ji a j? v č ý g x -T 1 v o a o R v <i> *

Obr. 420. Zdebuzeves. Faksimile nápisu na zvonu.

Zdislavice.

Vlasák, Okr. Vlašimský 58; Podlaha, Posv. místa III., 195.

FARNÍ KOSTEL SV. PETRA A PAVLA, zcela prosté slohové stavení (viz půdorys na obr. 421.), zbudované r. 1701.

Presbytář v půdorysu čtvercový má klenbu plackovou. Lod má klenbu valenou z r. 1839 o třech polích dělených pásy.

V lodi na boční stěně severní obraz na plátně: „Kristus na kříži", dobrá ale sešlá práce XVIII. stol.

ne-

Při severním boku lodi hranolová věž s lomen u taškovou střechou. Zvon o-6o m vys., 0-79 m v prům., na plášti nápis: LÉTA PANI E 1701 DNE#20. JULII TENTO ZWON KE CTI BOHV A S. MARTINV PO SHORZENJ CHRAMV PANIE TOHOTO ZDISLAWSKEHO Z NAKLADV A POMOCZY OSADNIKV GEST PRZELITY. Nahoře kolkolem: GOSZ MÍCH CHRISTIAN JOACHIM MEISTER VON IGLAV IN WLASCHIM 1701. Na plášti obdélníková plaquetta: „Ukřižování".

mM

Obr. 421. Zdislavice. Půdorys kostela.

V rohu bývalého hřbitova kostel obklopujícího kostnice r. 1772 vystavěná. V ní v přihrádkách při stěnách, v podstavci oltáříku a kolem okna nad oltáříkem srovnány jsou uměle lebky a kosti. Uprostřed nad oltářem barokní obstojná dřevěná soška ,,P. Maria se sepjatýma rukama".

V

Zivohoušť.

Vlasák, Okr. Neveklovský 37; Podlaha, Posv místa II., 212.

FARNÍ KOSTEL SV. FABIANA A ŠEBESTIÁNA, gotický,

z prvé poCXIV. stok, stojící na příkré skále na levém břehu řeky Vltavy.

■F³

<1-10    0    1    ?    0    *    5    6    7 S-m

imm I - ■ -4- -4    1 I ♦-1-1

rTT \

il

Obr. 422. Živohoušf. Půdorys kostela.

Stavba v půdorysu obdélníková (viz půdorys na obr. 422.). Presbytář (8-20 m vys.) má klenbu gotickou o dvou polích (viz obr. 423.). Pole vý-

29-1

tf

•:a

Ok’ •

ř A->; ;>.

i#.,

Wf-

tw

\l

fl

L__4

■ -Mi-

> '1

íQ

JL

MÍ '-»•

r.e*

fc'i

Obr. 423. ŽivohouSf Po'iled do presbytáře.

chodní má tři středy se svorníky kruhovými, z nichž oba postranní mají prázdně Štítové desky. Svorník v poli západním má hladký znakový štít.

SE,

Mi

?!

mii

"i ‘

Obr. 424. ŽivohouSf. Konsoly v presbytáři a v sakristii.

Svorníky jsou ze žuly nepravidelně tesány. Konsoly cca 3-45 ni nad zemí, mají jednak podobu lidských hlav (hrubě provedené a značně otlučené),

.....

j

;;

wj

0

_,m

r i

,

¹

E

Sis

'

m

:|i

I

f: ; Iři

i m

■ v., -

Mi

%.

r

1

1

m

XL+*

:m

h

Obr. 425. Živohoušť. Sanktuář.

HÍ|3|

a-x!

i

i

m

ĚA A'

A ti

. f

r m

fv V

¥*Aí

V

,.;n

J*

*í

m «

i

' t

i

/•

, V>jÉ£

'f

i

v*

M

r.

‘v-

Hl

mk

HHii :,«^y

§S

jednak jsou kuželovité, jednak jehlanovité. (Viz obr. 424.) Žebra mají v průřezu tvar otupeného klínu. Zevně má^presbytář v rozích i uprostřed boěních zdí opěrné pilíře.

c S

Ss

ss

2 =

'V

§5

. v.

s-

«»

t'

a*

rj:,

Jk

33

li

1 §

~ {•}

«rr

Obr. 428. Živohoušť. Faksimile nápisu

?=

*—f V’T

ss

B

S7

r-T-.

=> -?2

SS <3 CO 53

c;

s?

S

<3

•*V

' •• :

i?

na zvonu čís. i.

rJh

so

5=s

tg

2§

£3

s s

!1

MU

i* '

£* s

* *

II

•» *->

II

4)&.

A\

*«■

3Í

«s> 2

tg

r* s

v-

es

Obr. 427. Živohouší. Soška P. Marie.

c=

ss

e=

<s>

Iv severnímu boku presbytáře přiléhá soudobá sakristie půdorysu čtvercového cca 6 m vys. Má klenbu žebrovou křížovou;

konsoly žeber jsou jehlanovité, panellovanými kružbami ozdobené. Svorník okrouhlý, hladký.

V    severní zdi presbytáře sanktuář i m nad zemí, s kamenným obdélníkovým profilovaným rámcem, 1-20 m vys., 1-05 m šir. Dvířka železná, ranně barokní, kutými ornamentálními pruty ozdobená. Viz obr. 425.

V    jižní zdi výklenek 0-48 m nad zemí, 0-85 m vys., 0-57 m šir., obdélníkový, s kamenným ostěním, jehož hrotitá záklenka má ostré nosy, a jehož hořejší rohy ozdobeny jsou panellovanými kružbami. (Viz obr. 426.)

Vítězný oblouk, profilovaný (viz obr. 429.) jest ve hrotu tak mírně zalomen, že se téměř polokruhovým býti zdá.

cmlO

Obr. 429. Živohoušť. Profil vítězného oblouku, žebra a pažení sanktuáře.

Lod obdélníková s rovnýnTstropem. Jižní její zed jest v rovné čáře s jižní zdí presbytáře, severní zed jest jen o něco málo k severu posunuta, nežli zed presbytáře. V bocích lodi jest po jednom okně téhož tvaru jako v presbytáři.

Soška P. Marie se sepjatýma rukama, dřevěná, barokní, 1-05 m vys., dobrá práce, nově polychromovaná. (Viz obr. 427.)

Zvony: 1. o-8o m vys., cca 1 m v prům., nahoře dvouřádkový gotický minuskulový nápis: Jlmto s brnnini s miílecimo z ccccr z buobetim[o] z Ett z Ego 4 rampana 4 ntmquam a prommccio 4 uarta a tgnem z nel a fecfrmt 4 bellom s ani s fonus z [2 ř.] íjortEcfom z JĚoi z me s ferit z nta* gicíer 4 barfřjolomeosí 4 nmnen a fjabeí 8 in 4 itooa z (Himfafe z pragen^ ris 4 není 4 rancíe z rpirifus z eí z far a nob\& w (viz faksimile obr. 428.).

2.    0-75 m vys., 0-90 m v prům. Obhroublý dekor barokní (motiv akanthového listu). Nahcře kolkolem: TRANSFVSA MICRO-PRAGAE A FRANCISCO IOSEPHO KOHNER ANNO 1819. Na plášti: FVSA A. D. 1585 TRANSFVSA OPERA R. I. AC A. D. D. IOSEPHI ANTONII KOEHLER GENERAL. MAG. MAGISTŘI SIMVLQVE PATRONI ET HONORIBVS S : S : MM. FABIANI ET SEBASTIANI DICATA A : D : 15. JVNII 1819. Na plášti relief: ,,Sv. Fabián a Sebastián”.

3.    přelitý r. 1907 Arnoštem Diepoldem.

KRAKÓW j

SEZNAM MÍST.

33-

43-

Bělice i—6.

Benešov 6—50.

Děkanský chrám sv.

Mikuláše 6—19. Kollej piaristská s kostelem sv. Anny 19 až

Zříceniny někdejšího kostela minoritského 34—37-

Někdejší špitál s kostelíkem sv. Alžběty 37 až 38.

Bývalá radnice 38.

Nynější obecní dům (radnice) 38.

Městská pečetidla 40.

Privilegia městská 40.

Soukromé domy 40.

Kaplička sv. Jana Ne-pomuckého 43.

Kaplička ,,Boží Voda“

Museum města Benešova 43.

Starý hřbitov židovský

50.

Blaník Malý 50 až

5i-

Blaník Veliký 51. Bystřice 52—55. Divišov 55—61. Dnespeky 66. Domašín 61—65. Dubá Stará 66—68. Hodětice 68—74. Hrádek 74—78.

Hradiště u Vlašimi 78 až 79.

Hradiště nad Sázavou viz Lštění. Chotýšany 79—82. Chvoj no (Chvoj en Veliký) 82—91. Chvojínek 91—98. Jemniště 98—103. Kondrac 103—m. Konopiště 112—128. Kostelec nad Sázavou 129—133.

Kozlí (Kozlí) 134— 136.

Kozmice 136—141. Křečovice 141—144. Ledce 144—146. Lešany 146—147. Leštno 150—153. Libouň 148—150. Loreta u Vlašimi 153 až 155.

Louňovice 155—162. Lštění (Hradiště) 162 až 164.

Maršovice 164—169. Měchnějov 169—171. Mrač 172.

Načeradec 172—178. Nesvačily 180—185. Netvoříce 185—190. Neveklov 190—J97. Okrouhlice 198—202.

Ostředek 202—206. Ostromeč 207.

Pecinov (Peclinov) 208. Popovice 209—212.

Poříčí nad Sázavou až 212—231.

Kostel sv. Havla 213 až 228.

Kostel sv. Petra 228 až 231.

Postupice 231—234. Psáře 235—236. Radošovice 236—242. Soutice 242—244. Štěpánov 244—245. Šternberk 245—255. Tehov 256—257. Teplejšovice 257—258. Tloskov 258—259. Třebešice 259.

Týnec nad Sázavou 259—262.

Újezd Vysoký 262 až 270.

Václavice 271—273. Velíš 273—274.

Vlašim 274—286.

Děkanský kostel 274 až 284.

Zámek 285—286. Vranov 287—291. Zdebuzeves 292. Zdislavice 292—293. Živohoušť 293—297.

SEZNAM UMĚLCŮ A ŘEMESLNÍKŮ.

27.

30-

63-

Aegidius as. Ferdinando, malíř (1715), 28.

Alliprandi Jan Kř., architekt (1705) 19.

Ambrosi Václav, malíř (1771), 192.

Baiot Lotaringo (z Lotrinku) Benedikt, zvonař (1659), 244.

Bartoloměj, zvonař v Praze (1501, 1507, 1508, 1509, 1512, 1523, 1528), ni, 146, 150, 164, 178, 211, 230, 273, 297.

Bellmann Karel, zvonař v Praze (1816, 1824, 1825, 1842, 1850, 1859, 1864, 1866), 61, 64, 77, 98, 190, 245, 258.

Bellmanna Karla dcera Anna, majitelka dílny zvonařské (1867, 1870), 64, 196.

Berger V., rytec (1802), 286.

Brandl Petr, malíř (z. 1739), 22.

Braun Matyáš, sochař (z. 1738) 22.

Brikcí z Cinperku, zvonař v Praze (1558, 1581, 1588, 1589, 1596), 144, 150, 169, 270, 284.

Brokoff Jan, sochař (1715), 28.

Diepold Arnošt, zvonař v Praze (1907), 297.

Dítě E., malíř souč. 14.

Dietrich Jan, zvonař v Praze (1745), 60.

Dietrich Zachariáš, zvonař v Praze (1730),

74-

Engerth Eduard, malíř (1857), 286. Erhardt Jan Jiří, stavitel (1703—1706), 153-

g¹ značka malostranského zlatníka z r. 1718, 253.

Frank Frant. Ant., zvonař v Praze (1774) 258.

G, E., značka zlatníka Augšpurského 280. Hagenauer Jakub, zvonař, 285. Hasenpflug C., malíř (1841), 286.

Heliích J., malíř (1838), 230.

Henekopf D., sochař (1767), 23.

Herold Ed., kreslíř (1872), 66.

Christian Joachym z Jihlavy, zvonař ve Vlašimi (1701), ni, 293.

I A F, značka zlatníka chebského z r.

1725-

I K, značka zlatníka malostranského z r. 1234 (J. Kogler?), 274.

I S. značka zlatníkova z r. 1672, 64. Jakub, konvář Vlašimský (1603), x9-Jakub řečený Ptáček, zvonař (1520), 169. Jan, konvář (1502), 235.

Javůrek Karel, malíř (1881), 192. Jelínek Jos., sochař z Kosmonos (1747),

27.

Jeroným, zvonař Pražský (1483), 270. Kogler J., zlatník malostranský, 274. Kiihner František Josef, zvonař v Praze (1819), 297.

Kiihner Jan Jiří, zvonař v Praze (1760, 1763, 1768), 144, 196, 244.

Kiihner Jan Václav, zvonař v Praze (1778, 1799), 232, 273.

Kiihnerová Anna, majitelka závodu zvo-nařského v Praze (1804), 159.

Leicher Felix, malíř ve Vídni (1761), 23,

Liechtenreiter Frant., malíř v Praze

(1749), 26.

Lichtenschofft Leop., zlatník (prvá pol. XVIII. stol.) 290.

Lisiack Valentin, zvonař v Praze (1769),

L. L., značka zlatníka (Leop. Lichten-schoffta?), 290.

Low Mikuláš, zvonař (1673), 227.

Luca Giordano, malíř (kopie jeho obrazu)

Lux Julius František, malíř v Plzni (1747), 27, 216.

Machek Ant., malíř (1839), 4.

Malínský J., sochař (1815), 183.

Maloch J., kreslíř (1854), 103.

Marchetti František, rytíř, a syn jeho, malíři (1689—1690), 253.

Markovský V., malíř 1834, 277.

Matěj Špic, zvonař, viz Špic.

Mathauser J., malíř (1887), 26.

Matyáš (Mathias), zvonař (1531), 5-

Mezdřický Jan, řezbář v Českém Brodě C787, 1790), 289, 290.

M R, značka zlatníkova z r. 1673, 64.

Mrkvatec (Mrkvička) Jan, konvář (1560), 110.

Mysliveček J. N., malíř (1852), 276.

Prachner Petr, sochař v Praze (1805, 1823), 62, 143.

Pucherna A., kreslíř (1802), 286.

Ptáček Jakub, zvonař, v. Jakub.

Raab Ign., malíř (z. 1787), 14, 204, 205.

Reiner V. V., malíř (z. 1743), 101.

3oo

malíř (1754), 98,

Rott, malíř-dilettant (1857), 43.

Rudger zvonař (1322), 37.

Sedlák Jan z Kostelce, zvonař (1599), 231.

Scheffler Felix Ant,

103, 200.

Scherb Krištof, zvonař v Praze (1601), 164.

Schónfeldt Ant., zvonař (1699), 261. Škréta Karel, malíř (z. 1674), 251.

Špic Matěj Slepý, zvonař Benešovský (1553. 1554, 1555), 55. 77, ni. 190, 202.

Spitzer Jan, malíř (1758), 147.

Stanislav, zvonař v Praze (1552), 245. Tomáš, zvonař (1505), 236.

Týnické továrny výrobky keramické 45.

Václav z Velvar, zvonař (1483), 18. Waldherr Fr., malíř (1835), 230.

Walter Jos., truhlář z Tyrol (1736—1744),

32. 33-

Vávra Leopold, stavitel v Neveklově (1774-1775), 164.

Widmann Lazar, řezbář (1745, 1747), 16, 216.

Voříšek Jan Benešovský, konvář v Mor. Třebové (1593), 37-

Vyšehlíd Prokop, truhlář z Doubravic

1747. 27.

Zelenka Ferdinand, řezbář z Dnespek (XVIII. stol.), 230.

Zelenka Jan, řezbář v Dnespekách (1724, 1737), 245.

Zwingauer, malíř (1840), 286.

OPRAVY TISKOVÝCH CHYB:

Str. 144,    ř.    17. místo I : C : KtJHNER čti: I :    G    :    KUHNER.

Str. 202,    ř.    8.    místo    M . C . LIIII čti: M - a •    LIIII.

Str. 216,    ř.    4.    místo    Wildmann čti: Widmann.

Str. 224,    ř.    5.    místo    Wildmann čti: Widmann.

zachovaly, určití — pokud možno — jich vznik a původ, odhadnouti uměleckou a historickou jich cenu a konečně označiti ony památky, na jejichž zachování obzvláště záleží. Vytčen tu programm úmorné drobné práce pro celá takřka pokolení pracovníků, práce však nevyhnutelné, aby se mohlo na jisto postaviti, jak umění výtvarné v království Českém se vyvíjelo, odkud první motivy přicházely, jak se vytvářely, jakou měrou umělci cizí zde spolupůsobili, a co přímo z ciziny k nám bylo přivezeno; neboť jen podrobnou znalostí všech památek umění může se dojiti k ocenění vývoje tohoto umění neboli ku správným jeho dějinám. Mimo tento theoretický, velice žádoucí výsledek možno však i očekávati, že podrobné poznání, jak se umění u nás vyvíjelo, nezůstane bez účinku na umělce výtvarné, jakož i na správu zemskou a veřejnost naši, aby zachovány byly ony památky, jež pro vývoj umění domácího jsou zvláště charakteristické a naprosto zasluhují, aby byly ušetřeny a zachovány.

Archaeologická kommisse sestoupila se poprvé 8. května 1893, podala velesl. výboru zemskému dobré zdání o zachování památek domácího umění výtvarného a starožitností domácích vůbec, sjednala svá organisač ú pravidla a rozdělila se v odbory: praehistorický, historický a lidový- Jakož o přední úlohu vytkla si zdělati Soupis památek historických a umělecky :h v království Českém, snesla se na příslušných pravidlech a vyslala své dí e-gáty do jednotlivých okresů. Dosud vyšlo třicetpět dílů Soupisu. Zvláštní pořadí tvoří Soupis král. hlav. města Prahy, jehož část, obsahující Soupis chrámu sv. Víta, pokladu Svatovítského a knihovny kapitulní, podána již veřejnosti.

Přední zásluhu o rychlé uskutečnění podniku tak vážného má zemské zastupitelstvo království Českého, které nejen poskytlo nezbytné podpory hmotné, ale i zvláštními oběžníky praesidiálními doporučilo podnik ten úřadům samosprávným v příslušných okresech ; také veledůstojné konsistoře vřelým doporučením podporovaly práce, jež ostatně i širší obecenstvo provázelo zájmem, porozuměním i všestrannou podporou.

S obzvláštním uznáním sluší podotknouti, že i peněžitá pomoc z okresů zkoumaných na důstojné vydání soupisu se dostavila. Soupis pa-“ mátek Pražských umožňuje značná subvence, kterou k tomu účelu poskytuje král. město Praha.

Do soupisu jsou pojaty:

1.    památky praehistorické krátkým označením;

2.    památky umění stavitelského, sochařského, malířského od románské doby do počátku XIX. století; předměty uměleckého průmyslu, pokud nejsou v majetku soukromém; stavby historicky důležité, jako hrady, opevnění, mosty a j.

Soupis vydáván jest jazykem českým i v překladě německém pro každý politický okres zvlášť. Ke skupinám okresů podle starodávných krajů přidána bude úvodní stať o památkách lidového umění, a zároveň uvede se příslušná literatura. Při popisování ustanoveno šetřiti největší stručnosti.

WYDZIAEY POLITECHNICZNE KRAKŮW

= PUBLIKACE ARCHAEOLOGICKE KOMMISSE

BIBLIOTÉKA GLÓWNA

Soupis památek historických a

Svazek

I.    Politický okres kolínský. Napsal Karel. obyčejném K 3 —, na papíře velínovém

II.    Politicky okres lounský. Napsal Dr. I na papíře obyčejném K 2⁻40, na papiře

III.    Politický okres sedléanský. Napsali Pr-BB

Cena..................... .....

IV.    Politický okres roudnický. Napsal Dr. Bohumil Matějka. Cena . V. Politický okres milevský. Napsali Dr. A. Podlaha a Ed. Šittler.

Cena........................

VI. Politický okres mélnieký. Napsal Dr. A. Podlaha. Cena .

VIL Politický okres klatovský. Napsali Ferdinand Vanék a Dr. Karel Hostaš-. Soudní okresy klatovský a nýrský. F. A. Borovský-.

Soudní okres piánický. Cena................

VIII. Politický okres česko budějovický. Sestavil Josef Braniš. Cena

IX.    Politicky okres rokycansky. Napsal Dr. Antonín Podlaha. Cena

X.    Politický okres třeboňský. Provedli Praní. Mareša Jan Sedláček.

Cena.......................

XI.    Politický okres chrudimský. Napsal Dr. Karel Chytil. Cena .

XII.    Politicky okres sušický. Napsali Dr Karel Hostaš a Ferdinand

Vanék. Cena.......................

XIII.    Politický okres příbramský. Napsal Ur. Antonín Podlaha. Cena

XIV.    Politický okresjindřiehohradeeký. Napsal Dr. Josef Novák. Cena XV. Politický okres karlínský. Napsali Dr. A. Podlaha a Ed. Šittler.

Cena..........................

XVI. Politický okres vysokomýtskv. Napsal Zdenek Wirth. Cena . XVII. Politicky okres domažlický. Napsali Ferdinand Vanék a Dr.

Karel Hostaš. Cena ...................

XVIII. Politický okres pelhřimovský. Napsal prof. Josef Soukup. Cena

XIX.    Politicky okres kralo-hradeeký. Napsal Antonín Cechner. Cena Soupis král. hlav. města Prahy. Hradčany. P. klad svatovítský

Napsali Ed. Šittler a Dr. Ant. Podlaha. Cena .... Soupis král hlav. města Prahy. Hradčany. Knihovna kapitulní

Napsal Dr. Antonín Podlaha. Cena......

Soupis král. hlav. města Prahy. Chrám Svatovítský. Napsali Dr. Ant. Podlaha a arch. K. Hilbert. Cena.......

XX.    Politický okres slánský. Napsal Ferdinand Vele. Cena .

XXI.    Politický okres mladoboleslavský. Napsal Frant. Bareš. Cena. XXII. Politicky okres poličský. Napsai Zdeněk Wirth. Cena . .

XXIII. Politický okres ehotěbořský. Napsal Zdenek Wirth. Cena . .

XXIV.    Politický okres českobrodský. Napsal Dr Ant. Podlaha. . . .

XXV.    Politicky okres přešticky. Napsali Dr. Karel Floslaš a Ferdinand Vaněk. Cena ..................

XXVI. Politický okres kladenský. Napsal Zden k Wirth. Cena . . . XXVII. Politický okres roudnický. Díl II. Zámek roudnický. Napsali

Dr. Max Dvořák a Dr. Boh. Matějka    .......

XXVIII. Politický okres vinohradský. Napsal Dr. Antonín Podlaha. . XXIX. Politický okres litomyšlský. Napsali Dr. Bohumil Matějka,

Josef Štěpánek a Zdeněk Wirth..............

XXX. Politický okres střibrský. Napsali Jaroslav Kanistr a Zdeněk

Wirth......................

XXXI. Politický okres novopacký. Napsal Ant. Cechner.    . .

XXXII Politicky okres turnovskv Napsal Dr. Josef V. Šitnák . .

XXXIII Politický okres písecký. Napsal prof. Josef Soukup.....

XXXIV Politicky okres náchodský, Napsal Zdeněk Wirth.....

Soupis lidových památek v království Českém.

fL 18906|

Druk. U. J. Zam. 356. 10.000.

480

7-40

6-80

9-—

3-60

6'

3-50

6’50

650

7'20

11-50

io-

8-—

2-50

11-50

7-80

9'-

1350

1750 1470 15 —

640

560

11-70

620

5-50

15 —

9-—

8'—

18.-

7.50

9 30

15 —

9-—

I. Lid na Hlineeku. Podává Dr. Karel V. Adámek. Cena . . .

Tiskem Aloisa Wiesnera, knihtiskaře České Akademie císaře Františka Josefa pro vědy, slovesnost a umění a c. k. české vysoké školy techn cké v Prase.

/

•3

y-

%

/

/

%

* %

y

ri

/

V

/

WYDZIALY POLITECHNICZNE KHAKŮÍV

rJť

Bibliotéka Politechniki Krakowskiej

111-307304

Kdn., Czapskich 4 — 678. 1. XII. 52. 10.000

..

Biblioték

a polit