XxvSX--UA^i-rv    *

• í ¹

B

Éx^

y-<

“'    y, ’

itlpN

íffli

£75

y--M

ÍW?

■.

r.

§• x. r;?w

m

•-

mm

• \

X

|É

n

R M

*tjj

á^rrf

v -f 4^|f

• ■ -

* - ,^Já

P^pESL

H ■

táM

N

' 5®

?10

m.j

ssfcgv^xt;

B

>»

‘i¹™

:m

fri.

Uf *■&

Měl-. , to

%

.“řl

řfw

É

•n

r ;

r -4 xpit'x- Mší '1 ’% /

H lt|f 7Í -'A- ’ I Jlklfe

' Kw!

:v

■■ «s

W

i' 1

M

ÉílHK

ii

Ser

vV'V

<9

X

>1

c'

m

vr3

;•

*

Em

I

gfc

'

s

r' ‘ .

v^-Jfc

řgfí

v i

1*1

pa

’: .

íí

. iwřm

**

ff&XH

m

p

< •

*5T

/.i

fcL -4 -J

r

•sd

.

I

m-

%ĚMŘá

• mm

£%

- Ns!

gi

j,

#

• 7

wl? ,*£•.<*•'•

IligSfStP

%yj'' ...*/í%l -VSťá-íl

mi

um

sk-yy

/«*:■;■

,gj$

ML x ji

it

' *:vi

!»

H

Wrk!y.

Sp^^H ífSF rm,í

ficsa

-ÍÍ'.ÍÍŽl

Ema

&msf£.

Pi

I' ’■

í’a

&

áar

w; 31

r JF § . %

f&

1

»>(

m

mmĚšm

gyi

r' H, ^ i ¹ ?

V..-Í

v-.:.

, pr ;í ^

?mi

w,

.'■ -,v.

V#JÍÍ

áe

PS

$■

• •

,;.V .;•«*:

fM

4 %r* .vn+r -

fřÉ

fX4

ěMíŮmš

■

giw

iř

"■

gRí

•v.

., í(. ,;s».

r

■

■-':

:í*píB 11 IfiSii^H!

,x\t -"XV-"

í:í4S‘

í

!?

^Pl|

14^.

Mm

^pm

,.. A^í

m

?awi

M

"#4?; A

«-í

;&%ĚĚ

vď^w

< h ¹ v 6t '-U lEu&S&

mm

’*'"í

r. .

ES|

íř

P?:'

[' ryÁ

Wfgsť®

sÉ-tfir

řwl

ti aiM

2

gj^y -

—    *?# "■i^';,'if ' i ' •'

■ * •;•• nk, 'A . ■'•

■ **$ *    yP. T’***¹

:

«;-''»í,^ 1.-;

', ■ ■

jíSpta

V

.

• *UB ■*■ ■

r ■«

y

$y

■

. kSB

v.

' 7v»< <-$&«

■ f **

'ílťljÉ-l"

LM

%

i-')H    TPI^!rT '1

so

Ki:

1 ,

,..r#;..

;

SRsf

py

|r

syř”

;í*f ;T

■

::j

h

lili

- ' | 1 ■

ři

.» « i?

iJi

as

r;

V

-« *

[yf*/-

1

*

jg

33

MJ

Žf'

*v d

:. M

Tjfe.

''Xx^H

.

P?-*í

'-i

fr ti

"»%,■* •, V

j

uH.

PJ3

:'».i4

I**®¹

ífl

'. v

í ■ ■■;

J

St

Sv¥-.

7 •■-'•.•

,SWK2§»

.H

• j> -urv

'.■-' j

&"';    3n

^iPP*'

B -'^3

£•'

•\ H

k

já

”■%■ •’’ ’• y

V-í-

fi

ím:

’/V4

/j

W*»

tíí

m

í

\~ I

V

I«4

jít *

mi

sy

Wrj

WAM

B M

b: "

•', J

,! *j

: i"

f Á'

» *

I.

í

Y

\

'"V,

v

v

f

/

; ‘

I

W v’

/

\ >

V

Bibliotéka Politechniki Krak

ows klej

\ .

4

V

S

■

■

N

f

'S '■

v

a

í

\

J

Y

'

/:

J

/

.

mĚi

V..

/

r

/

, i - /

. y - .«.i

)

)

íí

/ ■

%•

•;

7

\

~\

\

/

v

■

&

■s

í'

X

. ;

*

|?. *

I .

/'**> ;

>

>*v

\

/

í

./■

-

n

..

\

X*

\

\

, /

;• ■

■H.

■

MÉ

'

*

/■

/

\

••/

\

\ -

/

'

l

r •’

f

■ -y :

/

i

/

* • '. ■; '

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

V KRÁLOVSTVÍ ČESKÉM

OD PRAVĚKU DO POČÁTKU XIX. STOLETÍ.

VYDÁVÁ

ARCHAEOLOGICKÁ KOMMISSE

PŘI ČESKÉ AKADEMII CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ

PODNĚTEM SVÉHO PRVÉHO PŘEDSEDY f JOSEFA HLÁVKY.

XXXIII.

POLITICKÝ OKRES PÍSECKÝ.

NAPSAL

PROF. JOSEF SOUKUP.

V PRAZE 1910

Výňatek z proslovu

k Soupisu památek historických a uměleckých

v království Českém.

Království Českému pro polohu a přirozené bohatství jeho připadla v dějinách střední Evropy od pravěku vynikající úloha po stránce nejen politické ale i kulturní. Již od časů prvého osídlení nalézáme v Čechách stopy zámožnosti a vkusu, stopy cizích vlivů, které přes přirozené ohraničení země přece tam vnikaly a pak přečasto samostatně se vytvářely. Nebylo motivu v politickém, duševním a uměleckém životě střední Evropy, který by nebyl nalezl v Čechách ozvěny neb i samostatného rozvoje, a jako letopisy hlásají obšírně doby slávy a úpadku politického i duševního, tak i památky umění na všech stranách země živě svědčí o kulturním rozvoji tohoto království i občasném jeho poklesnutí.

Dějiny politické i literní od doby Kosmovy měly své pěstitele i čtenáře; než i to, co umělou rukou, domácí či cizí, bylo vytvořeno, nezůstalo bez povšimnutí. Teprve naší době náleží však zásluha, že soustavněji bádala v oboru historicko-uměleckém; zejména sluší tu věnovati vzpomínku He-brovi, který se svými soudruhy soustavně popsal stavitelské památky historické, dále Mikovcovi a Zapoví, kteří pozornost obrátili na památky umělecké, konečné Wocelovi, který se prohloubil v minulost předhistorickou. R. 1854 založen při Museu království Českého Archaeologický Sbor, později i časopis »Method« a staly se orgánem pro historii umění výtvarného v Čechách.

Když pak zahájila svou činnost Česká Akademie pro védy, slovesnost a umění, zřízena při ní na základě § 2. lit. e) stanov, pak §§ 18. a 50. jednacího řádu Archaeologická kommisse k vědeckému zkoumání v oboru památek uměleckých, historických, písemných i slovesných, jakož i k ochraně těchto památek. Tím založena organisace aktivní s určitým účelem, probádati království České v příčině památek umění výtvarného, stanovití, které památky stavitelské, sochařské, malířské, zlatnické, konvářské a j. dotud se

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMÉLECKÝCH

V KRÁLOVSTVÍ ČESKÉM

OD PRAVĚKU DO POČÁTKU XIX. STOLETÍ.

VYDÁVÁ

ARCHAEOLOGICKÁ KOMMISSE

PŘI ČESKÉ AKADEMII CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ

PODNĚTEM SVÉHO PRVÉHO PŘEDSEDY f JOSEFA HLÁVKY.

XXXIII

POLITICKÝ OKRES PÍSECKÝ.

NAPSAL

PROF. JOSEF SOUKUP.

V PRAZE 1910

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMÉLECKÝCH

V POLITICKÉM OKRESU

PISECKÉM.

NAPSAL

PROF. JOSEF SOUKUP.

(SE 468 VYOBRAZENÍMI V TEXTU A 1 TABULKOU.)

V PRAZE 1910.

C3

ťf*1

*»

já

KRARfcW ) ^5*fc«W

TISKEM ALOISA WIESNERA V PRAZE,

KNIHTISKAŘE ČESKÉ AKADEMIE CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ A C. K. ČESKÉ VYSOKÉ ŠKOLY TECHNICKÉ.

'HCU-V266/&íWá>

Kkc, Nr.

wú$i

PŘEDMLUVA.

Tuto knihu posvěcuji památce svého otce (f 1882), druhdy ředitele měšť. školy dívčí v Písku. Jeho návodem byl jsem již v studentských letech prakticky školen v archaeologii, nabádán ke čtení zejména Památek arch. a ke kreslení historických objektů. Otec byl dobrým kreslířem a zanechal mnohé litografované pohledy na města i hrady i mnohé aquarelly. (Uvádím zejména pohledy na Písek od záp., jihu a severu, Budějovskou bránu z r. 1867, Smrkovickou z r. 1868, hrad Písecký z r. 1865, Kestřanské tvrze, Zvíkov atd.) Dedikací splácím tak jeho památce jen povinný dluh.

Procestování okresu spadá do r. 1906; při práci té byli mi stálými pomocníky kol. prof. R. Hartmann s kol. St. Brichtou, kteří provedli kresby a výměry a kol. prof. Fr. Lepš, jenž zhotovil skoro všechny potřebné fotografie. Mimo to dodatečně provedl r. 1908 snímky ze Zvíkova p. Fr. Duras, fot. ve Slaném a některé drobné objekty r. 1909 p. B. Vavruška, fotograf a p. Fr. Šlechta, obchodník v Písku. Redakce rukopisu se podjali p. cis. rada F. A. Borovský, nám. řed. Uměl. prům. musea v Praze a koll. prof. Ferd. Vaněk, c. k. konservátor v Klatovech (pro část textovou) a prof. arch. J. Koula (pro část illustrační). Upravení celého rukopisu k tisku, doplnění literatury, vyobrazení atd. a korrekturu převzal p. PhDr. Zd. Wirth v Praze. Všem těmto skutečným spolupracovníkům na díle vzdávám nejsrdečnější díky.

Mimo to jsem zavázán vděčností velmi mnohým osobám i korporacím, kteří přispěli bud morálně nebo hmotně ke zdaru této publikace. V první řadě sluší vytknouti, že vydání a nákladné illustrování umožnily subvence slav. Městské záložny v Písku (2300 K) a J. J. knížete Karla ze Schwarzen-berků (200 K). Dále jest mi děkovati za vzácnou blahovůli, s níž mi byl povolen přístup všude na panství J. J. knížete J Karla ze Schwarzenberků i nynějšího pan. knížete Karla, J. J. knížete Adolfa ze Schwarzenberků

a f kn. Jiřího z Lobkowicz, jakož i za přijetí, jehož se mi dostalo se strany purkmistrů měst Bavorova, Mirotic, Mirovic, Písku a Vodňan.

Za pomoc při zpracování textu vděčím zejména pp. škol. radovi PhDr. Aug. Sedláčkovi,    archiváři    města    Písku (za dovolení    k nahlédnutí

do rukopisu jeho Historie města    Písku    a za rady při práci v městském

archivu), prof. Dr. Č. Zíbriovi, bibliotbekáři Musea král. čes. v Praze (za cenné pokyny pro osady v okolí Orlíka), prof. Dr. J. L. Píčovi (za dovolení k otištění jeho zpráv o    praehist. nálezech v Písečku), prof.    Josefu Kazi-

mouroví (za stať o Čer.    Újezdu),    PhDr.    Jar. Povolnému (za    veškerou vy

datnou pomoc při soupisu), prof. A. Dastichovi (za informace z Čimelic a okolí), J. Kadeřábkovi, zeměp. vrcbn. inženýru, tehdy v Písku, J. Sedláčkovi, vrch. radovi, a Karlu Sajařovičovi, vrchn. inž. Adolfa knížete ze Schwarzenberků, a V. Soukeníkovi, řediteli technické kanceláře na Orlice (za propůjčení plánů zámků a kostelů), V. Píseckému, vrch. stav. komisaři stát. drah v Praze (za některé kresby), K. Baťkovi, sekretáři knížete Karla ze Schwarzenberků (za informace při práci na Orlice a fotografování několika předmětů), K. Steglovi, říd. učiteli v Nevězících (za stať o hradišti nevězickém), P. Janu Benešovi, kaplanu v Pohoří (za opsání zvonových legend a fotografie), P. Fr. Domorázkovi, kaplanu v Bavorově (za zhotovení faksimile zvonové legendy), V. Tětivoví, řed. měšť. škol v Miroticích, Ferd. Mrázovi, učiteli ve Vel. Chrasticích (za mnohé cenné pokyny), učiteli Karlu Veselému v Myšenci (za faksimile maleb kostelních v Myšenci).

Materiál vzrostl nad očekávání tolik, že bylo nutné v některých směrech omezení. Tak vydána část materiálu v původním, širším znění v Pam. arch. a místopisných (roč. XXL, XXII., XXIII.) a restringovány značně popisné partie. Z téhož důvodu také nefotografovány některé objekty, ač by to byly zasluhovaly, pomíjeny objekty nepatrné umělecké ceny a tuctové práce, zejména obrazy a sochy, roucha kněžská a nářadí bohoslužebné (z i. pol. XIX. stol.) a činěn výběr z nesčetných kapliček, Božích muk a křížů, po okrese rozsetých. Nedokonalost některých illustrací zavinily překážky technické, někdy při primitivních pomocných prostředcích, jež byly spisovateli na venkově k ruce, nepřekonatelné.

Hlavní zisk pro dějiny umění v král. Českém přináší tento svazek objekty z období ranní gotiky. Mimo několik málo památek románských, omezených na šubstrukce mladších partií stavebních nebo architektonické detaily (v Čížové, Chelčicích, Miroticích, Putimi, Strážišti, Strunkovicích a Velké Blanici), mimo menší kostel ze XIV. stol. (v Krči) a veliké architektury z konce XIV. a poč. XV. stol. (Bavorov, Vodňany) byla vystavěna větší část zachovaných budov středověkých, církevních i profánních, v XIII. století. Zejména skvělá skupina staveb píseckých (hrad, kostel děkanský, most, hradby) a zvíkovských (viz článek autora a

Dr. Zd. Wirtha v Pam. arch. XXIII., 457—548), jednolité časově i formálně, stojí tu vysoko nad průměrem ostatních památek. Zvláštnost půdorysná v jihočeských oblastech — dvoj lodní kostely — vyskytuje se jen v Bavorově a náběh k ní učiněn ve Velké Blanici. Z XV. a XVI. století není mimo jmenované zachováno dílo větší, většinou jen přestavby. (Písek, Vodňany.)

Renaissance neprojevila se v okrese vůbec vynikajícím dílem a barok • mimo četné přestavby (příznačné pro rozšiřování kostelů na švarzen-berském panství v té době je symetrické přidávání kaplí po bocích lodí) repraesentován je několika zámečky, z nichž půdorysně je nej zajímavější Karlov, radnicí v Písku a měšťanskými domy. Z empirových staveb uvádíme jen hřbitov v Čimelicích.

Malířství všech dob a druhů je zastoupeno bohatě; z gotických fresek uvádíme zvíkovské, písecké, krčské a myšenecké, z tabulových obrazů archy na Zvíkově a Orlice a v Protivíně, deskové obrazy v Čimelicích a Písku a kopii zbraslavské Madonny na Orlice; mladší období omezují se na oltářní obrazy nevelké ceny umělecké a řadu portraitů na zámcích, z velké části přemalovaných.

Sochařství starší omezuje se — mimo několik dřevěných soch Madonny v Čimelicích, Mirovicích, Písku a Vodňanech a archu na Zvíkově — na křtitelnice a na plastiku stavební (konsoly, hlavice, svorníky). Za to XVII. a XVIII. stol. zastoupeno jest velkou řadou dobrých soch kamenných (Čimelice, Písek) a řezbářskými pracemi ornamentálními (oltáře, kazatelna v Písku).

Z kovových prací nej význačnější je gotická monstrance v Mirovicích a sedm reliquiářů ve Vráži; hodnoty těchto prací nedosahují běžné zlatnické výrobky ze XVII. až poč. XIX. stol., ani kovářské práce (zvony od XIV. a cínové svícny a křtitelnice od XVI. stol.). Železné práce nevynikají.

Vyšívané práce (kasule, antipendia) a tkaniny nesahají za XVII. stol.

Soukromé sbírky velikého rozsahu jsou jenom na zámku orlickém, ale jich cenu uměleckou nepodporuje tradiční cena starého majetku rodinného, poněvadž jsou z větší části v poslední době skoupeny.

yos. Soukup.

Albrechtice (Humprechtice či Oubrechtice).

A. Sedláček, Hrady a zámky VII., 259. — Týž, Místopisný slovník 10. — J. Renner a O. G. Paroubek, Pol. okres Písecký 213. — J. Schaller, Topogr. des Kónigreichs Bóhmen III., 103. — J. G. S o m m e r, Das Konigreich

Bóhmen VIII., 420.

Nade vsí stávala kdysi TVRZ, o níž je zmínka ve XIV. stol. (Mikuláš z Humprechtic). Později patřila vladykům z Kestřan. Zašla neznámo kdy.

%/•

Sv. Anna (u Stědronína).

Renner a Paroubek 181. — Sedláček VII., 134. — Schaller III., 27. — S o m m e r VIII., 64. — T r a j e r, Diocese Budweis 580. — Čechy 11, 131. — Tyl, Paměti Zvíkovské. — Dr. Č. Z í b r t, Z dějin Zvíkova v Č. Č. M. 1908.

MEŠNÍ KAPLE SV. ANNY z doby pozdní gotiky, v nynější podobě vystavěná nákl. p. Jindřicha ze Švamberka nákl. 81 kopy n gr. mezi lety 1546—1548. Říkalo se zde u sv. Anny na poušti.

Vnějšek prostý. Původní gotický trnož kolem celé budovy- Na střeše taškami kryté osmiboká, plechem pobitá sanktusová věžička s lucernou a osmibokým stanem. V západním průčelí nový gotický vchod ze žuly. V jižní stěně lodi dvě okna, z nichž prvé původní, půlkruhovitě zaklenuté, se širokou vnější špaletou, druhé rozšířené. Presbytář čtyřboký uzavřen dvěma stranami v tupém úhlu a osvětlen čtyřmi okny lomeně sklenutými, (obr. 1.) Na východní stěně u okna kamenická značka na ojedinělém kvádru (obr. 2.).

Vnitřek lodi prostý obdélník, 10-4 X j-im, ploše krytý, bez triumfálního oblouku. Presbytář 5-5 m šir., 5-5 m dl., též ploše krytý.

vm

N>

Oltář sv. Anny s obrazem světice v přebohatých rozvilinách barokních, v nichž umístěny tři medailony s novými obrazy sv. Josefa, sv. Jáchyma a sv. Alojse. Řezba jest dobrá práce z poč. XVIII. stol.

Zvonek, 30 cm v průměru a 22 cm vys., má nu plášti relief sv. Václava a nápis: S. WENZEL. XVIII. stol.

i i I----------

gg

[H

Obr. 1. Sv. Anna. Půdorys kaple sv. Anny.

Obr. 2. Sv. Anna. Kaple sv. Anny. Značka.

Bavorov.

Archiv městský a farní. (Částečně přepsán pro archiv Musea král. čes. r. 1876 Dr. J. E m 1 e r e m. [Pam. arch. X., 778—806. — Zpráva o Museu král. čes. 1.877, 19—20. — Č. Č. M. 1907, 451. — Z í b r t, Bibl. čes. historie I., č. 3192.])

Literatura: Schaller III., 116. — Sommer VIII. 377. — Trajer 141. — Renner a Paroubek, 213. — Pam. arch. II., 54. — Poutník od Otavy I., 54. —• Sedláček, Hrady VII., 84—103. — Světozor V. (1871), 22. — A. Sedláček, Místop. slov. 8. — F. Domorázek, Dějiny města Bavorova v Přehledu činnosti sboru dobrovol. hasičů (1906. Bavorov). — Král. české IV., 83—7. — Ottovy Čechy I., 65.

Bavorov byl majetkem pánů ze Strakonic, kteří si dávali jméno Bavor. Od některého z nich bylo městečko založeno a pojmenováno, bezpochyby od Bavora III., kterýž nemaje dětí rozdělil jmění své mezi bratry Mikuláše a Viléma a (r. 1315) klášter zlatokorunský a vyvolil si za sídlo Bavorov. Na jižním konci městečka zřídil hrádek, po němž však dnes není památky; místo to, usedlost čís. 1, nazývá lid dosud hradištěm. Po vymření rodu Bavorů přešlo zboží jejich r. 1351 na rod Rožmberků, kteří

odtud své sídlo přeložili na nově jimi po r. 1355 založený hrad Helfen-burk, s nímž Bavorov sdílel další své osudy.

KOSTEL NANEBEVZETÍ PANNY MARIE.

(J. Braniš v Děj. středov. umění II., 54, 55, 56. — Týž v Pam. arch. , 39—4¹- — T ý ž v M. Z. K. N. Folge XX., 76. — Týž ve Výr. správě

XVII

c. k. čes. reálky v Budějovicích 1903, 16—20. — Týž v Obrazech z dějin jihočes. umění (1909), 47, 89. — O restauraci kostela viz v M. Z. K. 3. Folge V., 2.)

di

f\ VI

gfv

■J

j?- -

H?

MJĚJH

0:

'******. „

WJ

Obr. 3. Bavorov. Kostel P. Marie. Pohled od severovýchodu.

Ze zakládací listiny kostela vitějického (v majetku řed. J. Braniše) z r. 1369 vysvítá, že v Bavorově byl kolem 1350 již starší kostel, filiální ke kostelu ve Velké Blanici; na naléhání nových pánů přestěhoval se brzo po r. 1360 farář z Blaníce do Bavorova, čímž se poměr obou kostelů obrátil a v Bavorově započato ihned se stavbou nového farního chrámu, jenž byl asi do r. 1384 dokončen.¹) Je těžko určití, zůstalo-li co zacho-

c\

S~3“S£=S2£j£5S£“

kilíW

,/7

|\\

íT

\ /í

Mj

v; -

i^J ll!V

:W

>■

<r

r,

kf]

i!

W'

f'

/%

/\

:kd

llllll

y£p*

;^V:

•$.R

h.

■;-/

H;

i\

„f \

*>d

'.v

.iL'i

Wt-m

ž£

2.5

-4

0,v\

Ol

m

tm

FXFtKKH

RRhkkhI

mHHJOTÍHHHHl

ml

ítud

w

Q

H

B

B

bh

■j-11:100

Obr. 5. Bavorov. Kostel P. Marie. Pohled na východní stranu kostela (dle návrhu na restauraci).

váno ze staršího kostelíka; snad jsou to severní partie chrámu. Zakladatelé kostela nového, bratři Petr, Oldřich a Jan z Rožmberka (jich

znaky a spřízněných rodů jsou na oltářních mensách) dostavěný kostel pak bohatě nadali a listinou z r. 1384 ustanovili při něm pět kaplanství a důchody kněžím, učitelům i špitálu (Libri erect. II., 230—235). Z dalších osudů kostela víme málo. R. 1604 položen základ k druhé věži na jihozápadním nároží; stavěl ji Petr Vlach z Vodňan. R. 1649 při požáru celého města sessula se klenba; proto r. 1652 ujednala obec s eggenberským sta-

II

ii;

ii

lij

X.

ii /

i!

jí;

jí

il|i>

,!

lil llHll

!:'l

I;" i.

!•?

h i!!

p:'!P ji

(i

II

||l|||i!i|i:ií!,!i|!Í

íli lil ||J!I|I!Í!! í!uiiliij!li I lil

Obr. 6. Bavorov. Kostel P. Marie. Ciferník na věži nad sakristií.

vitelem Petrem Spinetou (z Mendrisia ve Švýcarsku) nové sklenutí za 450 zl. a naturalie. Vymíněno bylo sklenutí trojlodní na čtyři pilíře a čtyři polopilíře a úprava oken a dlažby. Poslední úprava kostela na zevnějšku provedena dle návrhu arch. Jos. Mockera vedením stavebn. rady knížecího /. Sedláčka v letech 1905—1906.

Chrám jest orientovaná stavba z 2. pol. XIV. století, s osou poněkud k jihu přichýlenou, a patří k nej lepším výtvorům gotické školy jihočeské (obr. 3.-4.). Původně měl míti jedinou lod podélnou a pravidelnou podobu kříže, ale během stavby založeno pak dvoj lodí v celé délce příční lodi, sklenuté na dva sloupy v ose; později (1652) změněno toto dvoj lodí na trojlodí.

i.

P,

th

'Ulili

lilii

: !Kte

mr/s

m*

éé

íí¹

ňif

5 'DM

pij

P':¹

ti'¹,

--v

ll

'1

n

íá

• ll

fa

0&

cz.

[y

?/.

*6/ JĚFm

^ ĚĚ ll l;,ll!

Kil} t

(M Ml

ft

r,

\'7E£-

:v!|

i i h! ‘

i Ví

iíi-i

.V

h

?| ? I 5?

sv.i

il

lili

III

Obr. 7. Bavorov. Kostel P. Marie. Kružby okenní v sakristii (v levo) a v záp. průčelí (v právo).

Nynější stavba, ve zdivu úplně Zachovalá, skládá se tedy z presbytáře polygonálně uzavřeného, pak z příční lodi, ku kteréž přiléhá na severní straně věž zvaná ,,rožmberská“ se šnekem a kaplí (nyní sakristie), a z trojlodní obdélné síně, u níž na jihozáp. nároží stojí velká věž. Stavěno bylo z nelícné žuly, na hranách a v paženích osazeny kvádry. Krov nad lodí a transeptem jest vyšší než nad presbytáři a opatřen novým krytem břidlicovým s četnými vikýři; mezi oběma krovy zděný štít s křížovou kytkou. Korunní římsa a sokl, obé původního profilu, obíhá kolem celého kostela.

Okolí kostela je nyní moderně upraveno; až do let 1870tých trvala architektonická úprava barokní, záležející ze Čtyř kaplí a balustrády, vásami zdobené, kolem hřbitova. (Č. S. P. S. Č. XVI., 2.)

Velká věž je Čtyřboký hranol bez opěráků, o třech patrech, s hodinami, na zevnějšku zcela zgotisovaná při poslední opravě.

Nad západním klenbovým travée bývalé kaple (sakristie) menší hranolová, čtyřboká věž (obr. 5.) o šesti patrech, z původní doby za-

Wk

Wilfc

jp

SAIlti

mí

tip p*

jWH 1

MÍ

*%>. I ■=„-liřt

■'iilb ''ů

'fá

vij

II

im

£l

í3'

ii

jtftf

W//

mí

7í

Íi.éá

m

m

mí

sm

23^SS?8010    l

1 1 1 1 ! ¹ i-t—<-H

Obr. 8. Bavorov. Kostel P. Marie. Kružba v okně lodi nad jižním portálem.

ložení kostela, vzepřená při severovýchodním rohu opěrákem. V přízemí okénko kosočtverečné, vyzdobené čtyřlistém ostře zahroceným, nad ním tři střílnovitá okénka žulového, na hranách sříznutého ostění. V pátém patře na severní straně namalován jest na omítce orloj (obr. 6.) se zvláštním ciferníkem, obnovený dle zachovaných stop; v rozích jsou pěti-

listé růže. V šestém patře dvojdílná, hrotitá okna čtyřlisté kružby. Nad gotickou korunní římsou vyzděno cimbuří. Střecha plně zděná jehlancovitá, čtyřboká, ukončená křížovou kytkou. K věži přistavěn kamenný šnek, ukončený kamenným kuželem, jehož schody vedou do čtvrtého patra.

~=-}---žS==

/——• zzzm.

--v

rml*

usts

i'\

ti

'V/.

1    23*1    5    6 ? 8 9 10 DM.

..... '    ¹    '    I

Obr. 9. Bavorov. Kostel P. Marie. Kružba v okně na jižní straně lodi.

Západní průčelí kostela opřeno jest v obou rozích i v ose opěracími pilíři o jednom ústupku s kosinou, štítkem a fiálou. Lem troj úhelného štítu byl při restauraci vyložen novými žulovými kvádry a nově oživen na každé straně čtyřmi fiálami; vrchol jeho zakončen novou gotickou křížovou kytkou; plocha štítová rozčleněna byla při restauraci pěti podélnými gotickými panely a nově prolomena mezi pilíři dvěma — v XVII. stol. zazděnými — hrotitými okny dvojdílnými s kružbou (čtyř-list, dva trojlisty a dva dvojnosy) (obr. 7.). V přízemku pod kruchtou kruhovité okno ze XVII. stol.

10

Loď v rozích i bocích, příční loď i presbytář jen v rozích vzepřeny jsou opěracími pilíři (o jednom neb dvou profilovaných ústupcích vybíhajících ze zdi na i-Sm), v transeptu a u jednotlivých nároží diagonálně postavenými. Pilíře kryty jsou kosinou a štítkem fiálou zdobeným; u většiny jich vystupují pod štítkem kamenné chrlíce (obr. 5.).

ři

^iiin

wM

fesr-v;

to

sl

iillíll

wmmmm

i*

-f-UI

“V.

iii¹'

---

^lífišiir

tíssyi,—

Vá

mm

(Ěgrzá

P'

mm

MB®®!

Obr. 10. Bavorov. Kostel P. Mane. Kružba v okně posledního travée lodi na již. straně

(zazděná).

Do lodi na jižní straně prolomena hrotitá okna (obr. 8.—9.), nad portálem čtyřdílné, jinak trojdílná, opatřená bohatou kružbou; okno v posledním travée — kdysi volné — nyní zazděno k vůli přilehlé velké věži (obr. 10.). Severní strana oken nemá. V jižním čele transeptu hrotité okno čtyřdílné s bohatou kružbou jako nad portálem, protější, zcela

podobné, jest zazděno. Presbytář (obr. 5.) osvětlen jest čtyřmi dlouhými, trojdílnými hrotitými okny, jež jsou zdobeny různou trojlistou kružbou (obr. 11.).

Do jižního boku lodi otvírá se bohatě rozčleněný portál (obr. 12.), kdysi polychromovaný, jak tomu dosud nasvědčují zbytky barev (modrá,

r.v

Vl,

Áw

I

^SÍšl

i|.;

ll ‘lil iiiliy

Vhi

<!l

)l

Fit

i'

Ji;

I.

r"~'

fJi

T>

jí|

•.i

Iv'

.i «

mi

i*

Sw.-

i.

l;

Mi

lil \fl

I..-J

'i i

>jr

.1,

!i

/i

jj

Chřepice.

Myslín.

šipS;

zorněn tu nade vši pochybnost panující tehdy král

iá

Ira

Radobytce (Radobice i Radovice).

Velká Blánice (Plánice Velká).

Vrabsko, Dietrichsteiri.

hl

Zbonín.

¹

Dle znaků Jana z Rožmberka a jeho choti Elišky z Halsu, umístěných na jižním portále, lze souditi, že tato část byla již před r. 1389, kdy Jan zemřel, hotova.

P7T

/i

1 ft 3 k 5    6    7    8    9 10 DM

>    ■    1    fa——j    -4. i- -4-.    —«

Obr. 11. Bavorov. Kostel P. Marie. Kružba okna v presbytáři.

zelená a červená). Otvor vchodu dvojdílný, s profilovaným pilířem uprostřed, na němž leží vodorovná nadpraží, překlenut jest lomeným obloukem, profilovaným čtyřmi oblouny a tolikéž žlábky. Nadpraží podepřeno v koutech podpěrami, jež zdobí fantastická zvířata (obr. 13.)- V tympanu vystupuje nad pilířem lupením zdobená konsola s výklenkem pro sošku P. Marie. Archivoltu portálu v křížovou kytku vybíhající uzavírá profilovaný rám pravoúhlý, spočívající na postavách proroků, v jehož cviklech

12

s jedné strany erb Elišky z Halsu, s drahé pětilistá růže Jana z Rožmberka, oba korunované kolčími helmicemi.

Při portálu kamenná kropenka se Čtyřmi pětilistými růžemi

(obr. 14.).

l?

!

í¹

v¹

L-í;

■liji

g|

ti

‘•'il'

I!

má

UM

-1

UM

í'r

mi

Ml ; 5

Mi

Í!'

Ml

i il

§ li

li I

r,w |,g

n 1

' 11

Jlfc

1 I II !

pyj#

*1;'

141

ti

1¹.

Wh;;.. '

ý ... I*

í I;

■i

1 i 3 i ^67 á 9 tjo

7T

"2on*\

Wě

Obr. 12. Bavorov. Kostel P. Marie. Jižní portál do lodi.

K severní straně presbytáře přiléhá místnost nyní dvoj patrová (před restaurací jednopatrová) bývalá kaple, nyní sakristie se závěrem nepravidelným o třech stranách, vzepřená v rozích opěráky, jež mají jeden ústupek a ukončeny jsou kosinou se štítkem. Mezi pilíři hrotitá dvojdílná okna s kružbou čtyřlistá (obr. 7.). V prvém (do depo-sitáře) i v druhém patře obdélná okénka ze žuly tesaná.

Na severní straně lodi vystupuje později založená kaple sv. Anděla Strážce; skládá se z jednopatrové, věžovité stavby, do níž prolomeno v přízemí dvojdílné okno s kružbou (trojlist a dva dvoj nosy) a nad ním okénko střílnovité a v přízemí přiléhající čtverečné k o b k y s obdélným oknem a vchodem, sklenutým do oblouku, který jest přerušen vodorovným nadpražím a podepřen v koutech členěnými konsolami; tympanon vyplněn kružbou v žule tesanou a složenou ze tří trojlistů ve sférických trojúhelnících a tří troj nosů. Na druhé straně kaple přiléhá obloukovitě do čtvrtkruhu založená kostnice, do níž prolomeno sedm vedle

7TT

-M

ll> ■

WIÍF

iaSigišBfe=5ďB9l

15

20

21.

Obr. 13. Bavorov. Kostel P. Marie. Konsoly na jižním portále do lodi.

sebe položených okének, silně špaletovaných a půlkruhovitě sklenutých.

K sev. rameni křížové lodi přistavěna starší, [později uvnitř zbaro-kisovaná kaple Božího hrobu, do níž vede

tsfsssrm "*“** BsilS

0) O

Pře cestu vede klenutá, lliptickém ob-    NltíjlÉi

louku sp čívající spojovací dba (obr. 5.)    't? [

z fary do kostela, a to do předsíně, přista- ÍMBf    \fj

věné k sakristii, která má v přízemí dvě větší    Iji |;ý-yf-

obdélná okna a v prvém patře dvě menší střílno-    , L& |

vitá, gotickou římsou orámovaná.

Obr. 14. Bavorov. Kostel P. Marie. Kropenka.

Vnitřek. (Řez obr. 19.) Síň lodní, |®|JS 20-5 m dl. a 14 m šir., byla — jak již řečeno — před požárem r. 1649 dvojlodní a goticky sklenutá; tehdy byla přeměněna v trojlodní tím způsobem, že do ní postaveny dva páry mohutných, čtyř-

bokých pilířů obdélného profilu, nesoucích vyloženou římsu, nad níž se vypínají elliptické pásy dělící hlavní lod od lodí bočních. Lodi mají po

14 třech plackovitých klenbách. Do předních dvou pilířů zaklenuty jsou tři oblouky, které nesou hudební emporu, spočívající na české klenbě. V líci zdí zbyly původní pětiboké přípory (dva páry v líci zdí a dva páry v koutech) sáhající od klenby až do soklu při podlaze; lícní jsou u soklu

'!

Obr. 15. Bavorov. Kostel P. Marie. Řez presbytářem a sakristií.

převázány páskem a nahoře přecházejí přímo v žebra útlého profilu (obr. 16.), koutové nemají soklu, jenom prostý zářez a hrany okosené.

V líci jižní strany lodi jest výklenek segmentem goticky sklenutý, žlábkovaný, nad ním pak římsa s horní ošikmenou plochou, na koncích konsolami opřená; k jakému účelu, nelze dnes konstatovati.

Přední triumfální oblouk, i-ij m silný a v rozpětí 6-3 m měřící, jest opatřen podobnou římsou v náběhu jako v lodi a ellipticky

sklenut. Nad ním po obou stranách namalovány jsou sdružené znaky (Eggenberské?) a nad pravým z nich letopočet MDLX.

Presbytář (j m šir. a 10-50 m dl.), uzavřený 5 stranami 8úhel-níka a obsahující ještě jedno křížové travée, tvoří s příční lodí (5-8 m šir. a 14-70 m dl.) o třech křížových íravée jednotný, od svého založení neporušený celek. Rázně profilovaná kordonová

<■

20

->

l:

9'5

23

ii

I:

tlil

=t

í-

"1

.11

yi

li'

il

il

i'/

I.

|::j

m ii:

Vii|l=

l¹^'

ii

.'i

li¹!

"l

=\

um

J--JJ

1 ll|

29

\\

ii

l| —

•.5:

l\

iii

žil

I",

lij!

Obr. 16. Bavorov. Kostel P. Marie. Přípory původní klenby v lodi.

římsa obíhá kolem pod okny, ve čtvrtině celé výše; z ní vystupují polo-válcové přípory s hladkými kalichovitými hlavicemi, nad nimiž (obr. 17.) přejímají konsoly různotvárně fapettovanými štítky rozčleněné hruškovitá žebra křížových kleneb. Žebra mocně vystupující (obr. 18.) a členěná mělce profilovaným hruškovitým oblounem sbíhají se v dutých svornících.

Vlastní triumfální oblouk mezi presbytáři a příční lodí vyznačen jest bohatší výzdobou nárožních přípor; oblouk jest jinak prostý a stejně profilovaný jako ostatní žebra. Přípory ve způsobě osmibokého z rohu vysunutého pilíře přerušeny jsou v polovině výšky

i6

osmibokou prolamovanou konsolou pro sochu svátého; nad konsolou zazděn jest kamenný baldachýn, sestrojený z osmibokého jehlanu, avšak ve dvou různých variantách (dole při levém oblouky lomené, při pravém přímočáré lomenice s krajkami). Nároží zdobeno fiálami, levá varianta vrcholí jehlanovitě s operami, pravá má prolamovaný ochůzek; vše jemná

l!:¹!

líilli

■■

Obr. 17. Bavorov. Kostel P. Marie. Hlavice přípor v presbytáři a na oblouku triumfálním.

kamenická práce (obr. 19.). Nad baldachýnky pokračuje přípora a kcnčí rozčleněnou hlavicí (obr. 17.).

Žebra příční lodi jsou téhož profilu jako v presbytáři a vyrůstají v koutech z přípor, které mají hlavice bohatě listovím zdobené (obr. 20.) a zapadají do kordonové římsy. V příční lodi ve výši prvého patra vystavěny byly po požáru e m p o r y, sloužící za literácké kury tím, že locf příční byla po šíři překlenuta elliptickým pasem, do něhož zapuštěna křížová klenba.

.Sedile na epištolní straně chorového závěru (obr. 21.), 1-85 m šir. a 3-2 m vys.; v jeho pravoúhle orámovaném výklenku pne se profilovaný polokruh s trojlistou kružbou, nad ním pak lomený oblouk. Pole mezi oběma rozděleno třemi kružbovými rosetami.

V předním poli vedle něho menší sedile patronátní, zvané ,,Rožmberské“, nyní výklenek pro křtitelnici (obr. 22.), s ozdobami z valné části otlučenými. Nad výklenkem jest lomený oblouk, dvěma žlábky a oblounem profilovaný, žabkami posázený a podepřený konsolami, na nichž znatelný jsou dosud otřelé karyatidní figurky s blankami v ruce; v tympanu erb rožmberský s klenotem.

Na protější straně sanktuarium (obr. 23.), 0-82 m na vnější a 0-51 m na vnitřní ploše šir., 0-58 m vys., profilované žlábkem a oblounem Nad pravoúhlým orámováním trojúhelný štít, 0-64 m vys., zdobený třemi hrozny a révovým listím. Uvnitř pole pelikán s mládaty ve vysokém reliefu. Vrchol T štítu ukončen fiálou.    4

7

<č>

«- 3-*

Vedle sanktuaria zachována jest na zdi část maleb z doby založení kostela, z nichž ostatek j est asi již od XVII. stol. zakryt vápenným nátěrem. Na odkryté části spatřuje se pět klečících dětí a za nimi postava v černém taláru, nad nimiž vine se blanka s písmem již nečitelným. V travée na téže straně kolem vchodu do sakristie, pořízeného později, vidíme malby téhož rázu, ale již valně setřelé; znázorňují Krista před Pilátem. Zřetelno jest jen několik postav bez kontur, spíše barevným skvrnám podobných.

Obr. 18. Bavorov. Kostel P. Marie. Profil žebra v sakristii (nahoře) a v presbytáři a transeptu (dole/

Rovněž i vně kostela na čelné straně presbytáře (as do výše 4 m) zachovaly se malby téhož typu a zdá se, že celý presbytář z venku i uvnitř byl jimi vyzdoben. Představují Krista na kříži mezi lotry, s ženami u kříže plačícími. Celý obraz jest orámován bordurou naturalisticky pojatých květů a listů gotických. Malby již valně vybledlé rázem i obsahem shodují se s podobnou malbou na chrámě Prachatickém.

Sakristie (půdorys obr. 4.) y m dl. a 2-4 m šir., do níž vede z presbytáře vchod pravoúhlý s vodorovnou římsou, ze XVII. stol., byla dříve kaplí, jež byla přistavěna ke kostelu brzy po založení; má dvě kle-nebná pole a závěr o dvou stranách. Jednotlivá pole oddělena jsou lomeným, v kameni tesaným pasem. Prvé klenebně pole jest sklenuto do žeber jednoduchého profilu (obr. 18.), sbíhajících se do dutého svorníku a opřených na konsolách málo z líce zdi vyčnívajících. Druhé pole jest lomené zaklenuto a sesíleno dvěma kamennými pasy.

Při pravé straně sakristie jest v mírném reliefu v žule tesané sanktuarium (obr. 24.), obdélné, s troj úhelným štítem, podepřené vespod konsolou a listovím hojně zdobené. Nad listovím vyniká ve štítě francouzská lilie.

■1

yÉiJ

i ii!

mm

ísjffl

T”' €

lili I®

,1

WĚ

fim

v⁷]

á)

ik

Ib

§§

H,

|\f|

' '.'.-lil*

xísíf

■Ji!

■ 'i ■

-,.Ví

l'iá'

f:

'|j!i

J’

č P8‘ '

IiQI

VH

,1 |V

fjkx :■

íVl | ■;

f(

KH

RH

mm

'_ __

5 DM

Kaple Anděla Strážce, kamž se vchází vchodem goticky lomeným (obr. 25.), 2-55 m šir. a 3 m vys., rozčleněným dvěma hruškovitými a jedním kruhovým oblounem a třemi žlábky (na ostění značky kamenické), má dvě klenbová pole, oddělená půlkruhovým pasem; první travée (v přízemí věžovité části) sklenuto jest křížově a druhé (v západním přístavku) valené. V líci zdi boční lodi jest tajný vchod se schodištěm ve stěně, které vede do prvého patra nad kaplí do místností určených

!■

íí

rj

lil

t=

iETTF

/i

^ĚŠísM

Ví

II®,

WM

LU

■!

RH-

Obr. 20. Bavorov. Kostel P. Marie. Hlavice přípor v transeptu.

za kostelní pokladnici. Tato jest kuplovitě sklenuta a osvětlena dvěma střílnovitými okénky.

Boží hrob (půdorys obr. 4.) j-zm dl. a 3-6 m šir., parabolicky valené sklenutá místnost, do níž vede z kostela vchod pravoúhlý, goticky profilovaný (obr. 26.). Z vnitřku Božího hrobu vedou schody ve šneku do prvého patra nad sakristii, kde jest kostelní klenotnice.

Hlavní oltář, výborná baroková architektura se čtyřmi korint- * skými sloupy, mezi nimiž jsou umístěny sochy sv. Řehoře, Augustina, Bernarda a Karla Boromejského. Uprostřed velký obraz Nanebevzetí P. Marie. Konec XVII. stol.

Oltáře vedlejší: 1. v transeptu s obrazem P. Marie Sušické (bez umělecké ceny). 2. tamtéž, z polov. XVII. stol., se slabým obrazem Rozeslání sv. Apoštolů. 3. v kapli Božího hrobu, barokový, se sochou sv. Floriána a jinými drobnějšími soškami, dobrý. 4. a 5. v lodi na čelných stranách vítězného oblouku, běžný barok s vrtulovými sloupy a slabými

obrazy 14 Pomocníků, sv. Mikuláše a Vendelína. 6. a 7. menší oltáříky sv. Jana Nep. a Matky Boží Pomocné, oba bez umělecké ceny. 8. v kapli

>

, - .

^S5iií

řS-

m§

j-r-V

=i

>1

ýě

m

I"

P|g|

m

í

/

d

sí?

F;

3S

OJ

IJ*

SMmĚ

:

ď'

gjjfp:

sňsSfi

■

V

Sv

^f§šSĚí?=*Eš

jggp

> a

Pis

IPMiRlpW

ta

o

o

g

Obr. ai. Bavorov. Kostel P. Marie. Sedile velké.

Anděla Strážce bývalý cechovní oltář, z něhož zbyla na predelle reliéfní řezba Očistce; po stranách sochy P. Marie a Jana v nadživotní velikosti, jež stávaly na břevnu v triumfálním oblouku po boku Ukřižovaného, který visí nyní v lodi. Z konce XVII. stol.

jí

mm

\;c

IfKX^

Í7

>1 i,^

íá

tmi

•-A* ¹

\ -v |-A a

"    ..... eíwaiiil'

Milí

•i=

S r.^r

“ ti •

i k

gil?

i#

zr,

SUM

fA

A,.

-r- -

bĚ^i^JĚ^ňŠT

sjgpfeiii

rMíP1,

Obr. 24. Bavorov. Kostel P. Marie. Sanktuarium v kapli (sakristii).

I*

• BKM

z -'.rr

**ÍSS

A.

Obr. 23. Bavorov. Kostel P. Marie. Sanktuarium v presbytáři.

\YS;

i!

■I

rítasr'

1) DM

r~-

liliíL

JSt

^XY?

ú I

ta

vr

!í lii

Obr. 22. Bavorov. Kostel P. Marie. Patronátní sedile.

V příční lodi u obou oltářů původní t u m b y, v žule tesané. Spočívají na trnoži členěném a se tří stran zdobeny jsou panelem, kde mezi dvoj nosy umístěny znaky Jana z Rožmberka, jeho manželky a matky (znaky pánů z Wartenberka a z Halsu). Štítky jsou namnoze již otlu-

I,

'II

__ ...

I]

li

■i

ioIim

13

Obr. 25. Bavorov. Kostel P. Marie. Portál kaple Anděla Strážce.

čeny a erbovní znamení proto neznatelná. V některém panelu místo štítků gotické listoví, na jiném místě poprsí zbrojnoše (obr. 27.-8.).

Monstrance stříbrná, zlacená, 073 m vysoká. Noha oválová s tepanými ornamenty, nodus vásovitý. Uprostřed melchisedech s kartuší a andílky, nad paprskovou září Bůh Otec. XVIII. stol.

Kalich 0-27 m vys., stříbrný. Na osmilaločné noze čtyři medailony a v nich tepané reliefy sv. evangelistů (obr. 29.). Mezi medailony květy a listy barokní. Nodus hruškovitý, kupa v prolamovaném koši, zdobeném tepanými medailony ve vysokém reliefu: sv. Alois, Josef, Jan Nepom. a Rosalie. Konec XVIII. století.

Obr. 26. Bavorov. Kostel P. Marie. Profil portálu do Božího hrobu.

at

SUÍ®.

10—>

Věčná lampa, měděná a stříbrná, má dutá ucha, zdobená tepaným lasturovým ornamentem. Na nádobě tři tepané kartuše, v nichž v reliefu, sv. Antonín, sv. Václav a Nanebevzetí P. Marie. Značky: M A 12 B a letopočet 1718.

LU

<ór

\r

' '-i

-ĚWWsWwMwMWmr

'Ir '-tóÁ.-;.!.    ' r$*v^V LLaJi IiUSAZP'

5&I

Vy

- Á v,

/' \

.V

t,

Iv^ŠaT-ýí r ■

<S7T

I.-¹

’í

- x . /

+ ^>A

US íji

prS

f S/Pý

•!l

-> ’ I

•_r_

JÍL

1=

1,0 DM.

¹ ^-1

dm

Y^r

yjc

márm,-

•r ■

>Z/

x. •

rv

k-

Mi

S® P-Vc, '

>'•/ "4 . *'-í

Ai^í<pp

Lůh? • :K

'i -áp

• •

4- ' J

/ 0„ ,« 4-

■ ■r ř. ■•:.

Xv

'Ti

■ív

\!

-v

.SSS-v

Jl I '• NJV

\U

tri

t-

-•tli. -

'.K J¹

I* .

Á >4- v •> 41*

Na plášti:

Zvony : i. 80 cm šir., 60 cm vys. Kolem koruny pásová ozdoba.

LI BERA NOS DOMINE A FVLGVRE ET TEMPESTATE

GOSS MÍCH MELCHIOR SCHORER IN LINZ ANNO 1700

WJ"

fKvlp

Obr. 29. Bavorov. Kostel P. Marie. Kalich.

Na druhé straně znaky, Eggenberský a Schwarzenberský, a pod

nimi nápis:

IOANES CHRISTI-ANVS

DVX KRVMLOWIENSiS

2. Ve věži při presbytáři. U koruny: BDIETE A MODLTE SE NEB NEW1TE DNE ANI HODINY — BLAHOSLAWEN GEST SLVZIEBNIK KTEREHOZ PAN PRZIGDA NAGDE OSTRZIHAGICZIHO TECH WIECZI KTEREZ GEMV SAV PORVCZENI. Na plášti medaillony s poprsími ženy a muže. XVI. stol. 2. pol.

Ostatní zvony byly přelity r. 1869.

MARIA ERNESTINA CONIVNX

Náhrobky: i.—3. V křížové lodi v dlažbě 3 d e s k y mramorové se stopami erbů, vyšlapané. 4. Žulová deska s erbem (vodorovné břevno) a nápisem, z něhož zachováno jen ... A TVTO GEST POCHOWANA. XVI. stol.. 5. Žulová deska se stopami erbu (dva o sebe opření kapři)

Síří,

'i

lii

il

>i

IV

i.

II

s

líii

jáijj

I®

Íl

Obr. 30. Bavorov. Portál bývalého špitálu.

z konce XV. stol. 6.—7. Dvě desky žulové, vyšlapané, v erbu jedné z nich stopy hlavy tuří nebo bůvolí.

V kapli Anděla Strážce ve zdi zasazené náhrob-níky: 8. Úlomek desky s nápisem: íuío | Í£|p parata J arata \ Iftabkoropcj

SttJtEÍa. 9. Deska žulová 1-84 m vysoká, o-8i m široká, s nápisem:

Obr. 31. Bavorov. Kam. značka na portále bývalého špitálu.

punralal patt bní) \ fafjoio

LETHA 8 PANIE 8 1 8 5 8 80 NA 8 DEN 8 SWATAV 8 TROGICI VMRZEL 8 GEST 8 VROZENI PAN 8 MIKOLASS 8 STARSSII BEIISSOWECZ 8 Z 8 BEIISSOWA A W TOMTO 8 CHRAMIIE BOZII LEZU 8 TVT 8 MRTWII 8 TI ELO PAN 8 BVH 8 RACZ 8 DVSSII MIILOSTIIW - BEGTII A EN

Dole znak vládyk z Bej sova. io. V opise:

. . . MEZY 23 HODINAV VMRZEL

SLOWVTNI PAN ONDRZIEG

HVTTAR KRVMLOWSKY TEN CZAS PRIMÁTOR

a pokračuje dále na desce:

CORPO • • • N HIC 1ACET SED SORTĚ BENIGNA DAN • • • ANIMAE REQVIEM REGNA SVPERNA ............ POLI ........

Pod tím vyšlapaný znak.

li.

LETa Pane 1775 dne 25 Miefyce IuLii w Pa nu Vfnul WeleBny a Wyfo ce Vceny Pan Waclaw Slavik zde odpociwagi cy Decan Baworowský weku fweho . . . . ICI Rok Wzhledni na mne a fmilug fe na de mnau.

M i s s á 1, nalezený r. 1897 Th. Antlem ve věži Bavorovského kostela a odevzdaný do bisk. dioecesálního musea v Budějovicích (viz C. S. P. S. Č. VI., 80), má 275 listů pergam. formátu 34x24 cm) 7 listů schází a celá kniha je dosti poškozena. Z vazby zbyly jen desky dřevěné. Napsán byl r. 1538, písař je neznám. Obsahuje kalendář (fol. 1—6) a modlitby; initiál jest 29, na fol. 104 miniatura velmi primitivní: Maria klečí před Kristem a podává mu oběma rukama kalich. Barvy initiál jen tři: cinobr, modř a okr.

Dům čís. 23, je bývalý ŠPITÁL, založený roku 1365 farářem Václavem spolu s kaplí Božího těla a sv. patronů čes. (Borový, Libri

Blsko (Bilsko, Bělsko).

Lumír 1865 95. — Renner a. Paroubek 219. — Sedláček VII. 249.

Schaller III. 102.

Sommer VIII. 420. — Trajer 144—145. —■ J. Braniš, Obrazy z dějin jihočeského umění 16. — A. Sedláček, Místopisný slov. 28. — Farní pam. kniha z r. 1780.

KOSTEL SV. JAKUBA VĚTŠÍHO připomíná se již r. 1350

erect. I., 4, str. 53) a znovu r. 1384 nadaný (ibidem II., 230). Kaple zmizela a ze špitálu zbyl pouze žulový portál 2-4 m široký a 2-7 m vysoký, půlkruho-vitě zaklenutý, profilovaný velkým a malým hruškovitým a kulatým oblounem a třemi žlábky (obr. 30), jenž spočívá na soklu 1-05 m vysokém. Na ostění značka (obr. 31.) Uvnitř jsou sklepy štětovaným kamenem valeně sklenuté, profilu parabolického, do nichž vede nyní zazděný, ale znatelný gotický vchod. Ještě před 60 léty byl triumfální oblouk kaple znatelný.

Do vrat DEKANS KYCH přizděn gotický portál (profilaci viz na obr. 32.).

Na cestě k Blánici jsou dva veliké KAMENY v poli u tarasu, kde se dosud říká ,,na Husitech“. Legenda jest psána got. minuskulí, avšak málo čitelná.

Pl

llVVjh

ji*

■jí

Obr. 32. Bavorov. Profil a nárys ostění portálu děkanského.

jako farní. Roku 1630 byl opravován a té doby byl filiálním Bavorov-ského.

Kostel jest orientovaná budova s třípatrovou věží při jižním rohu západního průčelí, pojatou do konstrukce stavby (obr. 33.—34.). V přízemí jest prolomeno do věže gotické okno, v druhém patře střílna a ve třetím široká, půlkruhovitě sklenutá čtyři okna; kryt podoby čtyř-bokého, proláklého jehlanu.

Lod prostá, se třemi okny širokých špalet a gotického zaklenutí při jižní straně, při kteréž jest lomené sklenutý vchod 118 cm šir. a 280 cm vys. (profilaci viz na obr. 35.). Západní průčelí jest hladké, vněm vchod na kruchtu a do věže (obr. 34.). Okna na severní straně původně gotická byla proměněna v obdélná.

Presbytář pravoúhlý, oiwpo stranách užší, opřen jest v rozích dvěma opěracími pilíři, které jsou na temeni pokryty kamennou deskou, vespod sešikmenou; do stěn prolomena tři okna. Nad východním průčelím štít, na němž kamenný kříž na hranách sříznutý. K severu presbytáře přiléhá gotická sakristie.

Vnitřek jest prostý. Lod, 10-2 m dl. a 8 m šir., jest ploše kryta a od presbytáře oddělena lomeným vítězným obloukem bez profilace. Pravoúhlý presbytář (6 m do čtverce) jest křížově goticky sklenut do žeber, klínovitě sříznutých. Žebra (obr. 35.), sbíhají se ve svorníku, na němž vytesána šesticípá hvězda, a vespod přecházejí v polovinu osmibokého hranolu 66 cm dlouhého s hrotitým zakončením (obr. 36.).

fcr

Spi'

V'

JčX,

~VV,jrf

P|^v

*S,V

%%Lj

Sl

ÉK

|&r

k‘

=¥*

“ *f*Jk

■ iTu

H i)

!;

:«í

Mí

iď

I* Li;:

®řž

****''' M-

? *-áí

H?sP&

T.

-rC'.-w;1

ggag|

Obr. 33. Blsko. Kostel. Pohled od jihu.

Na severní straně pravoúhlý vchod do sakristie s vodorovným nadpražím a s podpěrami v koutech. Hrany sříznuté mají hluboký žlábek.

Na téže straně sanktuarium ze žuly tesané, jednoduchého profilu, trojúhelné, křížem zakončené (obr. 37.). Nad dvířkami tympanon,

v němž relief hlavy Kristovy en fage. Dvířka jsou kosými, plochými pruty pobita a na křížení růžicemi vyzdobena.

má

7tí

123456739 lOivy

Obr. 34. Blsko. Kostel. Půdorys.

Pravoúhlá sakristie jest zaklenuta do tří křížových polí s žebry, jichž sříznuté hrany jsou žlábky opatřeny a spadají do poloosmibokých, jehlancovitých konsol (obr. 35.).

Hlavní oltář (přenesený sem z kaple Drahonické) je baroková architektura se sloupy, pilastry a sochami sv. Petra a Pavla. Po stra-

<r

11

|v

11

*-k ->

ís.

21 -*

12

Obr. 35. Blsko. Kostel.* Profil žeber v presbytáři, sakristii a ostění již. portálu.

nách branky, na nichž sochy sv. Václava a sv. Vojtěcha, slušné řezby. XVII. stol.

Postranní oltář severní s obrazem sv. Linharta, obstojné práce, z XVIII. stol.

)l

Vedle oltáře socha Bolestné P. Marie, slušné řezby, z téže doby. Na oltáři sv. Jana Nepom. visí obraz P. Marie z r. 1639 v přebohatých rozvilinách, ve vrcholu kartuš v rozvilinách s nápisem:

Illustrissimus Dnus. Dňus. Francisc.

Carols S. R. I. Comes de Vrttby Sereniss. Elector Pasalini Camerari₀ nec non Regiminis Peditu um Colonesso 1609.

b:íil

Kli*

*1

13

Vidi

§§

II

lili

V sakristii židle s vyřezávaným lenochem, jenž představuje masku rozšklebenou a v rozviliny vybíhající. XVII. století.

-ii;

- vjllÍ$^4íiÍl

mm

:;í

V.

.1

Kalich rokokový, 21 cm vys., nohy kruhové ; nodus mušlovitý, číše zdobena košem prolamovaným, stříbrným, se třemi medailony, v nichž mo-

■A

■i

nogramy.

l'

Monstrance empirová,

46 cm vys.; noha ovální, čtyřmi íestony zdobená; nodus kroužený. Kolem melchisedechu vavřínový věnec, kol něhož prolamovaný, mušlový ornament. Za tímto svatozář. Nejvýše Bůh Otec s holubicí. Konec XVIII. stol.

Na hlavním oltáři dva páry barokních svícnů z XVIII. stol. Na levo pověšen jest dřevěný epitaf rytíře Radkovce se znakem

Obr. 36. Blsko. Kostel. Svazek žebrový a profil žebra.

6 7dm

Obr. 37. Blsko. Kostel. Sanktuarium.

a nápisem:

Letha Panie 1661, 14, Aprilis mezy 3, a 4, Hodinau na Pul Orlogi z Pul Noczy Vvkroczil gest z tohoto bidneho Svieta skrze Smrt Cžasnau Nepochybnie do wiecžné Radosti, Urozený a Stateczny Rytirž Pan Mikulass Diviss Antoni(n) Radkovecz z Mirovizz na Drahoniczvch Božioviczych a Přzečzinie G. M. C, Radda a Saudcze Zemsky v Kralowstwi Cžeskem, w domie swem v Nowem Miestie Pražskem pržed Zazracžným Obrazem a Oltaržem Blahoslavené Panny Marye, bliž Oltařze Swateho Antonína Paduanskeho. Wieku tehoz Pana 50, Leth 35 Nediel a 3. dni.

Druhý epitaf má nápis:

Urozena Pani Euffemiae Frantisca Radkowczowa Rozena Wratislawka z Mitrovicz Umrzela Vottb

CO

tm

-'‘•■Ji

A*

*V-

feW J

rn *

r

m. ú.......*»..

wtJÍHTí-

Ulil

mm

PsSlS'

Obr. 38. Blsko. Fara. Podobizna Mik. Diviše Radkovce z Mirovic.

=czych„ 17 Novembris 1663, Lezi U Swateho Jakuba w Praze w Sklypku Panův Radtkovczuv Kdež taky gegi nebostik Pan Manziel v Panu odpocživa.

Zvony: 1. 72 cm v prům., 63 cm vys. Kolem koruny nápis: BO-CHUMER VEREIN GUSSSTAHLFABRIK, Na plášti znak Švarzenberský a pod ním letopočet 1875.

2. 80 cm v prům., 62 cm vys. Kolem koruny mezi dvěma ozdobami pásovými nápis: S : GAN. Na plášti znak Eggenbergů a pod ním nápis: IOANNIS PRINCIPIS AB EGENBERG AVX1 | LlARl PÍETATE RE-FVSA SVM DEO SERVItVRA. Na věnci nápis: FRIEDERICH MICHAEL SCHON-FELDT HAT MÍCH GEKOSSEN IN DER ALTSTADT PRAG ANNO 1695.

!4 /

3. 58 cm v prům.,. 50 cm vys. Kol koruny: BOCHUMER VEREIN GUSSSTAHL-FABRIK. Uprostřed znak Švarzenberský a pod ním letopočet: 1875.

Na FAŘE dobře malovaná podobizna Mikuláše Diviše Radkovce z Mirovic, pána na Drahonicích. Počátek XVII. stol. (obr. 38.).

Při cestě do Bavorova stojí zděná BOŽI M U KA na čtyřbokém pilíři se soklem a čtyř-bokou lucernou s výklenky, krytá čtyřbokou

O.

U-

'r'

stříškou. XVII. stol. (obr. 39.).

U Štětic cestou z Písku a před hřbitovem zděné barokní KAPLIČKY se sochou

-v

sv. Jana Nepom. XVIII. stol.

Obr. 39. Blsko. Boží Muka.

Božejovice (Božovice, Borovice).

S o m m e r VIII., 421. — Sedláček VII., 255. — Týž, Mistopisný slovn. 52. —

Schaller III., 103.

Z TVRZE, která stála na ostrohu do rybníka Tvrzského vybíhajícím, zbyly jen zdi některé, jichž použito do stavby bašty knížecí. Zachoval se dosud sklep goticky křížově klenutý. Kol r. 1420 patřila tvrz Jarošovi z Drahonic. V 16. stol. patřily Borovice městu Písku.

Brloh (Brlohy, Brloch, Brdloh).

Pam. arch. XVI., 814. — Renner a Paroubek 182. — Schaller III., 33. — S o m m e r VIII., 21. — Trajer 554. — Sedláček, Slov. místop. 66.

Jihozápadně od osady na ,,Žižkově vrchu" vály, dle podání lidového z dob husitských, neprozkoumané.

Z původní TVRZE, která byla již ve XIV. stol. sídlem rytířů Zá-horských z Brloha, jichž rod kvetl až do r. 1715, zachovaly se nepatrné

části v nynějším panském dvoře* Stráň nad Brlohem nazývá lid dosud starým klášterem. Byl prý to ženský klášter a našlo prý se tam kostelní náčiní.

Z původního opevnění tvrze zbyla pouze okrouhlá věž o jednom patře, homolovitě krytá, v přízemku kupolovitě sklenutá azed ohradní, která se táhne od věže ke kapli. Na konci XV. a v XVI. stol. byla tvrz

--

. -/

- ...

yy

fy/

*' í>

Jřy

•Sis

gggSg'

Hi

v?f

Iljp

-v. J33

- i-M

fi

■f:-

- !■!

i’

,s#aj0

-'■? H

áé

■il

«SP. i , iit NI

'•MémíM.

\^Ě>m

f32

feí-

S--

-s-

-7 ‘

Íí

Ér

._    jj..

jr

~s

5JÍ-

■S=r

'i

Obr. 40. Brloh. Bašta bývalé tvrze a zámecká kaple.

přestavěna na ZÁMEK a o patro vyzdvižena v traktu severním, kdež také kaple v XVII. stol. přestavěna. Nyní náleží zámek kn. J. z Lobkoviců. Veškeré místnosti v přízemku jsou křížově sklenuty. Západní křídlo zámku má v přízemí valené klenby s lunetami; při oknech ve druhé místnosti opírá se křížová klenba o dva čtyřboké uprostřed volně stojící pilíře. Z jednoho sklepa vede zazděný vchod dle pověsti chodbou pod kapli. Vnějšek jest škrabanou diamantovou rustikon vyzdoben.

Kaple (viz pohled obr. 40.) Narození P. Marie iest při jižní straně a vně pilastrv zdobená. Na střeše šestiboká věžička s lucernou a baňkou. Vnitřek lodi valené sklenut, s kápěmi při oknech. Klenba spočívá na pilastrech s ionskou hlavicí, andílčí hlavou zdobenou. Hlavice nesou širokou římsu. Do boku lodi s obou stran proraženy kapličky kon-chovitě sklenuté. Patrně byla stavba opravována a v tuto podobu za

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Písecký.

Morzinů uvedena. Triumfální oblouk jest elliptický a spočívá rovněž na pilastrech téže formy; nad ním štukové, andílky držené dva štíty se znaky Deymů a Morzinů. Presbytář jest pouhá absida konchovitě sklenutá, s kápěmi při oknech. Prostranná předsíň chrámová má stlačenou křížovou klenbu s maltovanými žebry.

Oltářní obrazy nevalné ceny, z XVIII. stol.

B ukovaný.

Renner a Paroubek 152. — Sedláček VII., 68, 70. — Sehaller III., 62. — S o m m e r VIII., 67. —-Tra jer 552. — Sedláček Slov. míst. 82.

R. 1877 nalezen v Kozárovickém lomu [poklad stříbrných grošů Václava II.

Tvrz a zboží držel ve XIV. stol Jan Přibík, předek Pintů Buko-vanských z Bukovan a v rodě Pintů zůstaly až do r. 1632, kdy od Václava Bukovanského přešlo zboží toto trhem na manželku Alenu Salo-menu Bukovanskou z Chuděnic. Tato se vdala za Jana Jindřicha Morla z Letin a před smrtí r. 1657 odkázala polovinu Bukovan manželu svému a synu Františku Jindřichovi. Po smrti téhož syna nastalo dělení mezi sedm synů a pět dcer, načež dostaly se Bukovany Josefu Vladislavovi, který je však prodal r. 1716 Ferdinandu Františkovi z Říčan a tento zase r. 1720 Janu Šťastnému Chanovskému z Dlouhé Vsi, který Chraštický kostel v letech 1723—4 v nynějším způsobu kázal opraviti. Po tomto r. 1725 držela Bukovany Barbora Věžníková, rozená Švihov-ská, po ní r. 1752 syn její František a r. 1816 koupí přešly na rod knížat ze Švarzenberka.

ZÁMEK v podobě nynější tvoří tři strany obdélníka, do něhož jest pojata (půdorys obr. 41.) stará, původní tvrz, která stávala v severním křídle zámku a sáhala do prvého patra. Místnosti ukazují dle mohutnosti zdí (1-65 m silných) a kleneb v přízemí na stavbu XVI. stol. Přízemní místnosti, nyní dřevníky, jsou valeně sklenuty, s lunetami při oknech. Jest to nej starší část, snad bývalá věž. Ostatní místnosti k frontě hlavní jsou křížově do maltovaných žeber sklenuty, zadní však ploše kryty.

Průčelí západní přistavěno bylo v XVII. stol., kdy původní tvrz byla těsnou; tuším, že se tak stalo za Pintů Bukovanských. Hlavní fronta jest jednoduchá, dvoupatrová, o osmi oknech, s dvěma osmibokými věžičkami v rozích. Portál jest jednoduchý, elliptický zaklenutý a průjezd křížově sklenutý.

Věže při křídle severním i jižním jsou kryty cibulovitou baňkou s lucernou. Na prvé v korouhvičce písmena F. G. V. W. (Franz Graf Von Wěžník), za něhož (1752—89) vížka byla opravována. Osmiboká místnost prvého patra věže severní jest kuplovitě sklenuta, se třemi lunetami při

oknech, a jest vyzdobena prací štukovou. Jedna z přízemních místností od průjezdu na levo jest křížově sklenuta a štukovím vyzdobena. V jižní věži v prvém patře jest plackovitě krytá osmiboká místnost, což svědčuje tomu, že byla s křídlem jižním a s kaplí v XVIII. stol. za Věžníků vystavěna. V křídle jižním jest salla terrena s balustrovým

na-

!i|

--ji

i A. A A! IX

\/    \/    ~v!    ;/

lí

'i

Obr 41. Bukovany. Půdorys zámku.

schodištěm. Tento šálek jest osvětlen dvěma elliptickými okny a vysokými dveřmi vedoucími na terrasu.

KAPLE Narození P. Marie (na plánu A), baroková, uzavírá obdélný dvůr na východní straně. Jest to prosté, obdélné stavení zvýší prvého patra, vystavěné r. 1774.

Na hlavním oltáři obraz P. Marie z r. 1777, držící v klíně Ježíška. P. Maria má na hlavě stříbrnou korunku zlacenou a drahokamy posázenou, tepané práce.

Při kapli v rohu i. náhrobní kámen z bílého mramoru s legendou:

Mfja partii' 1588 ro nEbs | li prjsb sraaftjnt BrbanEnt aneb prjsb

J?mrcjka j ntnitfju

txEbÉlt po roBlikonocjtj nntrjEl gssf

nrojEnEÍjo a MafEcjnEÍjn njfirjB pana | psíra iMarssrjíni amrcjsrkt; | je mnidfju a na Krassouí | cjtjdj je gBsí rosřtn gBřjo ínjlo | 14 íeííj a 41 . . to iont | ío miste po^rjbsn ocjEkatoa | gtE slanmBřjo TOjshrissBnrr.

Uprostřed plochy znak Smrčků z Mnichu.

2. Náhrobní kámen žulový s nápisem:

(Bsíe ra Bnkomanská je mcfjrjnicj a ^íeío-oa a na BukomanEdj

(Znak Vchýnských.)

.....Bnkoroanska

. . . a na BnkoTOanedj

(Znak Smrčků z Mnichu.)

Jan Bnkoraansktj j Bn-koraan na Bukoroaneii) a Krassooi: místo pi-sarj B. OIjEskEfjo (Znak Pinku.)

Před zámkem stojí SOCHA sv. Jana Nepom. (typ sochy Rauch-můllerovy) asi 2-5 m vysoká, v žule tesaná. Na podstavci jest v železe litý relief znázorňující svržení sv. Jana s mostu a královninu zpověd (kopie pražských mosteckých reliefů). Na podstavci nápis:

DIVO IOANNI NEPOMVCENO ANNO MCCCLXXX111 EX HOC PONTE DEIECTO EREXIT MATHIAS L. B.

DE WVNSCHWITZ ANNO MDCLXXXI11.

U Sedlečka dřevěný KŘIŽ z r. 1777 a v polích BOŽI MUKA na cestě z Kozárovic do Těchniče z r. 1797.

Cerhonice (Crhonice).

Renner a Paroubek 152. — Schaller III. 50. — S o m m e r VIII. 30. — T r a j e r 572. — A. Sedláček. Slov. míst. 97.

R. 1291 činí se již zmínka o Cerhonicích. V XV. stol. připojeny ke Zvíkovu. Za Švamberků postavena jednopatrová tvrz v severním křídle nynějšího dvora. Jest stavěna po způsobu staveb XVI. století a místnosti v přízemí jsou křížově sklenuty. R. 1577 prodal Krištof ze Švamberka zboží Cerhonické bratřím Jindřichovi a Alexandrovi Deymovi ze Stříteže. Po Deymech drželi Cerhonice: Příchovský z Písnic,

CO

Černín z Chudenic a pak Kaleničtí. R. 1688 koupili praemonstráti drkolenští (Schlogl) statek tento od Ludmily rozené Kalenické, provdané za Jiřího Doudlebského z Doudleb, a postavili v přední části západního traktu ZÁMEK o jednom patře, kde nad průjezdem nasazena věžička s baňkou a lucernou. Nad samým průjezdem jest v červeném mramoru pracovaný relief ve dvou oválních kartuších, věncovím obtočených, znak kláštera Drkolenského. Pod znakem kartuš barokní s nápisem:

P—T—O—M

Castellvm hoc cerhoniczvm Incorporatis

SVIS BONIS AC PRAEDIIS ACCESSIT ECCLESIO PLAGENSI WVLGO SCHLOGL AVSTRIO SV PERIORIS SVB- INDVSTRIO REGIMINE

REI REWERENDISSIMI PERILLVSTRIS AC AMPLISSIMI DOMINI DOMINI MICHAELIS FELDER ECCLESIAE EIVSDEM ABBATIS DIGNISSIMI ANNO CHRISTI MDCLXXXVI11.

V prvém patře jest kaple sv. Vavřince, v níž na hlavním oltáři velmi dobrý obraz tohoto světce.

U Cerhonic dvojí zděná BOŽI MUKA stejných tvarů, a to na straně jižní a severní. Zdobena jsou po stranách pilastry, které spočívají na mohutném podstavci a nesou vyložené kládí, na němž barokní štít. Mezi pilastry výklenek pro obraz. Druhá polovina XVII. stol.

Cimelice.

Pam. arch. IX., 601. — H e b e r, Burgen II., 232. — Renner aParoubek 153. _ Sedláček VII., 74. — Schaller III., 58. — Sommer VIII. 41- — Tra jer 527. — Ottovy Čechy. II, 179. IX, 224. — Král. České IV., 115. — Sedláček. Slov. míst. 119. — Matriky od r. 1739.

Na vrchu ,,U Nováků" zbytky příkopů a valů; dle domnění stávala tu tvrz , .Strážnice". Za vrchem Chlumem slově,,na Písečinách", na temeně hromada kamene sluje ,,hrad".

KOSTEL SV. TROJICE byl ve XIV. stol filiálním kostela Mirotického. V prvé polovici XVII. stol. byl spustlý kostel svob. pánem Karlem Amadeem z Bissingen ze základu nově vystavěn. R. 1822 byl přestavován a rozšířen hrabětem Josefem Vratislavem z Mitrovic; v tu dobu byla i zvonice ze základu vystavěna.

Kostel jest orientovaný, s věží při západním průčelí, jež převyšuje lod o patro a kryta jest čtyřbokou vlašskou čepicí mansardskou s vikýři.

K obdélníkové lodi pojí se užší presbytář pravoúhle uzavřený. Kostel jest celkem bez výzdoby (obr. 42.); jen nad pravoúhlým vchodem v západním průčelí jsou dvě desky mramorové s nápisem:

JOS. COM. WRATISLAW. F. F. MDCCCXXII.

Vnitřek jest prostý (viz půdorys obr. 43.). Loď 8-5 m široká a 14-6 m dl., o třech travée, jest valené sklenuta; klenba spočívá na čtyřech

ff

I,

iM

'4~

«í£S

Jr;^í

IHmW

-v^-í

Obr. 42. Čimelice. Kostel sv. Trojice a sousoší sv. Trojice. Pohled od jihu.

z líce zdi o 40 c« vystupujících pilastrech. Osvětlena jest s obou stran čtyřmi obdélnými půlkruhovitě sklenutými okny. Presbytář jest 5-6 m šir. a 6-i m dl., rovněž valené ve dvě travée sklenutý. Na sever přiléhá k sakristii a k lodi přistavěná čtyřboká k a p 1 e sv. Barbory, kuplovitě sklenutá, s lucernou. K presbytáři přilehlá sakristie je nejstarší část kostela a původní zbytek gotické stavby, 5-4 m dlouhá a 3-6 m široká. Jest goticky sklenuta do žulových žeber jednoduchého profilu, jež se sbíhají ve hladkém svorníku a zapadají 2 m od země do koutů zdí. Vchod ze strany severní s vodorovným nadpražím a podpěrami gotického profilování v koutech (obr. 44.).

Hlavní oltář z počátku XVIII. stol., sloupové architektury, s obrazem sv. Trojice uprostřed. U sloupů stojí sochy sv. Jana Evang.,

sv. Jana Nepom. jako almužníka, sv. Václava a Šimona, ze dřeva řezané, bezpochyby od čimelického sochaře Hamra.

V kapli sv. Barbory oltář s obrazem téže světice. Kolem obrazu v bohatých, ve dřevě řezaných rozvilinách medailony s obrazy svátých čtrnácti Pomocníků, na plátně malované.

Na jižní straně oltář se sochou P. Marie, 1-46 m vysokou, ze dřeva řezanou, ze druhé polovice XV. stol., nově polychromovanou

7]

\/

\i

-•I

hd

oJlr

Obr. 43. Čimelice. Kostel sv. Trojice. Půdorys.

Obr. 44. Čimelice. Kostel sv. Trojice. Portál sakristie.

(obr. 45.). Madonna jest nahnutého postoje, drží neoděného Ježíška rukou levou a pravou říšské jablko. Na hlavě má korunku zdobenou gotickým ornamentem.

Křtitelnice cínová, 48 cm vys., má kotlík válcový na třech barokně zprohýbaných a akanthem vyzdobených nohách. Na kotli (obr. 46.) dva lví maskarony, relief nejsv. Trojice a světice s palmou rozdávající almužnu. Víko, které přidržují tři hlavy andílčí, jest

v ruce

ukončeno stvolem vybíhajícím v kalich vzepřený třemi volutami, které končí poprsím andílků. Na vrcholu bývala asi cínová soška, která jest nahrazena bezcennou dřevěnou soškou křtu Krista v Jordáně.

Dva stříbrné, pěkně tepané kalichy s prolamovaným košem na kupě, s pražským puncem poněkud nezřetelným; ostatní značky rovněž nejasné (obr. 47.). Konec XVII. stol.

V kapli sv. Barbory hned při vchodu v právo i v levo zazděny dvě náhrobní desky z červeného mramoru, obě stejného tvaru. Pravá má kartuš se znakem barona z Bissingen a srdcovitým štítem Diettrich-šteinským, nad erbem v reliefu poslední soud. Na protější desce rovněž v reliefu poslední soud, ale jiné koncepce (obr. 48.) a nápis s chronogramem:

SISTE VIATOR LEGE ET LUČE

DOMINVM PIETATE ET MERITIS MAGNVM PARVVM HVNC TVMVLVM 1NGRESSVM OBUT

ÍLLVSTRISSIMVS DOMINVS DOMINVS CAROLVS AMADAEVS L • BÁRO DE BISSINGEN DOMINVS

IN

CZIMELITS RAKOVITS, NERESTES, SMILKOV PETROVITS ET ZAHRADKA AVGVSTISSMI IMPERATORIS CAROLI VI

CONSILIARIVS JVDII CAMERATICI ET - FEVDALIS IN REGNO BOHEMIAE ASSESSOR DISTRICTVS PRACHENSIS PER ANOS DVODECIM CAP1TANAEVS REGIVS SED NON ABIIT NAM VIVIT POST - FVNERA - VIRTVS VIVIT ADHVC ET PIETAS ILLIVS ET GRATA MEMORIA

TAM - IN

INTRODVCTA - CONFAEDERATIONE - JOANEA QVAM - IN

FVNDATA ET FVNDAMENTIS ERECTA PAROCHIA SEMPER HONOS NOMENQVE EIVS LAVDESQVE - MANEBVNT

TV VIATOR

SIC VIVE ET STES PRO DEI GLORIA ET SI ALIQVANDO - CECIDERIS - RESVRGES CVM EO IN GLORIA VIXIT-VITA Víti IVSTI - ET-VItlI EXPERTIS tR I GVtVM - NAtVRAE EXCOLVlT DEO - ET- POPVLO - CARVS-'(=1797).

U oltáře na jižní straně: 1.) žulový náhrobek, s nápisem:

Ieílja Ďopljo MDLXI tu pafek po stoafem ntafansst; apossfolu pante nntrjela urobena pant

3Snna j rarabp manželka nrtpE itElpj..............

obpocjrrraa.....sumípíř; ronlEnrrr^

v*m

2. Deska z bílého mramoru (v právo u oltáře), se znakem a nápisem:

LETHA 1651 DNE 12 NOWEMBRIS VMRZEL VROZENY A STATECZNY

ŘITI

RZ PAN GIRZY NYSTRAM CZABVS KY SPROSTÉHO G. M. CZYSARZ SKY PO DWZACZTNYM REGIMEN TEM NEGWISSIHO PISINKERA NA RZIZENY RITMISTR NAD GED NAV COMPANÝ KIRISARV GEHOZ TO TI ELO ODPOCZIWA W TOM TO MISTIE OCZEKAWAGE WESE LEHO Z MRTWYCH WSTANI

V dlažbě kostelní několik n á-hrobků z mramoru nebo žuly, náležejících rodu Vrábských, s nápisy a erby vyšlapanými.

Zvony: 1. 50 cm šir. a 48 cm vys., bez ozdob a písma.

2.    36 cm šir. a 32 cm vys. Kolem koruny vine se ornamentální ozdoba. Relief sv. Prokopa.

3.    90 cm šir., 70 cm vys. Kolem koruny nápis got. minuskulí: ÍEÍa buojpfjo íijsi;c|e^d rcccbEroabEsaÍEÍjo bntfjEÍjo sípí gEsí ÍEnío jroort ůe cjíp a tfjroalB panu íntolju maícjE bmptp Na plášti relief P. Marie s děťátkem.

Na faře visí z kostela sem přenesený obraz sv. Barbory z 1. pol. XIX. stoh, směru Tkadlíkova. Světice hledí se sepjatýma rukama, za ní žoldnéři s meči a nad ní nesou andílkové kalich.

•I

;ť

fisf;

1:

Obr. 45. Čimelice. Kostel sv. Trojice. Soška Madonny na oltáři.

ft§?

SSil

iě

til

c:

m,

híiiÉÍM

A’

&ň

s.

fe'-

Ví., |

r ~    C-v

is

1|£Ík

zm

Obr. 46. Čimelice. Kostel sv. Trojice. Křtitelnice.

ZÁMEK (obr. 49.—50.)

R. 1448 připomíná se Petr z Čimelic. V XVI. stol. byli v držení této tvrze Vrábští, kteří prodali ji Deymovi ze Stříteže. R. 1629 přešla tvrz koupí na Michala Adolfa hraběte z Althanu, a později držel ji Jindřich, svob. pán z Bissingen. Té doby byla ještě tvrz zachována a opatřena kolem vyzděným příkopem. V rohu tvrze byla okrouhlá věž. Syn předešlého Karel Bohumil vystavěl nynější zámek r. 1728—1730. R. 1782 přešel tento statek děděním na Vratislava z Mitrovic a r. 1840 provdáním dcery Josefiny za Karla kníž. ze Švarzenberka na tento rod.

v?

TT: ■

Obr. 47. Čimelice. Kostel sv. Trojice. Kalich

Tvrz, nyní sýpka, jest prosté stavení před zámkem na severu, opřené na sev. a západ, boku opěráky a obehnané dosud znatelnými

příkopy.

Zámek jest jednopatrová stavba, ustupující ve středu a převyšující o patro ostatní budovu. Tento ústupek tvoří v prvém patře volnou

4^1

«B

./

J§§S^-Í^

fy ■**

<c

•<*~ ■• 01

v'”

«k#

,-?*v

HK

«/

*•' . *••

—7»gga«s

^X^jSEšáK

N

nK ' .

!^^==r-

V'ífT '    ³ '

%’&&??4/N^

V-f -

1%*)

p⁵

'§■'

&■?«

’ t &gf

í    .^«ť!

/:>■

í*jSu|

á J .

■*5 ' ¹

f . !%*

I* v€@$S[ ‘ér*

'fř⁴

■ ;; ■

'4/

ft£ \

ISkA

ÍFI

.'•v.

%'Í

•*

JrnWMm

1 ⁴⁵ *

•;    'i. í .^'..

nHi

wm|

La*sw“tHgž

*i>

jreík*'

•j* 'sS

f|

V.V.'

■fes -

Jíte. .:•>

ígří

VW

li

i«Í

»?L-%

mm

NSĚ!

ĚĚ

r>

X:«t

1,

¹

'^šěěĚKL

apappn

p-r

JBJ-íaUStó

V . M

ů.-*X * x.

li

i V'

Obr. 49. Čimelice. Zámek. Průčelí.

loggn, kde nad vchodem do vestibulu jest znak pánů z Bissingen a kol něho nápis: CARL GOTTFRIED FREIHERR VON BISSINGEN 1728.

Na zahradu obrácená fronta o jedenácti osách.

Uvnitř jest uprostřed dvouramenné schodiště s vestibulem, ozdobené devíti podobiznami pánů z Bissingen. V pokojích mnoho cenného

ÉP-

2_

JF

----

•V.

•~í

"T

■■pa

WŠ

.1

b ■!

LE

-r.:

⁵³ ífjX

i_____ :

^ .....

X---,

jj

f§

wá:~wk

Obr. 50. Čimelice. Zámek. Půdorys.

rokokového nábytku, zejména: sekretář slonovinou vyložený a vykládané vysoké hodiny; mimo to bíle polévaná kamna a krb (obr. 52.).

V severním křídle zámku kupolí sklenutá kaple, s párem lunett po stranách. V ní o 11 á ř sloupový, s novými obrazy. Na stěně obraz sv. Šebestiána, připisovaný Skřetovi (obr. 53.). Na oratoři tabulový obraz: Klanění sv. tří králů, zajímavá práce z poč. XVI. stol. v přihroublém rámci barokním; v pozadí zlatý koberec; na ovrubě pláště Baltazarova písmena ILRME (obr. 54.).

ihy-

fvN

yf    ■

jL yv • ?•. '

■v*

rv

i—v?

VT

fl;

Obr 52. Čimelice. Zámek. Kamna.

HŘBITOV S KAPLI (při silnici do Písku asi 1 km za městem). Prostor hřbitova, obehnaný zdí, jest skoro čtverečný a kaple je posunuta na něm k užší straně (obr. 55).

Je vystavěna jako řecký prostylos, s průčelním štítem na čtyřech dorských sloupech a kládí, zdobeným vyloženou římsou a reliéfním nápisem SPES v paprscích v tympanu. V čelní zdi dva výklenky pro sochy, mezi nimi pravoúhlý vchod do hrobky, s nápisem: CíNERIBVS j WRATISLAORVM | MDCCCXVII. Boční zdi hladké, kvádrované v omítce,' bez oken. Na sedlové střeše čtyřboká věž se čtyřmi segmentovými okny, ploše krytá a křížem ukončená.

&■

J|ůy

-á

li

f-%

A®

KřS ,Í1

I?

'i

,.m

zM

gk?

Obr. 53. Čimelice. Zámek. Obraz sv. Šebestiána.^

Uvnitř obdélný prostor s plochým stropem, prolomeným uprostřed do věže, na jejímž stropě velká růžice. Pod stropem obíhá těžké kládí, nesené čtyřmi jónskými sloupy a zdobené astragálem a zubořezem.

Na oltáři krucifix ze dřeva řezaný a dva páry empirových svícnů.

Na hřbitovní zdi stojí na nárožních i bočních pilířích žulové sochy svátých a světic, přenesené sem prý z aleje zámecké (viz dále). V čele

áy

mm

Éga

sss^f

1

I

t mi

ÉÉf

V£T

f3

stojí Kalvárie, přenesená sem od pivovarského rybníku pod zámkem, kde dosud zůstaly lípy, ji zahalující.

SOCHY.

Před kostelem sousoší sv. Trojice ze žuly (obr. 42-). Na vydutém čtyřbokém podstavci s pilířky v rozích, na nichž stojí sochy sv. Václava, Jakuba, Ondřeje a Augustina skoro v životní velikosti, spočívá čtyřboký stylobat se sochou sv. Bonaventury na čelné straně a na tom stojí sloup se sousoším. Postaveno asi za sv. pán a z Bissingen.

Od zámku čimelického vedla kdysi až k zámku rakovickému (asi 200 ni) velikolepá alej lipová, v níž stálo mnoho soch sva-

1

' seétgmak wki ^ h-^áwSkšiiMĚe*-

2,

■ř-í

. Já

::

' Cl

ISáS Sál j : •

Obr. 55. Čimelice. Hřbitov s kaplí.

na

tých.*) Alej byla vytvořena během času za vlády pánů z Bissingen (na sklonku XVII. a poč. XVIII. stol.) a částečně zničena za Vratislavů poč. XIX. stol.**) Soch bylo užito k ozdobě hřbitovní zdi (viz výše!), dvou mostů a silnic. Zachovaly se — mimo zmíněné již na hřbitově — tyto:

U cis. silnice směrem k Miroticům na právo žulová socha svat. Humprechta v rouše biskupském, s laní po boku, z konce XVII. stol., na vysokém podstavci.

Na téže silnici směrem ku Praze za kostelem kamenný most (obr. 56.), zdobený na čelech parapetních zdí čtyřmi žulovými sochami na čtyřbokých podstavcích, s nápisy: sv. Václav, na podstavci: S. WENCES| LAVS | OBIIT A : 929 j DIE 28 : SEP: | ; Jan Nepom. (socha se zdá proti ostatním mladší), na podvalu znaky pánů z Bissingen s písmeny Barbara) B (?) F(reiin) V(on) B(issingen) G(eborene) V (on) T(annfeld) ***);

*) Bylo jich tolik, že prý i některé, zubem času ohlodané byly užity jako stavební materiál na stavbu jezu v říčce Skalici.

**) Také letos mělo býti stromořadí decimováno.

***) Tím by byly sochy datovány obdobím 1678—1706.

sv. Norbert, na podstavci: S. NORBER | TVS | OBIIT 6. IVNII|1134; sv. Vojtěch, na podstavci: S : ADAL | BERTVS | OBUT XXIII. AP. [ 1001.

O něco dále na rozcestí k nádraží dobré žulové sochy sv. Isidora a sv. Anny.

Asi 3 km dále směrem ku Praze přepíná říčku .Skalici kamenný most, vyzdobený jako čimelický žulovými sochami na pilířích, připomína-jícími dílnu kamenníka Hamra a jeho bratří nebo synů: sv. Prokopa, Floriána, Václava, Šebestiána, Josefa, Jana Nepom., Barbory a Vojtěcha.

“i!"-¹

V..

í]

w-

Obr. 56. Čimelice. Most se sochami.

U cis. silnice směrem k Miroticům trojboká BOŽÚ MUKA, zděná z cihel a omítnutá, s římsou uprostřed vypjatou, pod níž ve třech mělkých kapličkách obrazy sv. Václava, P. Marie a sv. Josefa, malované na omítce malířem Jelínkem z Čimelic.

Na konci nádraží směrem k Písku (u cesty do Lhoty) stojí SLOUP žulový, asi 6 m vysoký, s toskánskou hlavicí, ukončený komolým jehlancem a ze železa kutým křížkem. Podstavec sloupu hranolový. XVIII. stol.

Na lesnatém chlumu za hřbitovem, kde říká lid ,,u sv. Vintíře“, stojí na zděném trojbokém podstavci na třech žulových koulích JEHLANEC trojboký, asi 6 m vysoký, s prohnutými stranami, na němž malířem Jelínkem z Čimelic namalovány obrazy sv. Vintíře, Ludmily a Vojtěcha. Tvarem upomíná na poč. XIX. stol.

Čížová (Čížova, Čížov).

—• Sommer VIII., 33. — Světozor 1867, z44 45- — Irajer 551 — 54. — A. Sedláček, Slov. místop. 122.

a Paroubek 183. — Sedláček VII., 138, 192, XI., 235. — Schaller III., 33—34.

KOSTEL SV. JAKUBA VĚTŠÍHO jest prostá stavba gotická, sáhající původem svým do XIII. stol., v prvé polovici XVI. stol. však přestavěná, (obr. 57. a 58.)

•i

Mi

k.

ESy.

II

k..........A ;

KMÉŠ

..

'*U

f€.:

*44

Obr. 57. Čížová. Kostel sv. Jakuba. Pohled od jihovýchodu.

Fara se připomíná již r. 1384. R. 1571 byl zde farář pod obojí Mikuláš Dvorský. Kostel byl původně farní, později filiální kláštera v Písku a r. 1571 opět farním. Po 3oleté válce byla fara restaurována a dílem Dominikány z Písku, dílem z Radobic administrována.

Lod obdélná bez věže, v západním průčelí tři neslohové, později vyzděné opěráky, štít hladký. Tašková střecha nad lodí oživena štíhlým, •osmibokým sanktusem s jehlanovou stříškou. Na jižní straně schodiště na kruchtu, vedle něho kobka s hlavním vchodem (z r. 1759), dále k východu dvě okna hrotitá původního založení, přední s dvoj nosem, druhé, kdysi trojdílné, nyní bez prutu a jen s kusou kružbou. Protější okna -•s předešlými souhlasná, původních rozměrů, sklenuta jsou polokruhem.

Presbytář užší, pravoúhle uzavřený, podepřen jest v rozích neforemnými opěráky s jedním ústupkem a jehlanovým zakončením; v závěrové zdi zazděné okno hrotité, nad ním nové okrouhlé okénko, do jižního boku prolomeno podélné okno, sklenuté polokruhem.

K severní straně přiléhá sakristie, nad ní oratoř.

-Iřf

Vnitřek lodi, 18 m dlouhé a 8-34 m široké, přepjat valeným klenutím se čtyřmi kápěmi, stěny oživeny pilastry s římsovými hlavicemi. V západní části lodi hudební kůr na prostých čtyřbokých pilířích; podkruchtí tvoří tři hladké, křížové klenbičky.

Triumfální oblouk půlkruhový*) má boky nečleněné; nad ním dřevěný barokový rámec s malovaným erbem Lobkovicův.

Presbytář 5-65 m široký a 7-5 m hluboký má sklípkové klenutí v podobě čtvřpaprskové hvězdy; zvýšen jest o tři stupně, pod ním hrobka.

-V

;<

Hlavní oltář, baroková architéktura z konce XVJII. stol. s olejovým obrazem sv. Jakuba, nahoře dobře řezaný rámec z akan-tových rozvilin s obrázkem sv. Jana Křtitele.

Obr. 58. Čížová. Kostel sv. Jakuba. Půdorys.

Nad vchodem do sakristie obraz sv. Josefa s erby cechů stavebních, dole knížecí erb Lobkovický z XVIII. století.

Kalich 24 cm vys., kupa g-^cm široká (obr. 59.). Noha šesti-laločná, tepaná, v kartuších 3 medailony s reliefy sv. Václava, sv. Jana Nepom. a sv. Ludmily. Kartuše drží andílkové mezi festony. Nodus trojboký, tvaru hruškovitého, na něm kartuše, v jedné sv. Barbora, v druhé SPECTANS AD, ve třetí znak Deymů a písmena: V. ID. Z ST. 1775. Koš kupy tepán ve vysokém reliefu: kartuše drženy jsou andílky a vyplněny plochými reliefy sv. Vojtěcha, Víta a Václava; na prolamované obrubě tři andílčí hlavičky a nad nimi mušle.

*) V archivu zámeckém opis zabíleného nápisu nad tr. obloukem: AhhE(?) . . «. PR . . . RIA RENOVATA FVIT ECCLESIA ....

Ornát na hnědém plyši stříbrem vyšívaný kladenými nitkami; mezi ornamentem mřížoví, vyplněné modrým hedvábím. Z konce XVIII. století.

tm

i//

%«é;

-*sre~ ^

tn;>i

VI

A,

,, .4 i

%.

«gus

gT    '

■m «1

■•■:.'.»,»■•• •).'V»itsaí

Obr. 59. Čížová. Kostel sv. Jakuba. Kalich.

Cínová křtitelnice výšky 1-08 m (obr. 60.). Osmiboký kotlík, 37 cm vysoký a F40 cm v průměru, nahoře i dole s pásovou ozdobou v cínu litou, představující výjevy z ráje, Adama pod stromem sedícího a na basu hrajícího, proti němuž Eva stojí a jemu jablko podává. Mezi prarodiči i had. Ve třech stranách pásu různá rajská zvířata. Podobně jest i dolní pás vyzdoben. Pod horním pásem dvě lví hlavy

s kruhem. Kotlík spočívá na třech nohách vyzdobených nahoře hlavou ženskou a dole ptačím drápem s koulí. Víko má tvar osmiboké báně. Konec XVI. stol.

..."

'■*jJ

y:£*;

S»

L ''Í4/ mm .

?■

7$í

• -V

ř,l

Obr. 60. Čížová. Kostel sv. Jakuba. Křtitelnice.

ít

V předsíni zazděn jest do výklenku náhrobek (obr. 61.) z bílého mramoru, 2 m vys., i-ijm šir., ošlapaný. Uprostřed ve vysokém relieíu rytíř v plné zbroji, pravicí meč a levicí dýku držící. Po stranách postavy dvou dítek, z nichž větší drží znak Loreckých ze Lkouše. Pod rukama těchto figur dvě tabulky, na nichž jest pokračování cpisu:

LETHA • PANIE 1 • 5 • 7 • 1 • W PATEK NA SOBTOT-V-DEN SWATEHO BARTOLOMI EGE ZAMORDOWAN - GEST - VROZENY A STATECZNY - RZITIRZ - PAN - LVDWIK - LORECKI ZE LKAVSSE W SSAMONICICH SE DWIEMA SYNI SWYMI - ADAMEM - A ZDEŇKEM

na pravé:

Na levé desce:

AVKLA*

DNIE-N A LOZJCH OD SWICH PODÁNÍCH GEGICHZTO PANBVCH

TI ELA TUTO SAV PO CHOW ANA

RAC

GIM

MILOŠ

TIW

BEIGTI

Pod kamenem v dřevěné rakvičce ostatky zavražděných.

V    presbytáři nad vchodem do krypty d e s k a z červeného mramoru s málo již znatelným erbem Deymů ze Stříteže; nápis vyšlapaný.

V    lodi před presbytáři 12 náhrobních kamenů většinou mramorových, ostatní z pískovce a žuly; nápisy na nich a erby nadobro vyšlapány, pouze na dvou stopy erbů.

Opodál kostela na vršku na nej vyšším bodě stojí ZVONICE s přízemní podezdívkou a patrem dřevěným, krytá sedlovou, prejzovou střechou. V ní zavěšeny zvony:

1.    80 cm šir., 66 cm vys. Přelili ze staršího Juránek a Peyney v Plzni r. 1873.

2.    73 cm šir., 60 cm vys. Kolem koruny mezi dvěma akant. vlysy trojřádkový nápis:

A FVLGVRE ET TEMPESTATE LIBERA NOS DOMINE JESV CHRISTE | LETHA PANIE 1596 VROZENY PAN MIKVLASS DEYM - Z'- TRZITEZE -A - NA - TZYZOWEG - TENTO ZWON KE CZTI | A CHWALE BOZI SLITI DAL POTOM Z ODKAZV VROZENÉHO P. HENRICHA DEYMA-NA-DRHOWLI Z NOWV PRZELITI GEST

Ve středu znak Deymů ze Stříteže, vedle relief Krista na kříži a u něho dole nápis: LÉTA - PAN IE • 1685 • V elliptickém rámci relief sv. Kateřiny a proti ní relief sv. Ivana. Proti reliefu Krista s druhé strany relief P. Marie s děťátkem, stojící na hadu a piílměsíci. Vedle ní jest nápis:

Stephanvs]

Pricqvey Civíš Clattowiensis ME FVDIT

3.    105 cm šir., 83 cm vvs., puklý a dole vyražený. Relief P. Marie s děťátkem na půlměsíci a sv. Jana Křtitele. U koruny nápis dvojřádkový:

1.    ANNO DOMINI 1544 ISTA CAMPANA FVSA EST PER - ME ANDREAM ČIVEM NOVE CIVITATIS PRAGENSIS - AD

2.    DEO LAVDEM ET HONOREM DEI OMNIPOTENTIS ET BEATE MARIE VIRGINIS ET SANCTI IOHANNIS SIT LAVS.

* —_____,v-

.:v£:

-V. ,

TU

Pii

EG

VŮ

fc

írj

/!

~r.«;

sVa®

>il

ůž;

lil

r,j

jrfi

»ól ■ -

mí

šelfe

i#Vr

wům:

■

IVrPtfCTf v •

fc*Z]

š?.\.

Obr. 6i. Čížová. Kostel sv. Jakuba. Náhrobek.

Na dubové stolici letopočet 1716.

Nedaleko kostela na jih stojí čtvřboká KAPLE sv. Barbory s osou od severu k jihu, r. 1759 vystavěná a r. 1848 opravená.

Čelní severní fronta do hřbitova obrácená vyzdobena jest lisenami. Vchod pravoúhlý, v žule tesaný, s oblamovanou římsou a kulemi zdo-

bený; v I. patře výklenky, nejvýš trojúhelný štít. V bocích segmentová okna. Presbytář jest o pěti stranách, s okny téhož tvaru. Na střeše osmiboká věžička s lucernou a baňkou.

Vnitřek jest valené sklenutý, s kápěmi při oknech. Oblouk triumfální, elliptický, spočívá na sdružených pilastrech. Pětistranný presbytář jest kuplovitě s kápěmi sklenut.

Na hlavním oltáři obraz sv. Barbory, nepatrné ceny.

Na hřbitově barokový KŘIŽ kovaný, z r. 1781.

ggjf

Mm

mat

WT) CJ

lip

Blg8j||g

Obr. 62. Čížová. Zámek. Půdorys.

Při kostele ŠPITÁL pro chudé o jednom patře r. 1662 založený, sloužící od r. 1761 za kaplanku. Klenby v přízemí jsou křížové. Veškeré kování dveřní jest původní.

ZÁMEK (obr. 62.) vystavěn jest na staré tvrzi, na níž se r. 1560 připomíná Jan Deym ze Stříteže. Jest do úhlu stavěn; průčelí jest hladké. Jen mohutná brána a prostranný mazhaus svědčí stavbě XVI. věku. Do traktu severního vede v žule tesaný portál, zdobený na stranách sloupy s toskánskou hlavicí na čtyřbokém podvalu, zdobeném v lícní straně plochou lví hlavou. Sloupy nesou římsu, vlys a trojboký štít, na němž malované sdružené znaky Jana Petra Deyma ze Stříteže a manželky jeho Kateřiny Františky Jakrdovské ze Sudic z r. 1629. ním ve vlysu nápis: BENEDIC DEUS OMNIPOTENS DOMŮM HANČ ET OM NES INHABITANTES, INTRANTES ET EXEUNTES SÍTOVÉ

IntraVirtus, Veritas, humilitas, Prudentia, Pax,Concor-

DIA, SANCTITAS, SANITAS, CASTITAS, OBEDIENTIA, SPES

in Deo, Charitas. et Benedictio haec maneat super

HANČ DOMŮM.

Sklepy traktu severního jsou do skály tesány. Roh křídla severního býval asi věží dle mnohoúhlého zabočení.

V prvém patře traktu západního nad průjezdem kaplesv. Jana Křtitele, valené sklenutá, s dvěma lunetami při straně severní a jižní. U cesty k Nové hospodě v poli v levo kamenný KŘIŽ.

"v:

•v^4í

Í!

g,

Mís

•i'

lis,

r$8Ů

r.^¹

:i|íi,,ríl'.

^pltew

r ’ »

Éi

pA

i||M

Wm

^mk

^j jgg. w,

wilSpasSig

toJlÉS^tó

m-£

cA;

. <<

mmm

se

r|

rvj«í

tej

á=í~ - m

to

imw

=_-

Obr. 63. Dobev. Kostel sv. Brikcí. Pohled.

Dobev.

Renner a Paroubek 185. •— Sedláček III., 244—246, 260. — S c h a 1-1 e r III., 106. — S o m m e r VIII., 421. — T r a j e r 559. — A. Sedláček,

Slov. místop. 135.

TVRZ. Zbyla z ní pouze část zdi hradební. K bývalé tvrzi byla přistavěna panská stodola. Kostelík pak byl zároveň v hrazení pojat. R. 1318 držel tvrz Albera z rodu vládyk Dobevských. V XV. stol. rod Dobevských vymřel. V XVI. stol. přešla Dobev koupí na Jindřicha ze Švamberka a připomíná se již jako pustá; později byla obnovena, ale zase zanikla.

KOSTELÍK fSV. BRIKCÍ (filiální Kestřanského), orientovaný, z lomového kamene, byl vystavěn v XIV. stol. asi jako kaple ku

tvrzi přiléhající (obr. 63.—64.) a r. 1881 opraven nákladem Jana Adama ze Švarzen-berka.

Obdélná lod s původním vchodem s jižní strany. Vchod jest lomený a profilovaný (viz profil obr. 65.) dvěma žlábky a hruškovitým oblounem. V tympanu zhruba jen opracovaný relief (obr. 66.), patrně nedodělaný, Krista na kříži s P. Marií a Janem, v koutech pak hlavy andílci na čisto zpracované. Nad portálem v právo dvojdílné gotické okno (obr. 67.). Presbytář zakončen třemi stranami osmiúhelníka; v nárožích a na straně jižní opřen opěracími pilíři s krycí deskou. Tři okna jsou dvojdílná, s kružbami plaménkových tvarů aostěním na obě strany profilovaným (obr. 68.). Kolem lodi i presbytáře původní gotický trnož. V západním průčelí nad hřebenem střechy věžička o dvou oknech nad sebou.

Vnitřek prostý. Lod jest ploše kryta dřevěným stropem, který byl r. 1756 celý pestře v rázu lidovém pomalován ornamentem proplétajícím se s ornamentem mušlovým. Lod oddělena triumfálním o b-1 o u k e m (obr. 65.) lomeným, profilovanými dvěma žlábky a oblounem s plochým hřbetem. Rovnoběžně s obloukem vystupuje ze zdi chambrána z cihel (patka započaté klenby).

Presbytář, užší než lod, složen jest z travée a závěru o pěti stranách osmiúhelníka, klenutí jest křížové, v závěru paprskové (obr. 69.). Žebra dvakráte vykroužená sbíhají se v závěru do svorníku (obr. 7°-)» na němž vytesán v reliefu Kristus kázající, ve druhém svorníku (obr. 70.) dvojitá pětilistá růže. Žebra usazena jsou na konsolách, které v travée na sever znázorňují hlavy lupeny ovinuté a v závěru jsou vyzdobené listovím (obr. 71.).

Při severní straně jest sanktuarium (obr. 72.) pravoúhlé, orámované z obou

i r~

Obr. 64. Dobev. Kostel sv. Brikcí. Půdorys.

jar.]

iĚĚmm

mm.

Ur

mt

9-

52

pp

_50CM

0    5    10

Obr. 65. Dobev. Kostel sv. Brikcí. Profil portálu a triumf, oblouku.

zp

30

JH

stran panelovanými gotickými věžičkami, které žabkami posety končí křížovou kytkou. Spodní orámování zdobeno jest silnou větví vinné

19

-v.

mw

'$> « /j

§k

Jo

v.

l;

[I

íý tší

mí

Ml

lit

■srnr

VV

Éfelf

Sil

Obr. 66. Dobev. Kostel sv. Brikcí. Portál.

CM1050

±_

^ JM

Obr. 67. Dobev. Kostel sv. Brikcí. Řez okna v lodi.

révy s plody, pod níž v rozích okřídlené hlavy andělů a uprostřed hlava Kristova se svatozáří v kříži. Horní část mezi věžičkami vyplňoval původně rovnoramenný štít (uražený); plocha pod ním vyzdobena jest ve

■lifipi m mm si

*.    - g°M

z-~c~

SWĚlilk

\\X==T iU\nT

iisř

áSBĚ

m\

I.

Wěě 1

11

i i

li

■fZ.

il

líi

£■;

Obr. 68. Dobev. Kostel sv. Brikcí. Kružby v oknech presbytáře.

li

>->r:

/%

i®*.

1 il

il

,.J

k"

i*

í.ií-T'-⁷

t;

lil

ll

HEZ

'■*

||

Obr.Jóg. Dobev.CKostel sv.JBrikcí. Pohled do presbytáře

tMMm

-y

Obr. 71. Dobev. Kostel sv. Brikcí. Konsola.

a/kb#

*-yy

-15-

vysokém reliefu korunováním P. Marie, která jest znázorněna jen hlavou s korunou, po jejíž stranách dvé klečících andílků drží korunu.

šm

-itf

* \L

ÍX.

km '

^ ,4’íít

í| I | rnrnámk

1--

r **

ŮÍ

%#*•

i Hiiiiinrir

r- Zj-

mkmn

m m m m ■ a

m m a m m m z a«HK■m -■ l i k*

‘ _    ‘. m t

„ * .    * ’£-íA

m ■ m m m m *

'Hfj

-5

-_T ' í

li*

ťlM

iP

n » *

Ol *■

•» *5 *5 r

- ?-4^řX,

vf

Obr. 72. Dobev. Kostel sv. Brikcí. Sanktuarium.

Zvony: i. 46 cm šir., 42 cm vys. Na plášti relief P. Marie s děťátkem a Krista na kříži. Kol koruny vine se nápis: ANNO 1693 HAT MÍCH GOSSEN GISER GEORG • N • Pod nápisem ornamentální ozdoba.

2. 34 cm šir., 30 cm vys. Kolem koruny nápis gotickou minuskulí:

mana mater grácie mater miserirnrbie 1510.

Dolní Nerestec.

Schaller III., 60. — Sommer VIII., 42. — Renner a Páro u b e k 165. — T r a j e r 544.

Bývala zde tvrz. Osada uvádí se poprvé ve XIII. stol. jako zboží kláštera sv. Jiří v Praze. V XVI. stol. seděli na tvrzi Tluksové z Vrábí, pak prodali statek Dejmům ze Stříteže. V XVIII. stol. drží statek ten Bissingenové. Pak splývají dějiny Nerestce s dějinami Čimelic.

ZÁMEČEK do pravého úhlu vystavěný, s osmibokou věží v rohu, spočívá v přízemních místnostech na původní tvrzi Tluksů. Levé křídlo ukončeno jest kaplí, zasvěcenou sv. Anně. Zevnějšek zámečku jest bez ozdob, prosté stavení s řadou oken v obou křídlech, s věžičkou nad kaplí. Ve věži, která nepřevyšuje prvé patro, v přízemí v protilehlých stranách dvě lomeně zaklenutá okna.

V kapli, ploše kryté, barokní oltář sv. Trojice. Po stranách tabernakula okřídlení andělé. Nad sv. Trojicí novější obraz sv. Anny.

Drahonice.

Renner a Paroubek 216. — Sedláček VII., 247, 250. — Týž, Slov. místop. 163. — Schaller III. 420. — Sommer VIII. 103. — Trajer 160.

V XIII. stol. drželi Drahonice křižovníci s červenou hvězdou. Roku 1318 připomíná se Ctibor z Drahonic, r. 1572—80 rytíř Radkovec z Mirovic jako držitel. Dcera Mikuláše Dionysa Radkovce Kateřina Kon-stantie zasnoubila se r. 1661 s hrabětem Franfc. z Vrtby, čímž zboží Dra-honické na něho přešlo. R. 1700 koupil Drahonice Ferdinand kníže ze Švarcenberka. Za Vrtby přestavěna byla tvrz na ZÁMEK, který po-trval až do druhé poloviny XVIII. stol.; r. 1762 při prudké vichřici zřítila se větší část zámku i s krovy a sedmi světnicemi, takže zůstala pouze zeď ke dvoru obrácená. Kníže dal sice vše opraviti, avšak během času zámek zpustl úplně. Obraz zámku z r. 1710 jest chován v archivu proti-vínském.

Z celého hradu zbyla pouze okrouhlíce o dvou (obr. 73.) patrech, průměru asi 6 m. Osvětlena jest v prvém i ve druhém patře střílnovitými okénky s kamenným obložením. Na západní straně v druhém patře trčí do vzduchu dva krákorce a nad nimi část žulového ostění s vodorovným nadpražím. K severní straně věže přiléhá část ulomené hradební zdi.

Na silnici do Blska a do Skočíc jsou zděná BOŽI MUKA z konce XVII. neb počátku XVIII. stol.

řě

Aš

Hi

Obr. 73. Drahonice. Zbytek bývalé tvrze.

Drhovle (Druhovle, Drhovel).

O)

Ht

HH £

CD

03

cr*

CD

HH*

Oj

Oj

C/3

i8s- — Sedláček VII., 138. XI., 235. — er VIII., 21. — Trajer 554—55. — A. č e k. Slov. místop. 168.

C/3 C/3 n> o Cl cr

P' H-

V XVI. stol. náležela Drhovle Hodějovským, jimž byla r. 162a zkonfiskována. R. 1685 patřilo zboží toto Jindřichovi Deymovi ze Stří-teže, r. 1696 hraběti Morzinovi. Hrabě František Mikuláš z Morzinů, pán na Bezděkově, Drhovli a Brlohu, postavil r. 1708 kapli před zámkem, která v XIX. stol. zbořena. R. 1712 koupila Drhovli hraběnka Antonie Josefa, ovdovělá Černínová z Chuděnic a r. 1753 přešlo zboží toto na

knížecí rod Lobkoviců. Kněžna Anna Berta z Lobkovic, rozená ze Švarcen-berka, dala postavili r. 1851 mešní kapli sv. Anny v jižním křídle.

na

ZÁMEK jest prostá budova dvojkřídlá uzavírající pravý úhel, jehož konci přistavěna kaple mešní (obr. 74-)• Nad prvým patrem v hlavním průčelí nad průjezdem po celé jeho šíři trčí věž o patro vyšší, s hodinovým renaissančním štítem na obou čelních stranách; kryta jest střechou mansardovou.

ft

za-

Fronta východní má v přízemí hrubé arkády křížově sklenuté. V traktu severním jsou arkády zděny. Spodní místnosti a sklepy jsou rovněž křížově sklenuty. Fronta do zahrady jest vyzdobena štítem troj úhelným, v němž namalován znak Lobkoviců.

Ke vchodu vede dvouramenné schodiště, na konci šiškami a kulemi renaissančními zdobené.

nn

KAPLE SV. ANNY jest moderní stavba s presbytáři pěti stranami osmiúhelníka uzavřenou, s kůrem v pozadí a oratoří. Vnitřek ploše skryt.

20-^

w_ a ca

—.....■

in^

Obr. 74. Drhovle. Půdorys zámku.

Kropenka cínová má na nádobě dvě andílčí hlavičky, odkudž vychází držadlo barokně zprohýbané. XVIII. stol.

Dva stoj any oltářní 60 cm vysoké (obr. 75.), ve dřevě řezané, nohy pološestilupenné, z nichž vyrůstají bohaté rozviliny propletené páskovým ornamentem kolem oválního rámce s obrázky Piety a Ecce • homo, z konce XVII. stol.

Ciborium 23 cm vysoké, s víkem na způsob koruny. Na šesti-laločné noze tři kartuše s oválními (obr. 76.) štítky. Mezi kartušemi v listovém ornamentě tři andílčí hlavičky. V jedné kartuši vyryt nápis:

Hoc

Ciborium Spectat ad Ecclefiam S : Iacobř

v druhé:

F. A. B

DZ 1720

ve třetí znak Deymů (husa). Nodus jest hruškovitý a kupa zasazena v koši, který jest listovým i páskovým ornamentem a třemi andílčími hlavičkami zdoben. Nad košem astragál se šupinovým ornamentem. Víko zdobeno jest podobným ornamentem jako noha a drahokamy. Na vrcholu Kristus na kříži.

Ornát na červené hedvábné půdě vyzdoben jest pestrými květy natura-

mm

-i

i*

7t

WĚM

yA

fjá

lá

> ✓>.

nkl

■m

i íto

N'

ř#y

§:

■ 1 ň

mmwm;

Obr. 76. Drhovle. Kaple sv. Anny. Ciborium.

Obr. 75. Drhovle. Kaple sv. Anny. Stojan s obrazem Piety.

lištičky podanými a proplétanými květy stilisovánými, protkávanými zlatém.

Druhý ornát jest ploše vyšívaný stříbrnými a zlatými nitkami. Dorsální Část na bílé hedvábné půdě vyzdobena stříbrnými nitkami, stehem perlovým, řetízkovým a stonkovým ornamentem ve svislém směru se opakujícím. Lemování jest ploše vyšíváno zlatými nitkami. Ornament jest páskový, lístky proplétaný. XVIII. stol.

Mešní konvičky s podnosem, v mědi tepané, stříbřené, jsou vyzdobeny rytými rozvilinami. XVII. stol.

Helfenburk.

Mitteilungen der Zentral-Kom.

J. B r a n i š, Dějiny umění středov. II., 59.

1862—79. — Památky arch. II., 59. a X, 221—48. — Poutník od Otavy I., 49, V. 78. — Šumá van IV, č. 13. — Renner a Paroubek 213. — Sedláček VII., 83—103. — Schaller III., 117. — Sommer VIII., 387. — T r a j e r 961. — Ottovy Čechy, I, 28. — Král. České IV., 87—90. — A. Sedláček, Místopisný slovník 212. —Dr. Otto Piper, Die Burgen Ósterreichs. IV, 44—8. — Ber-nau, Album der Burgen I, 219 sl. (s dřevoryt. J. Patočky dle B. Kutiny.) — Týž v Mitt. Ver. Gesch. Deut. Bóhmen XVI, 227. — F. Domorázek, Dějiny města Bavorova a hradu Helfenburka. (Bavorov 1906.)

Když r. 1351 bratří Petr, Jošt, Oldřich a Jan z Rožmberka Bavorov s veškerým zbožím koupili, nezbylo jim pro odlehlost a rozlohu nově nabytého zboží než postaviti nový HRAD v této nové državě. R. 1355 dne 21. května povoleno bratřím Rožmberským císařem Karlem IV. vystavěti tvrdý hrad na vrchu Malošíně, což brzy po tom v následujících letech se stalo. Hrad drželi Rožmberští až do r. 1457, kdy prodán Janovi z Lobkovic. Z r. 1468 jest zpráva o stavbě pavlačí na hradě (Mareš v Pam. arch. XVI, 147, č. V.) Na konci XV. stol. přešel opět po různých držitelích na Rožmberky a r. 1593 postoupen Prachatickým, kterým po bělohorské bitvě byl zabaven. R. 1620 darován byl hrad Janu Oldřichovi, knížeti z Eggenberka, načež přešel v držení Švarcenberkň.

Helfenburk j ako hrad byl důmyslně založen na samém vrcholu hory, dominující širému okolí; dnes jest již v ssutinách a zkáze odevzdán. Celkem jest a byl hrad na architektonické detaily chudý. Větší díl kamenných ostění u bran, dveří a oken vylámán a bylo ho použito v nej -bližších osadách po celá století jako stavebního materiálu (obr. 77.)

Hrad jest zpevněn dvojím pasem hradeb se třemi branami a třemi nádvořími. Přes široký příkop, nyní zasypaný, kde dříve býval zvoditý most, přicházíme ku první bráně, která dosud jest nej Zachovalejší. Máť dosud zachované v žule tesané ostění, do lomeného oblouku sklenuté a na hraně okosené. Byla jediným otvorem v bývalém pásu hradeb. Po obou stranách brány přiléhala ku hradbám hospodářská stavení (později vystavěna). Od brány na sever táhly se hradby a kde se lámaly směrem východním pod pravým úhlem, tam zpevněno místo slabé skoro kruhovou baštou. Za prvou branou přijdeme na prvé nádvoří, celkem ploché, kde jen hlásná, kulatá věž a palác činí výjimku, stojíce na skalnatém výčnělku. Tato okrouhlíce, či hlásná věž, jest z lomového kamene stavěna a ustupuje v nadpoloviční výši. (Pohled obr. 78.) Ve výši ústupku vede do věže vchod ze žuly tesaný s vodo-

rovným nadpražím, s podpěrami v koutech, na vnější hraně okosený. Pod vrcholem kamenné krákorce. Přicházíme ke druhé bráně, která jen částečně v ostění jest zachována a tu jest ostění neokoseno. Jen spodní

" w^B^ěk

ýwb

I lilii

mm.

mm0-M

'A y

sNSS

19

mc

Í§mg

i

!3

76

-C$Šn^

sS

É

,

:4j»

16

13

«§§

áůdiS

Jt"

BT

KP

12

;P1P

1

ml

1$

5"'"

11

KSwk

WmrnSMim,.¹

WMmXá

Kw

’ :l£

iÉl

HPT

iw

É§

\\s

|pPfPř*,"/

á«f

\\\V

4'

VN

SK

■P

J&__

Obr. 77. Helfenburk. Hrad. Disposice.

x. Valy. 2. Svah. 3. Konec válu srubem opevněný. 4. Srub před I. branou. 5. Příkop. 6. Zděný příkop pro zvoditý most. 7. I. brána. 8. I. nádvoří. 9. Čeledník a chlévy. 10. Bašty. 11. Studna. 12. II. brána. 13. Parkán. 14. Okrouhlice. 15. Bašta k obraně vnějšího opevnění. 16. a 17. III. brána. x8. a 19. Pozdější přístavky. 20. Fortna do příkopu. 22. Menší věž. 23. Ohrada paláce. 24. Palác.

původní sokl, v žule tesaný, zbyl. Tak i fortna pro pěší, která zde byla založena, jest vylámána. Na bráně ve zdi znatelná jest drážka svislá pro kutý hřeben, však nad branou není znáti, jakým způsobem byl hřeben

vytahován a spouštěn. Zdá se pravděpodobno, že od okrouhlíce ku bráně k vůli důkladnějšímu zpevnění byla branná zeď vystavěna, aspoň stopy zdivá tomu nasvědčují. Za branou rozkládá se malé druhé nádvoří. Na to přicházíme ke třetí bráně, před níž býval vyházen příkop. Rovněž i v této bráně veškerá ostění byla vylámána. V bráně při západní hradbě znáti jest několik oblouků přizděných, čímž branná chodba byla šířena. Brána končila jednoduchými vraty, které vedly do třetího nádvoří, kde trůní na povýšeném místě vlastní palác, který jest tvaru obdélníka

roz-

i-Jfc

. ... ’

.Xz

■ .-vy;, •

Obr. 78. Helfenburk. Hrad. Pohled celkový.

a jehož veškeré místnosti jsou pobořeny. Klenby a stropy spadly, ostění po většině, kde bylo přístupno, jest vylámáno.

Na jih jest vylámán vchod do paláce, nad nímž deska s nápisem neb erbem vylámána. V přízemí jsou úzká okénka, v prvém a druhém patře dosti široká, segmentem sklenuta a tu a tam žulového ostění zbavena. V přízemí první místnost jest 7-85 m dl. a 5-45 m široká. Dle pověsti bývala v severním koutě této místnosti kaple, která byla pravoúhle ukončena a valené sklenuta, jakož i místnosti nad ní, jak tomu patky klenební svědčí. Na sever otvírá se okno, úzké špalety, hluboké, půlkruho-vitě sklenuté. Na to následuje místnost 14-86 m dl. a 15 m šir., snad hodovní síň. Zde klenby nebylo, jen otvory pro trámy zejí ze zdi a pro velké rozpětí síně musily býti nosné trámy podepřeny šikmými podporami, jak tomu svědčí otvory pod otvory nosných trámů. I zde trčí

7° do vzduchu vylámaná ostění dveřní i okenní. Úzká prostora mezi síní hodovní a následujícími místnostmi obsahovala schodiště do sklepů. Tato síně, ukončující palác při straně západní, nebyla rovněž sklenuta a jest 8-g m dl. a 4-5 m šir. Zde dosahují zdi výše tří pater a všude trčí okna segmentovitě i půlkruhovitě sklenuta a dveře s žulovým obložením do výše. V druhém patře v koutě umístěn zbytek krbu. Dva krákorce s pře-

--

8    10 DAV

Obr. 79. Helfenburk. Nárys a půdorys krbu.

kladem a otvorem do komína (obr. 79.) jsou jedinými památkami bývalé rytířské síně.

Stěny paláce z věnčí jsou hladké a nároží jest kvádry, hladce přitesanými, obloženo. Na straně západní trčí z líce zdi převit a vedle prolomeno okno žulového ostění a okosené. V ostatních vnějších stranách mají okna jen částečně Zachovalá ostění. Před palácem při třetí bráně byly později z cihel vystavěny stáje a obydlí pro čeled.

Původní ohražení hradu bylo celkem jednoduché, vztahovalo se, ku obraně paláce a předhradí, kde trůnila Okrouhlice. Zavedením střelné

zbraně bylo nutno zpevniti hrad novým způsobem a tak vznikly hradby a rondely na straně východní (nejslabší to místo hradu). V líci ohradní zdi severní na východ se lámající zpevněn hrad kruhovou věží s okénky v patrech, žulového, okoseného ostění. Dále na východ stojí obloukovitá bašta zdí 2 m silných, v jejímž zdivu rozvírá se spára as 2 dm šir. a i-6 m hlub. K jakému účelu tato spára sloužila, nemožno dohadnouti.

Severní i západní hradby byly po délce sesíleny rovnoběžnou zdí. Nejpozději vylámán a vyházen byl příkop kol celého hradu, což řídkým zjevem bývá při hradech na výšinách založených. Na jižní straně byl příkop ze skály vylámán a místy i vyzděn a zde také patrno jest zazděné cimbuří a vyvýšené zdivo. Že vnější hražení v pozdější době povstalo, usuzujeme z vazby zdí, jakož i že zde kordonová římsa chybí, která ve středověku byla dosti obvyklá a oblíbena a na Helfenburce bylo docíleno této přestrčením lomového kamene z líce zdi.

Heřman (Heřmaně).

O ta van XIV., čís. 2. — Renner a Paroubek 217. — Sedláček VII., 114, 193, 245, 249, 250, 262, 263. — Schaller III. 426. — Sommer VIII. 104. — Tra jer 147. — A. Sedláček. Místop. slovník 214.

Bývalo tu město, zaniklo však úplně r. 1640 po vpádu Švédů.

KOvSTEL SV. JILJI býval již r. 1234 farním. Po roce 1384 jmenuje se prebendou kapituly vyšehradské, čemuž nasvědčuje i část zachovaného sanktuaria se znakem kapituly. Po roce 1630 stal se filiálním blského. Roku 1786 byl expositurou a r. 1853 opět farním. Vyhořel r. 1813.

Kostel (obr. 80.) jest orientovaný, jednoduchý, původně románský, jak tomu svědčí značné poškozené polokruhové okénko. Z jižní strany vede do 1 o d i vchod goticky lomený, 1-35 m šir. a 2-15 m vys., na vnější straně sříznutý. V západním průčelí jest portál 1-57 m široký, 2-42 m vysoký, půlkruhovitě sklenutý, profilovaný dvěma žlábky a oblounem (obr. 81.). Presbytář ustupuje o 1 m a jest uzavřen pěti stranami osmiúhelníka a osvětlen s jižní strany dvěma okny.

Na sever přiléhá obdélná sakristie.

V západním průčelí stojí věž o třech patrech, s prostornými okny v podřímsí. Kryta jest dvojnásobným, osmibokým, proláklým jehlancem.

Loď ploše krytá, 12 m dl. a 7 m šir., má tři okna segmentem sklenutá v severní straně a při jižní úzké okno gotické, široce špaletované a zazděné.

T riumfální půlkruhov}' oblouk jest stlačený, o-8 m široký a rozpětí 5-25 m.

Presbytář skládá se z předního travée přepásaného půlkruhovým obloukem a ze závěru o pěti stranách osmiúhelníka. Jest valené sklenut, s lunetami při stranách.

Na postranním oltáři obraz sv. Anny, držící v ruce knihu a vyučující P. Marii; v pozadí sv. Jáchym. XVIII. stol.

V lodi obraz sv. Jana Křtitele v reliefu řezaný, ceny nepatrné, v dobře komponovaném, barokním rámci, rozvilinami a pásky zdobeném. XVIII. století.

1.    Kalich, 23 cm vys., má kruhovou nohu s tepaným mušlovým ornamentem. Nodus vásovitý, rovněž tak zdobený; na kupě plášť, vyzdobený mušlovým ornamentem ve vysokém reliefu.

2.    Kalich, 21 cm vys., se šestilaločnou nohou a hladkou, konickou kupou. XVI. stol.

C i b o r i u m, 21 cm vysoké, průměru 13 cm, výborně tepané. Noha zdobena třemi an-dílčími zdvojenými hlavičkami a naturalistickými květy. Nodus še-'Ú stiboký, vásovitý. Plášť kupy

............. analogicky zdoben jako noha.

Konec XVII. stol.

Pacifikál stříbrný, kruhová noha zdobena tepaným ornamentem páskovým i mušlovým se čtyřmi kartušemi, nodus osmiboký, korpus litý. Pol. XVIII. stol.

Zvony: 1. 78 cm široký, 62 cm vysoký. Kolem koruny vine se dvoj řádkový nápis:

1.    Beate Ioannes nepoMVCene faVore tVo potIrI qVIte preCantVr a DIVVa

2.    In De tVo noMIne strVCtVra Ista noVIter fVsa VoCABI tVR (= 1740).

Mezi těmito řádky jest část akantové ozdoby a pod nimi akantové listy dolů obrácené. Na plášti nápis:

Herzmana AD S ZEgidivm Svb

(P) Berillvstri ac Generoso Domino Antonio De Bohsi Sacrae Cesareae Regiaeqve Cathol : Maiestatis

SVPREMI PVRGRABIATVS CONSILIARIO ED SUAE

X > / /' ..........

m\

§/

mmwA|

Obr. 80. Heřman. Kostel sv. Jiljí. Půdorys.

SereniSsimae Celsitvdinis de eta Schwarzenbergít Domini Protiwiensis et aliorvm in corporatorumbonorum Capitaneo ordinado

Pod nápisem relief sv. Jana Nep. a Floriána.

4    5    6    7 ij 9    10'

D.v\

Obr. 81. Heřman. Kostel sv. Jiljí. Profil záp. portálu.

2.    34 cm šir., 28 cm vys.; Kol koruny pseudogotická pásová ozdoba plášti: SWATÝ J ILI | PROS ZA NÁS | HEŘMAN | 1875.

3.    90 cm šir., 76 cm vvs. U koruny nápis: O REX REGIA CHRISTI -WENI - CUM PÁCE MCCCCCLXXXX111 Znak města Písku s nápisem: INSIGNIA URBIS PISECENSIS ANNO MDLXXXXIII a pod tím v kartu ši:

Jpamts (Efjrtsfojf Jtoflrr unb n &ol)n (£í)rb sfojf gosžEn midr im 1 - 5 • 9 • 3 3ařjre.

a na

■Mu,

Ve hřbitovní zdi na venek zazděna část sanktuaria. Jest to hořejší část troj úhelného štítu gotické profilace, s věžkami po stranách; štít ukončen dvěma klíči skří-ženými a v tympanu pětilistou růží vyzdoben (obr. 82.).

Obr. 82. Heřmaň. Kostel sv. Jiljí. Sanktuarium-

Hořesedly (Horosedly).

Renner a Paroube III., 61.

< ÍV

Sedláček VII.,

66. — T r a j e r 544. —Se slov. 239.

155-

75-

o< C/3

challer e k. Míst.

Horosedly (Horosedlo, Horsedlv [r. 1420], Hořisedly [r. 1448]) připomínají se již r. 1298 jako příslušenství pražského biskupství. R. 1584 prodal císař Rudolf Horosedly Krištofovi Loubskému z Lub a na Renčí. Hynek Loubský z Lub zde stavěl tvrz, která později v zámeček pozmě-

něna. R. 1668 prodány Horosedly Ignáci Karlovi hraběti ze Šternberka. Na počátku XVIII. stol. držel je Jan Frant. z Talmberka. R. 1730 přešly na Josefinu Maximilianu, rozenou z Lowenfeldu a 1766 na Jana Karla z Běšín, jehož syn Jan Josef nynější zámeček přestavěl. R. 1789 koupil Horosedly Jan kníže ze Švarzenberka.

ZÁMEČEK prostý, bez významu, s kaplí mimo budovu zámeckou stojící, zasvěcenou sv. Janu Nepom., byl vystavěn svobodným pánem z Talmberka r. 1711; r. 1779 byla kaple obnovena.

Kaple obdélná, třemi stranami osmiúhelníka uzavřená, jest stavba prostá s průčelím zděným, v němž nad římsou znak Talmberků a Lowen-feldů; ve vlysu nápis:

SPES CONFISA DEO NVNQVAM CONFVSA 17 RECEDIT 88

Nad vchodem elliptické okno. Na střeše osmiboká věžička, s lucernou v jehlan přecházející. Vnitřek jest valeně sklenutý, s lunetami při oknech i v závěru.

Oltář hlavní, z počátku XVIII. stol., má obraz Jana Nepom. v rámci řezaném z rozvilin i stuh a oživeném andílky. Podobně vyzdobena i predella. Dole v levo znak Talmberků a v právo Lowenfeldu. Pod znaky nápis:

IOANNES FRANCISCVS DOMINO DE TALEMBERG IOSEPHA DE TALEMBERG NATA DE LOWENFELD.

Na levo oltář s reliquiářem v přebohatém, rozvilinami zdobeném

rámci.

Při hlavním oltáři do zdi zapuštěný svícník v půlkruhu jest vyzdoben rozvilinami, v železe tepanými.

Povlaky polštářů oltářních pestře vvšívané, práce motivů lidových. XVIII. stol.

Chelčice.

Renner a Parou bek 218.

Pam. arch. IX., 343; XIII., 210.

Sedláček VII., 123. — Týž, Místop. slov. 310. — Schaller III. 97. — S o m m e r VIII. 396. — T r a j e r 176. — Zlatá Praha I., 1884, str. 48. — J. Bráníš, Obrazy z dějin jihočes. umění. 18. 22.

FARNÍ KOSTEL SV. MARTINA připomíná se r. 1384,

ale jest románského založení z XII. stol. Zůstal zde portál a ve věži do podkroví kostela prolomené okno románské v čelní zdi západního průčelí, 1.3 m vys. Věž byla později postavována, jak svědčí zdivo její k západnímu románskému průčelí přistavěné. Kostel byl v XVII. stol. od hraběte Buquoy sklenut a v XVIII. stol. o boční kaple rozšířen, kteréž jako i východní průčelí barokními štíty byly vyzdobeny.

Stavba prostá (obr. 83. a 84.) s věží při západním průčelí.

V ě ž o třech patrech, v prvých dvou střílnovitá okénka, ve třetím prostorná a půlkruhovitě skleuutá. Kryta jest cibulovitou, osmibokou bání s lucernou a baňkou.

Loď prostá, bez ozdob; v bocích jejích s obou stran proraženy jsou dvě kaple, čímž nabývá kostel v půdorysu podoby kříže. Na jižní

A

i,

tím

li i ,

■l

Mm

-.A,

5*3

Obr. 83. Chelčice. Kostel sv.[[Martina. Pohled od jihozápadu.

straně lodi románský portál do polokruhu sklenutjy vchod 1-2 m široký, 1 -8 m vysoký (trnož zemí zasypaná), ostění jeho se dvěma pravoúhlými ústupky profilováno dvěma oblounv a uprostřed výžlabkem, oživeným čtrnácti puklemi (obr. 85.). Osvětlena jest úzkými, polokruhovité sklenutými okny, u kaple širšími.

Presbytář pravoúhle uzavřený osvětlen jest rovněž dvěma půlkruhovitě sklenutými oknv. Východní stěna jeho oživena jest barokním štítem, jižní dvěma okny.

Boky kaplí jsou oživeny na lících barokními štíty. Ivu věži přiléhá předsíň chrámová se vchodem ellipticky sklenutým, ploše krytá.

Vnitřek. Podvěžní kobka, kde síla věžní zdi jest 142 cm, jest 3w dlouhá, 2-83 cm široká a valeně sklenutá. Loď 11-35 m dlouhá a 6-gi m široká jest křížově sklenuta o dvou polích s maltovanými žebry. Ve třech výsečích klenebných polí namalovány jsou výjevy ze života

sv. Martina. V západní části hudební empora na dvou čtverhranných pilířích.

Kaple, 2-71 m hluboké a 4-5 m široké, odděleny jsou od lodi půlkruhovými, 142 cm širokými oblouky v náběhu římsovanými; jsou křížově sklenuty.

Z.

Triumfální oblouk elliptický, 1-23 m silný, v rozpětí 3-88 m, spočívá na římsovaném pilíři; na něm jest namalován znak hraběte Buquov.

ÍA

X.L.

_____/

RH

fb

1    £34567    89    10A\

(tMiinfc I. 1 I, I. I    A I 11I    ,i|

Obr. 84. Chelčice. Kostel sv. Martina. Půdorys.

Presbytář, 473 m široký a 8-25 w hluboký, jest valeně sklenut, se třemi kápěmi při stranách. Stěny presbytáře zdobeny jsou v bocích lesenami, které mají hlavice iónské vespod mušlí vyzdobené, a nesou kládí i vlys, nad nímž vyložená římsa. Na každé straně vchod profilovaného barokního ostění, vyzdobeného mušlí nad vodorovným nadpražím. V pozadí presbytáře namalován sv. Martin, na klenbě malby ve třech kartuších znázorňují výjevy ze života téhož světce. Sakristie ku presbytáři přiléhající jest křížově sklenuta.

Na kazatelně v reliefu čtyři svati evangelisté a pod ambonou emblemy jejich na plno vyřezané. Na baldachýnu 6 sošek slabé řezby.

Kalich, 23 cm vysoký, stříbrný, má okrouhlou nohu svislými listy vykrášlenou a zdobenou nepravými drahokamy, nodus kroužený, kupa s košem, ozdobeným festony a květy z tepaného stříbra a posázeným polodrahokamy. Počátek XIX. stol.

Na oblouku jižní kaple visí obraz svaté Rodiny z XVIII. stol., dobrý v malbě i kresbě.

V téže kapli dobrý o b r a z sv. Linharta, na plátně malovaný, z konce XVII. stol.

Tamže ve zdi zapuštěn náhrobek, v jehož renaissanční kartuši nápis velkou latinkou:

LETHA PANIE 1593 WVTE REI PO SWATEM WAWRZINC ZI TVTO GEST POCHOWANO TIELO ALZBIETI DCZERI PANA • ADAMA KRAVPI • TOHO CZASV AVRZEDNIKA NA LIBIEGOWICZICH, DVSSE GEGI W RVKAV BOZÍCH

Pod obloukem při severní straně kaple náhrobek žulov}/ s ná

pisem :

HEU! VIATOR! STA-VIDE HUNC CASUM TIME EN RERUM FINIS EST PULVIS CINIS HOD I E MIHI CRAS TIBI PRECARE SlT IaCent IVM H IC I TA

DeVs LVX QVIes paX Vita (isoi)

V presbytáři po levé straně na náhrobku znak již vyšlapaný a pod ním část nápisu:

...........ISAC

TVTO LEZI VROZENA PANI TEODORA PRAXEDATUNIEC HODSKA Z POBIEZOWITZ .........VMRZ

ELA

Pod tím opět znak (klobouk nad skříženými meči).

Na druhé straně presbytáře náhrobek s náp.sem:

EN! QVlESClT IosephVs MarzIk CVratVs CheLCzICh fatIgatVs

PAVIT 3 ANNlS ChrIstI

oVes

SVAE 43

DIE 21 OCTOBRIS 5

PRO Ipso qVI LegIs ORES

AETATIS 5 OBUT

Zvony: i. 88 cm široký a 74 cm vysoký. U koruny listový ornament, pod ním v reliefu věncoví. Na plášti sv. Martin na koni a u jeho nohou žebrák. Na obrubě letopočet 1788.

2. 61 cm široký a 53 cm vysoký. Při koruně pásová ozdoba. Nápis ve dvou řádcích velkou latinkou:

15,

,ÍS

lifte

fiiř

JI-

Ji

sr

- ' -<L,;

=d

Obr. 85. Chelčice. Kostel sv. Martina. Portál.

SANCTA MARIA ORA PRO NOBIS

FUDIT ME SILVIUS CRUCE BUDOWICII ANNO 1704.

Na plášti relief P. Marie. Na druhé straně Kristus na kříži a pod ním sv. Jan a P. Maria.

3. 82 cm široký a 66 cm vysoký. Přelil A. Perner a syn v Budějovicích 1885.

SOCHA SV. JANA NEP. u fary, v žule tesaná. Sv. Jan drží knihu v;|ruce, jest nahnutého postoje, u nohou jeho andílek, jenž drží krucifix. XVIII. stol.

Tvrz, která zde stávala, zmizela nadobro. R. 1357 vládli zde Sasín, Bohunek, Hrzek a Sláva z Chelčic. Od těchto snad pocházel Petr Chelčický. R. 1471 byla tvrz spálena a r. 1489 Vodňanskými zbořena.

Chřepice.

Schaller III. 97. — Sommer VIII. 397. — Tra jer, 552. — Sedláček VII., 119, 189. — Renner a Parou bek, Písecko 219.

Stávala tu tvrz Chřepického z Modliškovic v XVI. stol. Rod tento se udržel až do XVIII. stol.

Karlshof, Karlov (Karlův Dvůr, Gabrielin Dvůr, Gabrielenhof).

Schaller 111., 60.—- Sommer VIII., 42. — Tra jer 529. — Král. České IV, 1x8. — Ottův Nauč. Slov. XIII., 1072.

LOVECKÝ ZÁMEČEK, uprostřed lesů v zákoutí položený, byl vystavěn bezpochyby svob. pánem Kar. Boh. z Bissingen.

Barokní stavbička zajímavého půdorysu (obr. 86.). V základě ellipsa, jejíž hlavní osa směřuje od vých. k záp., při sever, i jižní straně obstavená čtyřmi z ní vybíhajícími, věžovitými výstupky, spojenými mezi sebou chodbou. Střed fagády vých. i záp. tvoří segment ellipsy s diagonálně postavenými nižšími výstupky. Střední vchody v přízemí jsou pravoúhlé, s nadpražní římsou uprostřed segmentem vypjatou a prejzy krytou, po stranách vchodů dvě chambránovaná pravoúhlá okna, v patře tri převýšená, segmentem sklenutá okna a nad nimi tři liché elliptické otvory s chambranou. Věžovité výstupky mají v přízemí i v patře po dvou pravoúhlých oknech a ve spojovacích chodbách po jednom; do jižní strany bokové vede podobný vchod, jako v hlavních fasádách a v severním výstupku záp. průčelí pravoúhlý vchod k panským schodům, tu založeným. Elliptický střed jest kuplovitě taškami kryt a ukončen elliptickou lucernou. Do krytu zabíhají čtyři barokní vikýře s oválnými otvory. Výstupky jsou stanovitě taškami kryty.

Přízemní elliptický sál dělen jest pozdější příčkou ve dvě síně, vyzdobené nábvtkem lidové práce. U vchodu barokní skříň dvoukřídlová z konce XVII. stol., olejovými barvami lidovým ornamentem pomalovaná. Ve výplních vásy, z nichž rozpínají se rozviliny květy ukončené. Vedle visí hodiny, rovněž lidov. ornamentem na ciferníku i na skřínce zdobené. Pod kývadlem figurální malba z doby předbřeznové.

Po stěnách mísníky téhož stylu a na nich hojně talířů, mis a džbánů lidové práce a malby. U oken truhly s almárkami téhož slohu.

V druhé místnosti kredenc s dvoukřídlým spodkem, pomalovaná; ve výplních krajinka a figurální scéna. Uvnitř plno nádobí

45 2C

w4t4

bd:

r~

////

.71

13

\\

2?

Obr. 86. Karlov. Půdorys přízemí a i. patra zámečku.

dorculánového (vídeňské i míšeňské značky). Při vchodech truhly, obdélné, s hranami sříznutými a s almárkami, celé (i na sedadle) pomalované a ve výplních genry rázu hollandských mistrů zdobené, 1 a-v i c e s almárkami téže práce.

V přiléhajících síních ve výstupcích intarsovaný empirový ná

bytek.

V prvém patře, kamž prostrannými schody přijdeme, velký elliptický jídelní sál, naplněný nábytkem ranního empiru i baroku. K sálu přiléhající místnosti ve věžích tvoří tři p o k o j e, bohatě empirovým nábytkem nadané. V jižní spojovací chodbě jsou schody pro domestiky.

V jídelně vykládaná barokní kredenc, v ní plno majoliky a porcu-lánu vídeňského, míšeňského (prolamovanémísy, talíře a košíčky). Značky: Silurian Austrian rose wedgwood. Na římse kredence tři majolikové bílé nádoby na způsob vás, s prolamovaným víkem.

Nej zajímavější jest ptačí empirová klec tvaru malého chrámku. Stojí na skřínce vykládané. Z osmibokého podstavce, osmi pilířky v rozích zdobeného, vyrůstá osmiboký chrámek, kterýž ve čtyřech bocích tvoří vítězné branky na pil astrech s kovovými hlavicemi a v druhých Čtyřech jsou tyto spojeny volně visící draperií; zbývající plochy zdobí svislé dráty. Nad řimsou balustráda lemující skleněnou báň, která je celá pomalována a tvoří aquarium.

Dva intarsované e t a g e r y, na nichž dvoje hodiny empirové v lýře umístěné. V koutě sálu koutová kredenc, rovněž intarsovaná, empirová, ve výplních dvířek figurálně zdobená; spodní skříň čtvrtkru-hového profilu, válcovitá a na ní kuželovitá, originelně řešená.

Kestřany (Kostřany).

Renner a Paroube k 189. — Sedláček VII., 240—46. — Schaller III., 106.

Sommer VIII., 106. — Tra jer 558—59. Míst. sl. 408.

Sedláček,

V lese zvaném ,,Ohraženice“' skupina mohyl: 1. kamenné jádro, popelovitá vrstva, 2. kamenný věnec, stopy uhlí, 3. mezi kameny střepy, 4. pod kamenným jádrem uhlíky a hrubé střepy. (Dr. L. Píč, Čechy předhistorické 153. — Dr. J. Woldřich v Mitt. der Antropol. Gesellsch. Wien XIX., 100.)

TVRZE. Kdy a kým tvrze Kestřanské byly založeny, nelze nijak z listin zjistiti. Toliko známo jest, že Albert z Kestřan daroval r. 1315 klášteru v Písku louku. Mělyť obě tvrze několik pánů. Ondražští z Kestřan drželi je střídavě; tento rod žil ještě v roce 1786. Horní tvrz držel nějaký čas též v XV. stol. Vaněk Koktán. R. 1491 přešlo zboží Kestřanské koupí na Jindřicha ze Švamberka. Tento opravil a přestavěl horní tvrz, což patrno v jižním traktu a v kapli sv. Máří Magdaleny, kde ještě v XVII. stol. mše byla sloužena. V rodě Švamberském drželo se dlouho zboží toto, až přešlo po přeslici na Františku Polyxenu, ovdovělou hraběnku z Paaru. Tato pak vystavěla r. 1651 nynější zámek. Po smrti svého manžela r. 1678 dne 17. srpna prodala celé panství Elišce Zuzaně Vratislavové z Gerštorfu

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Písecký.

a od této koupil je r. 1683 Adam Humprecht Fortunát Koc z Dobrže. R. 1700 přešly Kestřany koupí na Ferdinanda knížete ze Švarzenberka.

Tvrz dolní byla stavěna koncem XIV. stol., kdežto hořejší tvrz jeví několik stavebních period. Nej starší část její, purkrabství (viz půdorys A), stávalo samo prosebe, zpevněno jsouc dvěma věžemi čtyř-bokými a jednou Okrouhlicí, jež spojeny byly zdí dosud zachovanou. Na

z-

-L

jh~

11Í3Í

”\

r.

im

3 U 5    0    7 S 9 IQM

Obr. 87. Kestrany. DvTní tvrz. Půdorys.

poč. XV. st. vystavěna byla přední část tvrze a brána, zároveň pak kaple a obě čtyřboké věže opraveny. V XVII. stol. byly vykonány vnitřní

opravy.

Dolní tvrz jest prosté, hranolové a dvoupatrové stavení, věž podobná z lámaného a tesaného, pečlivě vrstveného kamene stavěná, s příslušnými hradbami a kulatou baštou. (Obr. 87.—89.)

Ve vlastním paláci jest v přízemí valená klenba s kápěmi z cihel (viz půdorys obr. 87.). V prvém patře dvě okna sedátky uvnitř opatřená. Na sever vchod na převit, v jiném koutě zbytky krbu. Uprostřed

jsou nyní zazděné dvéře. V druhém patře 3 okna opatřená sedačkami a kamenným obložením na hraně sříznutým. Pod střechou stopy trámců bývalého dřevěného podsebití. Ostatní budovy, rovněž valené sklenuté s kápěmi, byly hospodářským stavením.

Hořejší tvrz jest poměrně dosti Zachovalá (obr. 90.—95.) s celým hrazením i příkopy, které jsou dnes v zahradu proměněny.

Do tvrze vede brána [A) ze strany jižní se vchodem (obr. 90.), jenž jest k náběhu lomeného oblouku z tesané žuly; oblouk sám

p;

jsffp

I®

lir

i'

['‘klk

IpA -Tfj

.tsts

Obr. 88. Kestřany. Dolní tvrz. Pohled zadní.

pak z cihel sklenut a na hraně sříznut, s pravoúhlým orámováním pro zdvihací most a se štěrbinami pro kladky. V tomto průčelí dále od brány znáti, že zde bývala velká pravoúhlá okna, nyní přezděná, z přestavby předsevzaté na konci XV. nebo zač. XVI. stol. Průjezd E jest křížově sklenut a končí do dvora podobnou branou, rovněž zpola z kamene a zpola z cihel stavěnou.

K této bráně druží se nárožím čtyřboká věž B (viz půdorys obr. 90.) o dvou patrech, s gotickým vchodem v přízemí. Týž, 177 cm vys. a 93 cm šir., profilován jest dvěma žlábky a polovičním oblounem (obr. 93.) Nad ním v prvém patře vchod s vodorovným nadpražím a podpěrami v koutech. Pod ním krákorce pro pavlač. Na venek na západ jsou nad sebou převity dosud Zachovalé na kamenných krákorcích s obezdívkou. Vedle velké obdélné okno. V podřímsí otvory pro trámce na podsebití.

Y'

Trakt směrem východním uvnitř dvora má v líci severní zdi oblouky ve zdi zaklenuté (půdorys D obr. 90.), i zdá se, jako by zde bývala otevřená veranda. Vnitřek tohoto traktu jest různě sklenut. Přední místnosti jsou sklenuty valeně s výseči, zadní křížově, třetí pak goticky bez žeber. Dosud patrny jsou pod omítkou stopy nástěnných maleb rázu renaissaně-ního. Zvenčí jest tento tiakt hladký, o jednom patře s gotickými, pravoúhlými okny ostění žulového.

Od tohoto traktu na sever ke druhé věži přiléhá kaple (nyní černá kuchyně), jejíž jedna půle jest překlenuta a tím pěkné sklípkové,

t, , ■

-:r!

;a.

» 'J

ý.-p rí-

ř,--

.um

&>

Iíss

ŠtI

kř *■»£*

Sir /Ji£áátt [i.

* fp

r.

,-VTb^

i$||

lUib

... , - .. . ....... ..... .

rm m    ........ i’’—

■

MSsř^wér^

'ig

Obr* 89. Kestřany. Dolní tvrz. Pohled přední.

hvězdovitě do čtverce rozložené klenutí pokaženo (Viz půdorys F obr. 90.) Na východ prolomeno jedno okno goticky sklenuté bez kružby, ostatní na této straně zvenčí jsou obdélná (viz pohled obr. 92.). V přízemí pod kaplí jest místnost sklepní křížově sklenuta, bez žeber; veškeré klenby jsou na jeden bod uprostřed svedeny a spočívají na sloupku.

Vedle bývalé kaple opět druhá věž C, mohutných zdí, o dvou patrech, s vchodem pravoúhlým, ze žuly tesaným a žlábkem opatřeným (viz půdorys obr. 90.). V prvém patře rovněž vchod hrotitý, kudy se chodívalo z paláce na hradby. Vrchní patro zdá se býti přístavbou pozdější. Okna v přízemí jsou po většině střílnovitá, žulového ostění, na hranách sříznutá, v patrech pak obdélná. Převit jest umístěn na kamenných krákorcích.

RH

x''

1 a y * f e ? > ? y>

-A-

/ \!

z-

f\

-V

1 JM

\i

Mmsm

: \ /ÍA

Obr. go. Kestřany. Horní tvrz. Půdorys.

Od věže na sever vede hradba, v obratu zpevněná kruhovou baštou ,,hladomornou" řečenou (viz půdorys G obr. 90.), do níž v prvém patře s pavlačí hradebních vede vchod půlkruhovitě sklenutý, ze žuly tesaný. Nad ním jest druhý podobný, nyní zazděný.

o*

Jé

Wka*

*s&

'v1

vi;

k '1

.....|

-‘z&šsA^hZo^

Obr. gi. Kestřany. Horní tvrz. Pohled přední.

Od této bašty či okrouhlíce lomí se hradba na západ a končí přízemním stavením, bývalým to sídlem purkrabí (viz půdorys A obr. 90.). Prosté stavení se vchodem z nádvoří, 112 cm širokým a 196 cm vysokým, s vodorovným nadpražím, s podpěrami v koutech a na vnější straně silně sříznuté hrany (obr. 94.). Veškerá okna buď střílnovitá nebo

li

-m

‘3gj

i*

Má

- r%\ ipHP

É’*"’ *

lUf

i#

Oi

Obr. 92. Kestřany. Horní tvrz. Pohled zadní.

obdélná mají kamenné obložení s ošikmenými hranami vnějšími. Přední místnost této části jest valené sklenutá; druhá, vlastní bydliště, o dvou travée, zaklenuta do žeber, jichž patky usazeny jsou as 1-5 m od země v koutech i v bocích na konsolách jehlanových (obr. 05.). Žebra mají

té>

,4)

AW

sř

V-

f'

li

íi

i*

'Á

fX

E

S-Mj;

<x

yii

if

Obr. 93. Kestřany. Horní tvrz. Portál ve věži.

štítky a sbíhají se ve hladkých svornících, v ošikmených hranách jsou žlábkována a od náběhu z tvárnic sklenuta. Dle těchto znaků jest tato část nejstaršího založení, z druhé pol. XIII. stol.

Nový ZÁMEK jest barokní budova dvojpatrová, pravoúhlými výstupky na obou koncích vybíhající. Míval kdysi otevřené arkády na stranu východní, jež však, když hrozily sesutím, byly odbourány. Fa$áda západní

ma 9 oken bohatě orámovaných a střídavě štítem trojúhelníkovým aneb segmentovým zakončených. Mezi okny obou pater jsou římsované lišeny. V přízemí i na této straně byly otevřené arkády, které byly rovněž zasta

ř/

li'

V'

m

'iM

ti

4',

r=J!

ty

ri

bé

II

Jř

jfi

Mí

pí

to

II

I,

IP

WM

te

Obr. 94. Kestřany. Horní tvrz. Portálek v purkrabství.

Obr. 95. Kestřany. Horní tvrz. Konsola klenby v purkrabství.

věny (viz půdorys obr. 96.). Zde uprostřed jest salla terrena, přepažená obloukem se dvěma postranními, menšími brankami; celá tato

r~

■v

Jí A

⁷ A

v / iX

; |n

1

A |==l

\v

!Í

:l

/l

lví \ / i

ppi

j/\ / ■

i§

Obr. 96. Kestřany. Zámek. Půdorys.

plocha (obr. 97.) vyzdobena grotteskními allegorickými figurami v reliefu ze štuku. Na zadní ploše v prospektu spatřuje se architektura s nikami a oblíbenou tehdy dekorací krápníkovou. Ostatní místnosti jsou valeně sklenuty, s kápěmi při oknech.

sjí

f!0

mm

má

W*M

gs

P*jK

Mi

?n

6.,-gjg^‘r‘i

' — 1 Wa&Mr-apgj '

... Wámm h ĚmMmrk

r^gp-zi,

I?

. f

Ií;

'jfi : ' - ■

tm 4 m*

'r’F*

8S»

«s

W<,S ^

" y Y<. ■> i

, . .

vV> '

~»^SVv

v>;'

iV

•'ú«

i»

í£

BETZ, 3PŠ9

- >‘,-\rt«S^

tí*

IM:

ISSyli^S

jgp.l W

y & o

'''

m.

g]

ijy

íúx^⁻ ■    '

ISÉfe-IŤ':

SSfed

r •wb

:3SqsCÚ'

řfl

t-ú

Obr. 97. Kestřany. Zámek. Salla terrena.

KOSTEL SV. KATEŘINY byl do r. 1712 filiálním Píseckého. R. 1712 kníže Adam Frant. ze Švarcenberka dal faru administrovati. V letech 1712—14 byl kostel obnoven a rozšířen. R. 1715 nové oltáře pořízeny. R. 1738 stal se farním. R. 1852 stavěna příční lod a věž ze základu vyzdvižena.

01

Kostel neorientovaný, presbytářem k severu obrácený, jest v půdorysu ve tvaru kříže stavěn (viz půdorys na obr. 98.); prostý, bez ozdob, s věží v jižním průčelí o dvou patrech. Římsa věže nese lo-menicové štíty; kryta jest jehlanem. Presbytář pravoúhlý. Do kostela segmentovými okny osvětleného vedou ze všech tří stran pravoúhlé schody.

~~

íl

ti

₎1*3fr‘>č7&9    10 AI

Obr. 98. Kestřany. Kostel sv. Kateřiny. Půdorys.

Vnitřek rovněž prostý a jen pilastry s římsovanou hlavicí (půdorys obr. 98.) zdobený. Presbytář ploše sklenutý, 4-5 m do čtverce, osvětlený se stran obdélnými okny. Na východní straně vchod do sakristie, která sem přiléhá a jest obdélná, valené sklenutá. Půlkruhový oblouk na dvou pilastrech spočívající dělí presbytář od lodi, jejíž střed jest čtverečný a plackou sklenut; lod má do čtverce 8-3 m.

LV

nmm

Obr. 99. Kestřany. Kostel sv. Kateřiny. Hlavní oltář.

Do obou stran příční lodi jsou místnosti přízemí i prvého patra otevřeny obloukem segmentovitě sklenutým. Zadní část lodi oddělena od středu podobným obloukem a jest v přízemku i v patře, kde jest hudební kůr, křížově sklenuta, 5-85 m zšíří a 4-8 m zhloubí.

Hlavní oltář s obrazem sv. Kateřiny od Bedřicha Kamarýia, (obr. 99.); obraz v oválním rámu, kolem něhož seskupeny rozviliny, propletené pásky volutovitě zakřivenými. Rámec korunován jest prohnutou římsou, na níž sedí po stranách dva andílkové a uprostřed Kristus na kříži, pod ním P. Maria. XVIII. stol.

Nad vchodem do sakristie visí pod oknem slabý obraz Pomocné P. Marie v dobře řezaném rámu.

Kazatelna barokní; na poprsní straně (obr. ioo.) čtyři Štíty, na nichž ve vysokém reliefu svati evangelisté dovedně řezaní. Uprostřed v mušlovém výklenku po stranách volutovitými ozdobami a andílčími hlavičkami vyzdobeném stojí soška sv. Petra a nad ní andílek s rozpiatými křídly.

V lodi ve výklenku baroková socha sv. Václava.

ks

vj

AI-

líh

Mm

l.:_

bez.

Obr. ioo. Kestřany. Kostel sv. Kateřiny. Kazatelna a postranní oltář.

V    právo o 11 á ř sv. Jana Nepom. se sochou téhož světce běžného typu. Na druhé straně barokní oltář sv. Josefa a naproti sv. Jana

Křtitele se sochami těchže svátých.

V    příční lodi oltář s kopií P. Marie karmelitské. Křtitelnice ze dřeva řezaná, na dvojitém podstavci, na hranách

akantové listy. Za touto na stěně do výše 3 m v bohatých rozvilinách z pásků vyrůstajících a silně z plochy vystupujících visí rámec, němž sousoší Krista a Jana Křtitele, po stranách dva andílkové svícen držící a nejvýše Bůh Otec s holubicí (obr. 101.).

na

C,2

Tři menší zvony na věži, z nichž jeden byl slit r. 1555 od Jana Konváře v Sasicích (Arch. Pam. XVI. 570), přelil v r. 1852 Perner v Budějovicích.

Z žuly tesaný náhrobek s nápisem:

W PANY VROZENI PAN WOGTIE I CH

TVTO ODPOZIWA SCHMID BEGWALEG HEG | TMAN PROTIWINSKEG | KTERIZ | PO

šm

mi

Tm

■ ...

ĚSbW'

Obr. 101. Kestřany. Kostel sv. Kateřiny. Křtitelnice.

DOKONÁNÍCH LIV LET (E) j CH WIEKV SWEHO | Z TOHOTO BÍDNÉHO | SWIETA NA WIECZNOST | SE ODSTIEHOWAL GEMVZTO | DEG BVH

WIECZNE | ODPOCZINVTI | DNE 3: APRILIS | ROCE............

Nedaleko tvrze u rybníka KAPLIČKA sv. Jana Nepom., zdobená sdruženými pilastry; v popředí válcovité sloupky na čtyřbokém podstavci nesou vlys a dvakrát zprohýbanou římsu. Uvnitř barokní socha světce. XVIII. stol.

Nedaleko Kestřan u Lhoty, přímo u Otavy, jest do tří stran otevřená KAPLE s Kalvárií (obr. 102.). Na zadní plné straně nápis:

Kaple tato byla vystavěna Léta Páně 1370 obnovena roku 1679, pak roku 1821 a posledně r. 1894.

r-

wm

i.

Ir

-J

VÍ

m-

fa.

r~~r>

b<H

r*M

HSf;

hj-

Obr. 102. Kestřany. Kaple s Kalvárií.

Dva volně stojící pilíře na vysokých pcdstavcích a dva s nimi stejnotvárné polopilíře při zadní stěně nesou placko vitou klenbu třemi polokruhovými pásy podepřenou. V koutech plackovité klenby i sou dosud znáti gotické konsoly a náběh žeber. Čtyřboká jehlanová střecha s lucer-nickou tvoří kryt kaple, jejíž stranová délka 6 m. Pilíře oživen}" v čelech výklenky, profily článků opravami jsou znesvářeny.

Uvnitř na dřevěné tumbě sousoší (v životní velikosti) Krista na kříži s Marií a Janem po stranách a klečící Maří Magdalenou u nohou, kříž objímající. Na každém konci břevna křížového okřídlená hlava andílčí. Vše jednotného díla z r. 1679.

V Kestřanech a kolem osady trojí zděná BOŽI MUKA.

Klokočín.

Schaller III., 104. — Sedláček VII., 238, 261. — Týž, Míst. slov. 418.

Bývala tu TV RZ, již spravovali manové k Hluboké službami vázaní. Odtud pocházeli v XV. stol. bratří Hynek a Purkart z Klokočína. R. 1451 koupil Klokočín Petr Santa z Budičovic. Na sklonku XV. stol. byl Klokočín manstvím Zvíkovu přináležejícím. V tu dobu spadá přestavba tvrze na modernější jednopatrovou budovu, jež vyzdobena jest kolem rustikou. Mezi jinými držiteli v XVI. stol. byl i Oldřich Želízko z Tourového, který byl z manství skrze Švamberky propuštěn. R. 1595 upravil tvrz držitel

",

* fi*

Obr. 103. Klokočín. Tvrz.]

Jindřich Březský z Ploskovic. R. 1615 přešel Klokočín koupí na Jana staršího Vratislava z Mitrovic a byl k panství Protivínskému připojen.

Obdélné stavení, zdobené ve dvoře škrabanou diamantovou rustikou. Na střeše komín okrášlený římsováním ze XVI. stol. V přízemí jsou místnosti křížově sklenuty, v prvém pak patře pouze chodba. Klenby tyto ukazují na stavbu z konce XV. stol. (obr. 103.).

Klouky (Kluky).

Renner a Paroubek 190.

- S o m m e r III., 104.

VIII., 432.

Schaller

Pohanské pohřebiště as ³/₄ hod. vzdálené, kde nalezeny hroby ve značném množství. Byly vykopány a nálezy odevzdány částečně do zemského musea a částečně jsou v rukou soukromých. Místo to nazývá se ,,Pálčice“, jméno to zaniklé tvrze.

Krč (Krče).

kí

o<

+>•

CD -

£ x*

Ch

Ln

hH

Cn

00

00

Cfi

O)

C/l O o

Oj

h-1

r cd

to

P'

o<

CD    • v

I    . -3

i-i

Oj

CD

* * M * -6

< c

t-H cr

CD

rH

hH

►H

KOSTEL SV. MIKULÁŠE připomíná se r. 1359 farním; stal se filiálním kostela myšeneckého a později protivínského. Vystavěn byl počátkem XIV. stol. Fara obnovena r. 1903.

.A

v;

/-

\)

V**.

Á''

■ d.

'v~xj4í

éffi

■~"r

Obr. 104. Krč. Kostel. Pohled od jihu.

Stavba skrovných rozměrů, orientovaná (obr. 104 a 105.). Loď založením románská (?) zbarokisovaná, presbytář gotický. Při pravém nároží průčelí západního pojata jest do původní stavby věž trojpatrová, s kruhovými okny v přízemí a barokními v podřímsí. K jižní straně lodi přistavěna kobka, v ní gotický portál hrotitý s žulovým, profilovaným ostěním (obr. 106.). Okna v lodi obdélná, půlkruhem sklenutá. Presbytář zúžený, vytvořený pěti stranami osmiúhelníka, bez opěráků, okna na jižní straně a v závěru rozšířená. K Ityé mě přistavěna později sakristie.

Vnitřek. Loď obdélná, plose krytá, 9-y m dl. a 7-8 m šir. Věž opírá se v lodi o čtyřboký, 1-23 m silný pilíř, do něhož zaklenuty jsou ostře lomené pasy o rozpětí 2-36 m.

Oblouk triumfální o‘6i m silný, o rozpětí 3^39 m, jest na hraně do lodi okosený; trnož již renaissančního profilu.

Presbytář, 7-8 m hluboký a 3-55 m široký, uzavřen jest třemi stranami osmiúhelníka (obr. 107.). Žebra paprskové klenby sbíhají se ve

iš

II

hladkém svorníku a zabíhají ve výši 135 « do’ stěn; hřbet mají sříznutý a strany protáhlé íobr. 106.), na konci vyžlábkované a zahrocené. Na severní straně původní okno hrotité, na obě strany vyšpaletované (vede nyní do sakristie); vedle malé sank-tuarium, 49 cm vys. a 23 cm šir., v hořejších koutech vyplněné lalokem.

RH

—i- 5 *-75-4

jrn

S Ji

Obr. 105. Krč. Půdorys kostela.

Obr. 106. Krč. Kostel. Profil žebra a ostění portálu v lodi.

Stěny a klenba presbytáře i oblouk triumfální pokryty jsou temperovými malbami, jež r. 1904 při obnově kostela pod omítkou byly objeveny a po té opraveny. Pokud lze ze zachovaných zbytků souditi, jsou z 15. století, celkem běžného typu a prostřední hodnoty. (Pohled do presbytáře na fresky obr. 108.) Na stěnách spatřují se zbytky cyklu ze života sv. Mikuláše: na straně evangelní svrchní část větší postavy sv. Mikuláše v ornátě žehnající, v právo od okna tři postavy, z těch levá větší, prostřední malá, z jejíž vytažené ruky vycházejí vlnivé paprsky, třetí postava nezřetelná.

Na závěrové straně levé (obr. 109.) sv. Mikuláš v biskupském ornátě, před ním klečící donátor ve fialovém plášti a bílé sukni, prostovlasý, drží model kostela s věží, pod kostelem konsekrační kříž; po straně pravé

sv. Mikuláš oknem věže podává dary třem pannám. Na jižní podélné straně sv. Mikuláš v rouše fialovém žehná odjíždějícím nalodí, ze které jen přední část se zachovala s nápisem: hoc eft. . dále dva světci s palmo-

"V:

...

!i.

Obr. 107. Krč. Kostel. Pohled do presbytáře.

vými ratolestmi, z nichž prvý sv. Vavřinec s roštem, pod ním konsekraění kříž. Pod malbami nástěnnými táhne se lambris, prodloužený i přes triumfální oblouk.

Na klenbě ve 4 rozích znaky evangelistů v kruzích, měsíc a slunce, ostatek hvězdy.

Na oblouku triumfálním z každé strany tři poprsí proroků starozákonních, v levo nejvýš    re# 2Í ppřreía“, pod ním Daniel,

třetí nezřetelný; na protější straně svrchu ,,^aIomon“, ostatní neurčité. Mezi poprsími červeně kreslené kružbové trojlisty.

Hlavní oltář rokokový. Na něm obraz sv. Mikuláše od Jos. Hellicha, v širokém, pozlaceném rámci z pásků a rozvilin. Po stranách sošky sv. Petra a Pavla (srov. obr. 107.).

gis

*Jr:

■#

11

Jm

li"

Obr. xo8. Krč. Kostel. Fresky v presbytáři.

Kazatelna barokní; na amboně ve třech stranách kartuše, na nichž v plné řezbě tři evangelisté. (Byla sem odjinud přenesena.)

Oltář sv. Barbory vyniká přebohatými rozvilinami akanto-vými, mezi nimiž pásky.

Kalich stříbrný, 20 cm vys., darovaný kostelu hrabětem Vratislavem z Mitrovic, má nohu šestilaločnou, tvaru gotického, nodus jest šestiboký, vásovitý, kupa, parabolická, bez výzdoby. Na noze sdružené erby Vratislavů a pánů z Riesenberka, vespod nápis: DO KRCZIE ZADVSSY • S * MIKVLASSE 1654. Zlatnická značka nezřetelná.

K a s u 1 e červená, brokátová, má ve středu ruční křížkované vyšívání vzoru empirového.

li..

jSipprjH

wm

51 ■

mm

.*í ¹

^-7"

íaraStiwSEyi

ni¹

....

u.

[.Obr. 109. Krč. Kostel. Detail fresek v presbytáři.

Krucifix barokový, v hruškovém dřevě dobře řezaný (obr. 110.). Lampa na věčné světlo a kaditelnice z měděného, proseká váného plechu, z XVIII. stol.

Zvony: I. 78 cm šir. a 63 cm vys. Kolem koruny mezi dvěma akantovými pásky: LAVDETVR S. SACRAMENTVM (A)VE MARIA • GRA-TIA PLENA DOMINVS TECVM. Na plášti relief sv. Jana Nep. a Krista na kříži s Janem Miláčkem a P. Marií. Kol reliefu Kristova v oblouku nápis: A FVLGVRE ET TEMPESTATE LIBERA NOS DOMINE JESV

V ..

Obr. no. Krč. Kostel. Dřevěný krucifix.

CHRISTE. Na druhé straně kolem reliefu P. Marie: SANCTA WIRGO MARIA ORA PRONOBIS. Podreliefem sv. Václava: IOANNES PRIQWEY.

II. 47 cm šir., 40 cm vysoký; slit r. 1874 A■ Pernerem v Budějovicích. V bocích lodi zazděny jsou náhrobníky:

1. Žulový, 0-91 m vys., 075 m šir.; na něm erb Mitrovských s opisem:

JTeífía J^anis 1608 JPe rjftorfek po J>roa:

porobe íotij 7. feb. Bmrpla gsjí Brjsrfca HafErina

©roje . a ^fa . Btíirje (a na ^roíioinie a fuío porřjoroana gejl).

II. Žulový 1-5 m vys., 076 cm šir., kolem znaku Zelendárských opis got. minu skulí:

.....1515 umrjBl gejí

unpunij ralabgka pan (Bnrjgk Jtelenbaujlaj \ Prujjurahp fun

cjfrarfek pn laraiefng Bsbielg a fufu pu lupenu íielu gefju. Pokračování v nadpise:

pumuj J^an Wnů) raq ntilu Jitra begft.

Pod znakem:

Mbyá) pak p Brnčel pra bubn a líl|rpjm ^kuíhp Pante.

jgL»

_ ( . .'1

•■“* -' '■. *‘' •*-*

•,y ,s

I •

* "

,n._ a

\0r***-**»"

Obr. ni. Křeštovice. Kostel. Pohled od severozápadu.

Křeštovice (Chřeštovice).

J. E. C h a d t, Dějiny byv. statku Chřešťovického (Písek 1886). — Renner a Parou bek 187. — Sedláček VII., 250. — Sommer VIII., 431. — Schaller III., 104—5. — Tra jer 560—561. — Mus. Č. Č. 1834, 418; 1839, 407. — A. Sedláček, Míst. slov. 335. — Čechy IX, 220.

FARNÍ KOSTEL sv. Jana Křtitele (též sv. Jan na poušti), původem ze XIV. stol. V r. 1598 přestavěl jej rytíř Bohuslav Kalenický z Kalenic, pán na Křeštovicích a na Bzí, jenž také farní budovu postavil. Od r. 1640—1736 byla fara tato administrována ze Záhoří. Býval tam letopočet nad hlavním vchodem 1571.

Kostelík prostý, orientovaný, vyzdobený v západním průčelí dvěma lisenami (obr. m a 112.); zpod opadané omítky prosvitá červená rustika. V jižní straně lodi gotický vchod v lomený oblouk sklenutý, hrany ostění jsou sříznuty a opatřeny žlábkem. Z boku lodi vystupuje kaple,

ro2 nad níž v I. patře jest dřevěná zvonice umístěna. Pravoúhlá presbytář jest osvětlena s jižní strany dvěma okny obdélnými, z původních gotických rozšířenými, jak na opadané omítce jest patrno. Ve východním průčelí zachovalo se gotické dvojdílné okno s kružbou (trojlist v kruhu). Severní strana stejná s jižní. .Nároží presbytáře jsou žulovými kvádry obložena.

Vnitřek prostý. Loď 18-9 m dlouhá a 6-55 m široká, ploše krytá; v bocích kaple, které odděleny jsou půlkruhovým obloukem a křížově goticky

sklenuty, s maltovanymi žebry a svorníkem, což je z přestavby XVI. věku za Kalenického z Kalenic.

Lomený triumfální oblouk, 076 m silný a 5 m široký, jest na hraně do lodi obrácené sříznutý.

j—

Pravoúhlý presbytář, q m hluboký a 6-6 m široký, má dvě travée, která jsou křížem do žeber sklenuta. Žebra klínovitá sbíhají se ve hladkém svorníku a zabíhají do zdi 1-5 m od podlahy obráceným jehlanem. Na severní straně presbytáře pravoúhlý vchod do s a-k r i s t i e, s podpěrami v koutech, na hranách sříznutý, 0^93 m široký a 1-95 m vysoký. Sakristie jest va-leně klenuta. V XVII. st. byla loď o 4-6 m prodloužena.

ÉEEEi

P a c i f i k á 1 mosazný, stříbřený a zlacený, 30 cm vys.; noha ovální a prohnutá zdobena rozvili-nami, dvěma kartušemi a dvěma medailony. Nodus šestiboký, váso-vitý. XVIII. stol.

Obr. 112. Křeštovice. Kostel. Půdorys.

Kříž, mosazný, jehož ramena ukončena jsou trojlistem, vyzdoben jest rytým ornamentem; korpus litý. V pozadí svatozář. Dobrá práce XVII. stol.

Náhrobek z červeného mramoru. Ve středu dívčí postava v dlouhé říze, pod ní znak pánů Kalenických. Kolem nápis velkou latinkou:

LETHA PANIE 1 : 613 : W DRVHAV

NEDIELI ADWENTNI VSNVLA W PANV MARKÉTA KALENICZKA Z KALENICZ DCZERA - VROZENÉHO A STATE

CZNEHO RITIRZE PANA WOLDRZICHA Z KALEN ICZ VROZENE PANI ANNI TETAVRKI Z TETOWA.

V presbytáři jsou ještě dva vyšlapané náhrobky, jež náležejí též rodu Kalenických.

Zvony. I. 88 cm šir., 70 cm vvs. Kolem koruny:

Bona suscepimus; be manu lamini mala autem amare uou i?u* sítueamug Bomtnus bebit $om\nm absfulif sicuf.

^Ití n mtesfie ^uscfjifcjp pan konnaip Hefa mdLU domino placuií iía facfum esí ^ií nmnen bomint benebtríum.

Na plášti mezi znakem Švamberským a znakem Kalenických:

Han \ ^ájnanbe rka a na klassfe rje BQplirosktm.

Mezi znakem Kalenickým a Šternberským:

pan mlabsst \ kalenirj M na ^ghrmrjeftcirfj.

Mezi znakem Šternberským a znakem pánů z Perštejna:

Jbentek j ^sfe rnberka a na ^eblírt p

Mezi znakem Perštejnským a Rožmberským:

Braítsdan £ $e rnssíepna a ita parbubtcpjclj.

Mezi znakem Rožmberským a Švamberským:

IDpIem j rojům bečka ffi, Ba krumlome

II. 63 cm šir., 58 cm vys. Kolem koruny: GOSS MÍCH JOHAN SUCHOMEL IN TEIN.

Pod nápisem ozdoba z andílcích hlaviček v oblacích. Relief sedmi-bolestné P. Marie a pod ní nápis:

sanCta DeI genItrIX Maria VIrgo perpetVa et Vos beatI EVANGELISTA orate popVLo VESTRO (1742.)

ZÁMEK býval tvrzí pánů Radkovců ke konci XV. stol., z nichž se uvádí r. 1461 Jan Radkovec. R. 1589 náležela tvrz Bohuslavovi Kale-nickému z Kalenic, později rytíři Kořenskému z Terešova. R. 1695 koupil zámek i se zbožím hrabě Trauttmansdorf a r. 1711 přešlo zboží toto na

i?

•i

V;- |

)í

Mt i

SS?|A I

Obr. X13. Křeštovice. Zámek. Pohled.

Švarcenberky. Tvrz původní byla asi ke konci XV. st. k poplužnímu dvoru přistavěna a r. 1709 v zámek přestavěna.

Zámek (obr. 113.) jest prosté stavení v půdorysu podkovovité, o dvou patrech. (Viz půdorys obr. 114.) Uvnitř v přízemí jsou arkády částečně zachované, zevně členěné pilastry s mal-tovanými hlavicemi. V I. patře jsou arkády vyvýšené, na venek archivoltami a pilastry vyznačené, ale zazděné. V druhém patře (nyní půda) jsou otevřené. (Viz pohled do nádvoří obr. H5.)r

i~X

1 1/ \

i' I

■

\P

Obr. 114. Křeštovice. Zámek. Půdorys.

V prvém patře v rohu severovýchodním zachovala se obdélná t a-b u 1 n i c e, kupolovitě sklenutá, se dvěma lunetami při každé straně. V jihovýchodním rohu dcmácí kaple sv. Barboře zasvěcená, ploše krytá bez významu.

U rybníka při cestě KAPLIČKA sv. Jana Nepomuckého se sochou světcovou obstojné ceny. Na podstavci letopočet: ANNO 1757.

V'-M

P§|p

Ir 'jfi

gÉ

J0

áP

; |

4(£

<&?*

0ff$

tJS*

SES*

-r-«

.--sgg

——i

§1

*v

,.?U

p«K?r‘::

Obr. 115. Křeštovice. Zámek. Nadvorni arkády.

Při cestě k Ondraži KAPLE SV. ANNY, čtyřboká, s presbytářem o 0-75 m od lodi ustupujícím a valené klenutým. Ostatek kaple jest klenut kuplovitě. Kaple kryta čtyřbokým jehlanem, na němž rovněž čtyřboká lucerna, s hranami sříznutými a přepásaná oblamovanou římsou. XVIII. st.

Mirotice (Merotice).

P a m. arch. XI.,

Ottovy Čechy. IX, 212. — Král. České IV., 117—118.

568. — Matrika, z r. 1693. — Pamětní kniha z r. 1734. — Renner a Parou-bek 160. — Sedláček VII., 12. — A. Sedláček, Míst. sl. 609. — Schaller III., 50—51. — Sommer VIII. 50. — T r a j e r 539—41-

KOSTEL SV. JILJI připomíná se již r. 1254. Soudě však dle zachované věže založen byl již ve druhé polovici XII. stol. R. 1397 byl

io6 utraquistickým a od r. 1664—94 filiálním kostela Radobytského. Druhá věž vystavěna r. 1670. R. 1604 byl kostel opraven a přestavěn. Další oprava a přestavba stala se v letech 1870—1872.

Moderní stavba (obr. 116. a 117.) pseudorománská, v níž ze staré původní stavby zůstala věž; Boží hrob a protilehlá místnost, dříve schodiště a postranní část lodi jsou též zbytky z doby starší.

Věž jest čtyřpatrová; na venek jsou veškerá její okna zazděna a jen na západní straně ve III. patře zpola obnaženo podvojné okno románské,

:=rm_

^SÉ

ar

Uf m.......- é

dosud zachované, se sloupkem, hlavicí, sedlem a patkou (obr. 118.). Uvnitř věže jest v přízemí kobka valené sklenutá, podobně i Boží hrob. V I. patře věže jest vchod na kůr, v žule tesaný, v půlkruh sklenutý a z líce zdi vyčnívající. Drahé patro jest ze štětovaného kamene goticky sklenuté, bez žeber. Zde patrna jsou 4 románská okna, 1-42 m široká, žulového ostění a v půlkruh sklenutá, rovněž zazděná. Ve třetím patře do všech čtyř stran prolomena podvojná románská okna, 1-43 m široká; jsou v žule tesaná se sloupkem, který má hlavici kulovitou v krychli přecházející a patku prsteno-vitou na čtyřbokém plinthu. Čtvrté patro bvlo kdysi taktéž prolomeno podvojnými románskými okny, jež jsou nyní zazděna.

Obr. 116. Mirotice. Půdorys kostela.

Mimo kostel na sever stojí zvonice (obr. 117.) o třech patrech, barokní stavba, dokončená r. 1670, s báňo-vitou střechou a lucernou.

Na novém hlavním oltáři obraz sv. Jiljí slušné malby, z druhé pol. XVII. stol.

Křtitelnice cínová, 0-34 m vysoká. Kotlík na třech nohách, rozvilinami zdobených a mušlí ukončených. Plášt hladký, jako ucha víka tři torsa andílčí. Na plášti vyryt nápis:

IOANES ANTONIVS ZAHERT BAROCHVS MIROWITZ 1734.

Stříbrný, zlacený kalich, 2y cm vysoký, se značkou | L S |, má kruhovou nohu na šest dílů rozdělenou, již zdobí tři medailony v emailu provedené, na nichž sv. Václav, sv. Michal a znak převora Michaela Feldera. Mezi medailony hlavy andílčí s festony. Ovruba nohy vyzdobena jest tepanými rozvilinami. Nodus jest trojboký, s třemi kartušemi. Kupa jest

podobně třemi medailony zdobena, v nichž emailové malby: Zvěstování P. Marie, sv. Jiljí a sv. Jan, Miláček Páně. Mezi medailony okřídlené hlavy andílci (obr. 119.). Z r. 1670.

C i b o r i u m, 28 cm vysoké, stříbrné, zlacené, šířka kupy 12 cm. Noha kruhovitá, na ní tři štítky s monogramy, mezi nimi andílci okřídlené

tr

fa

mwa lili

t f|

'I

«SH4-

<mf w ” n

iJN;..

J

§J1

«ř

, x.^Éá

^3553

Ul

im*3{ uiijn-itfi

-!

Obr. 117. Mirotice. Kostel a zvonice.

hlavičky. Nodus vásovitý, rovněž třemi hlavičkami andílčími zdobený. Kupa v koši, prolamovaným ornamentem zdobeném, na němž opět tři andílčí hlavičky a nástroje umučení Krista. Víčko jest rovněž zdobeno třemi hlavičkami andílčími a bohatými rozvilinami. Současné s kalichem.

Zvony. I. 130 cm šir. a 110 cm vys. Kolem koruny:

HEC CAMPANA CONGESTA IN MIROTICZ PER STEFANVM BV-DOWICENSEM IN LAVDEM ET HONOREM SACROSANCTE ET

(í

US"

li

m

m\

i

wm

fil

i

m

to

1    ^    5    5    5 S ;    8    9    l|0

1.5

J*OCA\

Obr. n8. Mirotice. Románské okénko ve věži.

li

Iggpr

TI

i

il

♦

*>

.

vF

y

*

>

t

! • • ■

w*1

(

\

m

(4

»vr

[ 4

Bf

ěTt ^rf*,v

sací

VKl

DIWINE TRINITATIS NEC NON IN HONOREM SANCTI EGIDII ECLESIE PATRONI ANNO D. M559 AD HONOREM DOMINI LEONI ADAM Relief P. Marie s děťátkem a krucifixu.

II.    95 cm šir. a 78 cm vys. Na plášti obšírný nápis, relief sv. Trojice a znak kláštera Drkolenského. Přelil r. 1847 Karel Bettmann v Praze.

III.    59 cm šir. a 48 cm vysoký. Na plášti v reliefu sv. Václav a sv. Josef, sv. Florián a Prokop, znak kláštera Drkolenského a hojný dekor vegetabilní. Přelil r. 1847 K. Bellmann v Praze.

IV.    53 cm šir. a 42 cm vys., na něm relief sv. Jana Nepom. a leto

počet 1840.

Na předměstí SOCHA SV. JANA NEPOM. na kamenném podstavci, nevalné práce, r. 1782 postavená.

Na silnici do Radobic, u rozcestí do Stražovic, v mezi KÁMEN,

na jehož zadní straně nečitelný nápis a na přední straně letopočet 1730 pod dvěma skříženými kladívky.

mra.

•

I ®s »'!?4

MM

,    1

-,V”

i£

„v:

Obr. 120. Mirovice. Kostel. Pohled od jihu.

Mirovice.

Schaller III., 20. —• — Tra jer 543. — P a m. arch. III., 136. —Čechy

Method XII., 125.

A. Sedláček, Hrady VII., 51, 199- —Týž, Místop. slov. 610. — R e n n e r Paroubek 162. o m m e r VIII. 58.

IX, 227. — Král. České IV., 113—114. — Poutník od Otavy 1858, 161.

bocích vyzdviženy dvě kaple.

KOSTEL SV. KLI MENTA připomíná se r. 1342 a byl dle zbylých památek vystavěn v prvé polovici XIII. stol. R. 1553 žádal Jan z Lnb, aby si směl v kostele vystavěti hrobka. R. 1724 byl kostel Adamem, knížetem ze Švarzenberka opraven a v

<

7

I

I

:,il7

1

f    p    12 3^5

1    M

Obr. i2i. Mirovice. Půdorys kostela.

s#

.gpfej

',„.-^11...

6    7    6 ď 10M

Jt w

M

^t!k

m

ig|.

m

Z j

^iíiiii<.

i

VI1,

0Í

"i

fit

¹

i

šá

1

.li

% i

wí

}l|

te

i

i

L

r

m

Eli

H

1    3    3    *!    ?    ?    7 i 9 í° »»

^7

Z původní stavby, obrácené presbytářem k západu, zbyla pouze strana severní a lod ve spodní části (obr. 120 a 121.). Ostatní po většině změněno. Presbytář přistavěn k západu pravoúhle. Do lodi, 17-30 m dl. a jen 5-5 m široké, prolomeno na obě strany po třech oknech a tolikéž do transeptu. Průčelí lodní zdobeno jest po stranách sdruženými pilastrv. Vchod obdélný s římsou; nad ním obdélné okno segmentem sklenuté a pod tímto znak Švarzenberský. Štít zdoben jest dvěma pilastrv, které nesou římsu uprostřed vypjatou, a výklenkem se sochou sv. Floriana; ve vrcholu železný, pěkně kovaný kříž s kohoutem.

mm

v:K

f-l

- i JL

i*

Na křížení lodí čtyřboká vížka se čtyřmi plochými okny, krytá osmibokým jehlancem přecházejícím v lucernu s baňkou.

Při lodi i presbytáři přístavky, s jedné strany sakristie, s druhé kobka. Na straně severní vedl z kobky do lodi vchod nyní zazděný a zvýšením podlahy předsíně zkrácený. Jest z doby ranní gotiky, sklenutý do lomeného oblouku a profilovaný třemi oblouny, z nichž prostřední má miskovitou hlavici a podobnou patku (obr. 122.). Otvor zšíří 119 cm, zvýší 184 cm.

wĚl

Věž opodál stojící, mohutná hranolová stavba na čtverci, původně as nižší, má v přízemí a prvém patře podélná okénka s kamenným obložením, v hořejším patře, pozdějším přístavku, okénka podvojná, do půlkruhu sklenutá.

Vnitřek lodi jest kryt valenou klenbou s výseči při oknech, jichž cípy se opírají o sdružené pilastrv s římsou. Příční lod jakož i presbytář oddělena půlkruhovým obloukem, i-68m silným.

Presbytář skládá se ze tří travée křížově zaklenutých, o třech oknech ve stranách. Výsečová valená klenba spočívá na čtyřech pilastrech.

Obr. 123. Mirovice. Kostel. Soška P. Marie.

Hlavní oltář má za pozadí malovanou sloupovou architekturu. Na oltáři jinak bezcenném jest pěkně řezaný krucifix ze XVII. stol.

Na levém bočním oltáři dobrá barokní socha sv. Linharta.

Socha P. Marie (počátek XVI. stol.) ve dřevě řezaná, mírně nahnutého postoje (obr. 123.) drží v levé ruce nahého Ježíška žehnajícího, který má pásku přes bedra; roucho Madonny široce rozložené. Socha jest nově přemalována.

Na pravé stěně lodi visí dobrý obraz s v. P. Barbory, z XVIII. stol. (obr. 124.).

112

T-

Obr. 124. Mirovice. Kostel. Obraz sv. Barbory.

Gotická monstrance z konce XV. stol. (obr. 125.), 102 cm vysoká a ve středu 31 cm široká, má šestilaločnou, eliptickou nohu 34 cm v dlouhé a 22 cm v krátké ose měřící. Na lalocích vyryty postavy vrozvili-nách: Barbora, Václav, Rosalie, Prokop, Kateřina, Sigmund. Laloky přechá-

zejí do šestihranného dříku se široce vyloženou římsou u spodu i nahoře. Dřík má uprostřed kulovitý nodus se dvanácti tepanými puklicemi, na plochách ozdoben jest prolamovanou kružbou a končí kalichovitou hlavicí, kružbou prolomenou, se žabkami na hranách. Na hlavici této spočívá římsa nahoře cimbuřím a dole prolamovaným a tepaným listovím zdobená, která se rozbíhá do obou křídel a spodem jest podepřena s obou stran volnou větvicí se stříhanými listy a granátovým jablkem. Uprostřed na římse stál dříve skleněný válec, jenž jest nyní nahrazen barokním pouzdrem melchisedechu. Architektura nástavce tvořena jest po každé straně dvěma čtyřhrannými gotickými sloupy vybíhajícími v křížové kytky.

Mezi sloupy na každé straně na prolamovaném šestibokém podstavci pod ozdobnými abaky stojí lité sošky, v levo sv. Petr, vpravo sv. Kliment.

Na sloupech samých jsou lité menší sošky sv. Apollonie, sv. zbrojnoše, sv. Pavla a sv. Voršily. Nad středem zdvihá se prolamovaná věžička o šesti opěrácích a dvou ústupcích se čtyřmi sloupky s chrli či; nahoře osmiboký baldachýnek s panelurou a osmi fiálami končí oblou a zevně prolamovanou stříškou kraby zdobenou a vybíhá v krucifix. Uvnitř spodní

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Písecký.

'ť-

■Slí

*>1

-: --T

pSESI

Mí* ' ;

■W

■*,

...    i

tmě.

MMS*

J—

_ .~SŠSSÉS_

ó>í

m»

' --v - ^ :r~ ^

iPUT. ,

V ‘    '    ^

i-i/

Obr. 125. Mirovice. Kostel. Monstrance.

ii4 části této vrcholné věžičky na šestibokém, prolamovaném sloupku stojí soška P. Marie s nahým Ježíškem v levici a v pravici s žezlem, obklopená velkou svatozáří. Monstrance (dle tradice) byla po 3oleté válce vy-orána u nedalekých Horosedel. Má dvakrát státní punz 112 B | jT? |.

m.

1 |f ||

>■

jí

SK

i

Iv

Obr. 126. Mirovice. Kostel. Křtitelnice.

Křtitelnice cínová, 82 cm vysoká. Kotlík o průměru 50 cm spočívá na třech nohách prohnutých s andílčími hlavičkami nahoře a drápem dole. Na kotli okřídlené (obr. 126) dvě andílčí hlavičky držící kruh v ústech. Kotlík zvonovitý má okraj vydutý a při víku dvě okřídlené hlavy andílků jako držadla. Na kotlíku rytý nápis:

KE CTI A CHWALE PANA BOHA WSSEMOHVCIHO BLAHOSLAWENE RODICZKY BOZY PANNY MARIAE NÁKLADEM ZADVSSI CHRAMV

BOŽÍHO ZALOZ

ENI SWATEHO KLYMENTA W MIESTIS MIROWICZÝCH ZA SSTIAS

NE PANOWANI GEHO MILOSTI WYSOCZE OSWICZENEHO KNI ZETE A PANA PANA IANA WOLDRZICHA Z BOZI MILOSTI HERZ OGA NA KRVMLOWIE A KNIEZETE NA ECKENBERGKV • TEZ ZA SPRAWY HEYTMASKE : G : M : K PANSTWI WORLICZK EHO A ZWIKOWSKEHO VROZENÉHO PANA JANA NÝTSSE ZDÝRREN PACHV A SPRAWCZÝ CÝRKEWNIHO DWOGICZTIHOD NĚHO KNIEZE IERONYMA FIRSSTA Z PRACHATICZ S POMOCZI NIEKTERYCH WIERNICH ZBOZNICH KRZE STIANVW TATO KRZTI TED LNICE VDELANA GEST DNE

LETHA 1632.

Náhrobky: I. z červeného mramoru, 2-32 m X 1-21 m; v jeho středu rytíř v plné zbroji, s mečem v levici a pravicí o bok opřenou (obr. 127.) Na podstavci znak a přilba s chocholem. Opis:

Hefř)a 1-5-8-9- to ponbtelp po ^toafg JQNt

brjegj Hmrjel Erojeitg a ^fafecjm; Htjíítjrj pan feptjrn ®gttfíerj Morem a W Mtrmoprjrnfj fuio }$odjoroan

ge{í Bcjekaroagtcje prje iKabo{inéřjo Jmrfioijdj Mjiaraj očerni Moleng.

II. 2-79 X i-iq m, též z červeného mramoru (obr. 128.). Ve středu rytíř v plné zbroji bohatě ornamentikou zdobené. U ramen rytířových sobou stran znak. Nad znakem po pravé straně: C-L-Z-L, po levé A*L-Z* B. (Anna Loubská z Bukovan). Nad rytířem v ovální kartuši:

%efa JBante 1571 M JRuferg po i?ioaft)m Miíě Hfttul to jBanu Hrojeng a ^fafeqntj Bgíirj Pan (Sřjraal JCaubfkg Jllub íon Gljafu ra Mějíie Mirorogcjgdr a 10 íomío mijiě obpoqiroa.

Po levé straně dole chocholatá přilba, pod níž IHS a v kartuši:

W - TOMTO - KVRV - PAN - WYLYM LAVBSKY - Z LVB • A PANI • KATE*

RZI NA - LAVBSKA - Z HORZOWIC DIED • A • BABA • PANA • IANA • A PA NA - HINKA - BRATRZI - Z LVB - TEZ - STREY CZY • A • PRZEDKOWE GICH • KTERZIZ W TOMTO • KVRV • OD • MNOHA • LET - WHRO BIECH • LEZIELI • ZASE • DO • SKLIPKV • DOLV POLOZIENI • SAV.

Z druhé strany u nohy v kartuši obdélníkové:

MANŽELKA•TEHOZ•PANA•CHWA LA•LAVBSKIHO•Z LVB•BILA •PANI•AN NA : ROD V • PANV • BVKOWANSKICH • PIN THV • Z BVKOWAN MATIE • PANA • IANA • A PA NA • HYNKA • GEGIZTO DVSSI PAN BVH • RACZ • MILOSTIV/ • BEYTI • A W POCZET • WOLENYCH •

SWYCH • PRZI GITI :

ii6

Pod rytířem v oválu:

TENTO KAMEN PRO BVDAVCZY PA MATKV : A SKLYPEK • DOLE • VDIELAN • GEST • NA KLADEM • VROZENÝCH • PANA • IANA • A PANA • (HINKA) BRATRZI • LAVBSKYCH Z LVB NA ZALVZIANECH • A - • • •

lif s

/v*

5P*

Éf

II;

ířs

*U

A* i

& 41

S'

$r. i

m b

wm

BS*.

iB

Jfi \ -

Usa&s:

!&#

*****

*2:

m

3c!

mmmWi

■/

JgUi \

4§s5;

*' 4iT4

52Í5

ifí-AS:

Itrf

fy

£p<

*L* '

<£j

-I

vi

t:

Obr. 127. Mirovice. Kostel. Náhrobek č. I.

NIE • SINY • PANA CHWALA • LAVBSKYHO KV PO(HRZBV) SWYMV A RODV GICH.

(Kámen tento tvořil dříve vchod do hrobky.)

III. U dveří po levé straně do zdi zazděný, žulový, i‘C2 m. dl., 0*64 m šir., s reliefem dívky s rukama sepjatýma a znakem rodinným u levé nohy; opis:

%úa p 1580 to patek po i^toaítjm Glotnaj]! Bmrjeía Bujarta bcera Mrojerte¹⁵ }£>. (Erajpma ©pttfra j BQomt to pul fřeíittt letě (sfari) a íuío obporjttoa.

Ve středu panna a v rohu jinoch se šipkou (znak Erazima Gintera z Mořen).

%•#

cr.

*3

ví

>•-4

jJřgppiTS

1?ÍÍP

s

Mí

S

<*»

s>

ÍW

53

■&í

2r

ti*

Šth ■ J

•.....i

š'?

Pí

imr/

43

-P?

llýv'

a

Sf

«*

O

*1

í**

O

úž? 1 p

«+■+

VJ

L.%

iťí

o»

W»

03-

®3

s

«ť.

PS

w

Ě-3

-g

Obr. j2g. Mirovice. Kostel. Otisk nápisu na zvoně čís. T.

<9

s:

:€Í

Š5

*■»

•—>

fa.

Obr. 128. Mirovice. Náhrobek čís. II.

o.

IV. Po pravé straně, rovněž žulový, 1 m vys., 076 m široký s podobiznami dítek, mezi nimi znak; opis:

t. Jesmtli tBarie Jíurta Jiné a Bebrprfj Xabiflato 10 a brera Broje⁰ ]Ba. ]|tjnka 1 obpoqitoagtj.

JCefa 1602 10 to Jírjebu po

j íErjtíejte a

Es

S=»

v*3

po řp(toa-) kl a £i. Jbtt;

nS

M • B 1793.

V.    V přístavku v severní straně , před zazděným vchodem náhrobek s nápisem: Cti Otce J sweho

VI.    Vedle kropenky žulový náhrobek, na němž vytesány dvě klečící ženské postav}^. Nápis nečitelný, toliko letop. 1601.

Zvony: I. 107 cm šir. a 88 cm vys. Na plášti polovypuklý relief P. Marie s děťátkem. Kolem koruny (obr. 129.):

Jtrmo x bomitti s mitlerimo s JBuingrntrsimo s XXVIII x JBui x tne ferit x magister x baríolomeus x nmnen x fjabeí x itt x (Eioifaíe x pragr x

není x cancfe x rpiriíus x (reple) x zx x nos x laus x bru x paíri x omtrá poíeníi x eí x beaíe x ntaeie x cetnper oirginis x eí omnibus x ranríis x

II. 124 cm šir. a 100 cm vys. Na plášti relief Madonnv, krucifixu a sv. Klimenta (?). Dole na obrubě úzká ornamentální lišta. Kolem koruny:

léta bo^píjo ípspnjeřjo rígrjgsíe^o beoabesafefjo sesfefjo tento joon bgelan ten patek po soaígm úpíte pan Jíonoar? bpelal ten pon aue ma*

rpa grarpa

plena bompttns íecunt benebpcía tu pit mulpeepbns eí benebpríus fcucíus uettíeps tup gesns 4rpsíus amen sancía marpa ora pro nobps ab bompnnm . iřrrisfe aubp nos.

Mezi tímto nápisem úzká ozdoba akantová. Nad reliefem sv. Klimenta štítek a v něm pod korunkou W.

III. 80 cm šir. a 68 cm vys. U koruny zalita 21 mince a mezi dvěma ozdobami pásovými ornamentálními nápis: S. DONATE - PROS - ZA NAS OD POWĚTRZI HROMOBITÍ OD BAVRZEK A KRVPOBITI WISWO-

BOT NAS NAM I WRCHNOSTI MIROWSKE WIPROS Požehnaní Bozke. Na plášti:

eXpensIs serenIssIMI prInCIpís

A DE ASChWARTZENBERG PATRONI GRATlOSl

PRZELIWANI OD IANA brICknera WrosMItalV

Na druhé straně naproti:

sVb cVrato VIto kaMLoCh LoCI hVIatIs et sanCtI Ioan

Nis BAPTlSTAE IN-STRASCHIST - FACTA EST (= 1630)

IV. Zvonek ve vikýři věžním s nápisem: ANNO (kroužek v něm Vetero Pragae) 1706.

Před kostelem postavena r. 1717 socha sv. Jana Nepom., slabé práce, dále pak náhrobek paní Marie Anny z Helversteinu, rozené Hildeprantové, která dle německého nápisu r. 1802 zemřela. Náhrobek představuje plačícího anděla, o iehlanec podepřeného.

Na hřbitově KAPLE Srdce Ježíše; postavena byla r. 1816. Jest bez významu, jen ve štítě ve výklenku pěkná barokní, ve dřevě řezaná socha sv. Klimenta.

sis

ž//y

$&•

V S?

HZ

J,:

stun

§g§í

.V

. >■

-5

íš

feSPSiiS

*s#*s££ž>£í

fcpt

tli

r‘í’1

f;

li

MÍ

^ :~c^r

Mhlít

3^''

‘V

3ř

Obr. 130. Mirovice. Tvrz (poplužní dvůr).

._•?*

#k

‘'L^'

y;

¥ r*

jk

fa

Ořrj .

.ISE

*í

/V

l]

:fa=

—-==

*v

\j,

•E

tíi

1|

ř'-

.(I

t""

r.

['

^ ■>:' f

■ k V

-i v>

lil

Sr

3 ' >

K?

-\

~yqÁ

ÍlVfe

-.

Obr. 131. Mirovice. Tvrz. Brána.

Počátkem XV. stol. držel zde TVRZ Pavel z Mirovic. V polovině XV. stol. sídlil zde Radkovec. Na sklonku XVI. stol. náleželo zboží Miro-vické pánům ze Švamberka; v této době tvrz i obytné stavení upraveno

120 a opatřeno renaissančními štíty. Nyní j e tvrz j en dvůr poplnžní (obr. 130.). Leží u města ve směru východním při silnici. Hlavní stavení má v přízemí vchod pravoúhlý, s hranami skrojenými a s podpěrami v koutech. Vnitřní místnosti jsou valeně sklenuty. Naproti v téže ose jen branou oddělené, druhé přízemní stavení se štítem ze XVI. stol., vykrajovaným

■i

£T.

FT

v"

V'*:

11

Obr. 132. Mirovice. Sloup na náměstí.

a děleným římsami na tři etáže; v jich plochách pilastry, oblé polosloupv a balustry, po stranách vásy a šišky, na vrcholí nástavec s kulí. Brána do dvora (obr. 131.) se strany severní má podobný štít se třemi sloupky, attikou a trojbokým štítem; nejvýše jest čtyřboká šiška a po stranách dvě voluty se šiškami a sloupkem s oblamovanou římsičkou uprostřed.

DOMY: čís. 21 má nad průjezdem znak švarzenberský a letopočet 1781; čís. 25 má tři barokní štíty a ostění vrat v lomený oblouk

sklenuté; čís. 9 má podobné kamenné ostění jako dům čís. 25; čís. 76 a 136 má ve vratech žulové ostění a ve středním klenáku: 1694 DD. V průjezde křížové klenby. Ve fa§ádě výklenek se sochou sv. Václava v rytířské zbroji, z téže doby.

MO ROVY SLO UP na náměstí postaven r. 1717 nákladem 6yg-iq zl. obcí a přispěním Marie Ern. z Eggenberku od neznámého sochaře z Prahy (obr. 132.). Na čtyřbokém podstavci oblamovaném, vzepřeném na čtyřech stranách volutovitými konsolami a vroubeném členěnou římsou, stojí druhý čtyřboký podstavec a na něm oblý sloup s korintskou hlavicí, na níž socha P. Marie na půlměsíci. Na spodním podstavci, na výstupcích, které jsou podepřeny volut ovité ukončenými pilastry, stojí žulové sochy: Sv. Barbora s kalichem v pravici, nahnutého postoje; v pozadí věž a pod ní nápis:

SVB SERENISSIMIS AVSPICIIS MARIAE ERNESTINAE PRIN CIPISSAE AB EGGEN BERG DNAE DNAE CLEM ENTISSI MAE

Na východ socha sv. Leonarda v biskupském rouše s berlou v ruce a volem u nohou. Na pilastru nápis:

VTEREAM ET SANCTOS I beneDIctIo

NOSTRA

seqVatVr

Na sever socha sv. Floriana. Pod ní nápis:

AD 1717

A SENÁT IS POPVLO AC TRIBVTVS MÍRO WICENSIS EX WOTO ERECTVS ET SA CRATVS.

Na západní straně socha sv. Benedikta s tiarou na hlavě, s křížem v levici, s pravicí pozdviženou; v pozadí kotva. Pod sochou nápis:

VIRGO

PARENS NATVM beneDICta

PATRONA

preCatVr

Kolem kamenného sousoší do čtverce balustrové zábradlí s vázami v rozích.

V kanceláři městské chová se pečetidlo z konce XVI. stol., 37 mm v průměru; uvnitř ve štítku český lev a kol štítku v kruhu legenda: PECZET MIESTIS MIROWICZ.

Myslín.

Sedláček VII., 75. — Týž, Místop. slov. 626. — Renner a Paroubek 164. — Sommer VIII, 66. — Trajer 544.

Severně odMirovic bývala TVRZ, dnes panský dvůr. R. 1382 seděl na ní Štěpán, v XVI. stol. držel ]i Zub z Landštejna, pak Vilém Loubský z Lub.

Myšenec.

(Míšenec, Mvšlenec, Míšenice, Mšenec.)

Čechy IX, 197, — Otavan XIV., čís. 2. — Pamětní kniha z r. 1786. —! R e n n e r a Paroubek 221 —■ Sedláček VII., 138, 189, 191—92, 236,    238, 256,

262, 294, 295. — challer III., 103—4.    — Sommer VIII., 419. —

A. S e-

J. Bráníš, Obrazy z dějin jihočeského umění (1909) 11, 35, 36, 66.    -

bd 1 á č e k. Míst.¹ slov. 626.j

[Anonymní [lept (C II,c čís. 6.) s náp.: Mischenez: pres Protiwin.

KOSTEL SV. HAVLA (íarní). Původně malá románská stavbička z konce XII. století (nyní sakristie), k ní ve XIII. stol. přistavěn nynější kostel i s věží, jež pojata do stavby. Fara připomíná se poprvé r. 1384. R. 1669 byla fara přeložena do Protivína. Lokalie od r. 1787. R. 1856 byla fara obnovena. V letech 1904—5 opraven kostel a 1906—7 obnoveny fresky H. Schwaigrem. (M. Z. K. 3. Folge II„ 54. VI., 121 a VII., 359.)

Stavba (obr. 133 a 134.) orientovaná, prostá, se čtverhrannou věží v západním průčelí. Věž o třech patrech, s velikými okny v podřímsí a střílnovitými okénky v patrech nižších; kryta jest osmibokým proláklým jehlanem, končícím osmibokou lucernou s baňkou. Do severní strany lodi prolomena nově dvě okna půlkruhem sklenutá (původní tři okna jsou zazděna); do jižní strany prolomeno jedno okno téhož tvaru. Zde též portál (obr. 135.) světlosti 1-3 m, výšky 2-22 m; ostění pravoúhle ustupující profilováno oblounem a třemi žlábky. V západním průčelí vedle věže původní polokruhový vchod (nyní okno), kterým se vstupovalo po dřevěných schodech na emporu. Kamenické značky na portále (obr. 136.). Presbytář, uzavřený pěti stranami osmiúhelníka, bez opěráků, má čtyři úzká, hrotitá okna a v závěrní zdi širší okno dvojdílné s kružbou (pětilist), nově osazené dle zbytků při poslední opravě nalezených (obr. 137.). Při jižní straně sakristie.

Vnitřek. Loď jest ploše kryta, obdélná, n-6 m dl. a 8-2 m sir. prostá; v západní části její e m p o r a na třech hladce do kříže sklenu-

Vít

N;

Obr. 133. Myšenec. Půdorys kostela.

li

4*

■p

Bf vf

ummika,

*Jg

..... 5’

Obr. 134. Myšenec. Kostel. Pohled od severovýchodu.

tých klenbičkách. V čele těchto tři lomené oblouky opírají se o dva čtverhranné, 0-55 m silné pilíře, na třech stranách opásané jednoduchou římsou; příčné pásy klenební s náběhy štítkovými spočívají na západní stěně na

jednoduše profilovaných konsolách; mezi nimi tupě lomený vchod do podvěžní kobky (Boží hrob), valené sklenuté.

Oblouk triumfální lomený, 90 cm silný a bez profilace, má v náběhu původní římsu.

7    & o i ot)M

Obr. 136. Myšenec. Kostel. Značky na portálu v lodi.

Obr. 115. Myíenec. Kostel. Profil ostění portálu v lodi.

Presbytář, 5-9 m šir. a 977 m dl., skládá se ze čtverečného, křížem sklenutého travée, a z pěti stran osmibokého závěru s klenbou paprskovou (obr. 138.). Žebra hmotná, mírně vykroužená, se štítky v náběhu a jim podobný pás spočívají na konsolách tvaru poloviny osmibokého jehlanu proláklého s krycí deskou (obr. 139.). Ostatní konsoly

rai

Hfl

sň

M. i

ty

ty

Obr. 137. Myšenec. Kostel. Nárys a řez okna v presbytáři.

mají tvar pravoúhlý s vyžlábkovanou (obr. 139.) krycí deskou a jehlanem. Žebra v závěru sbíhají se ve hladkém svorníku.

Do sakristie, valeně sklenuté, vede vchod goticky lomený a na hranách sříznutý. Při opravě kostela zjištěno, že byla dříve románským kostelíčkem, 4-13 m dl. a 3-3 m šir., s triumfálním obloukem

půlkruhovým, v náběhu ve výši 2 m jednoduchou římsou opatřeným; za obloukem znáti bylo zdivo apsidy, která v základech též byla konstatována, z osy svatyňky vyšinuté. V jižní zdi otevřeno původní románské, zamřížované okénko. V západní zdi 2-8 m široký polokruhový,

.

-i

■ '

m.

v;:

Wí

.1

;/■

«g«gpg^-

af

181 í

..1

|fc

•jf-t

. K"

ísmU

J,

V"';-

MHHH

Obr. 138. Myšenec. Kostel. Pohled do presbytáře.

k jihu pošinutý výklenek neznámého určení podobně jako v Hosíně. Kostelík jest valené zaklenut tak jako ve Vysoké nebo v Čáslavi.

Veškeré stěny a klenba sakristie i presbytáře jsou vyzdobeny malba m i. V sakristii jsou postavy průměrně v polovině životní velikosti, v lehkých konturách, tu a tam barevné lokální tony. Na klenbě již jen nepatrné zbytky (hvězdy), na pravém boku triumfálního oblouku tři postavy světic,

hned vedle na čelné zdi dosti zachovaná postava sv. Václava, bezvousá, (obr. 140.), v šupinaté brni a žlutavé košili, v pravici korouhev s orlicí, meč s kulí na jilci; nad ní méně zřetelná postava se svatozáří, s rukama skříženýma. Na jižní stěně, přerušené románským okénkem, troj úhelné arkády s žabkami; v levé polovici tři postavy, z těch první sv. Ludmila, druhá nezřetelná, třetí sv. Vojtěch v biskupské čepici a s berlou; v pravé polovici opět tři postavy světců, z nich levá s mečem (snad Pavel nebo Kateřina), prostřední sedící též s mečem a s blankou kolem hlavy, třetí málo již zřetelná. Ve výklenku západní stěny

SX-

lá

íjl

L/

V/

l|

Li

«,

«!

ji

i Bifl

Hi|

k

!;., ■ ,ij..' i. > -T5;

Obr. 139. Myšenec. Kostel. Profil žebra.

znázorněno utracení sv. Voršily a 11.000 panen: na bocích oblouku město se stínkovanými hradbami a věžemi, na pravé straně kostel, před ním brána, ze které vycházejí oděnci; panny na lodkách. (obr. 14T.). Vedle oblouku ve dvou řadách nad sebou po třech postavách světic s knihami v rukou, ve spodní řadě znatelná jest postava sv. Alžběty udělující almužnu žebráku, vedle ní klečícímu. Odtud pokračuje řada svátých na straně severní třemi postavami s tvářemi k apsidě obrácenými. Malby portálem do presbytáře vedoucím přerušené odtud dále se nezachovaly. Pod malbami táhne se ornamentální pás ve tvaru stuhy v kosém úhlu překládané.

Malebná výzdobapresbytáře (á tempera) myšlenkou i provedením neodchyluje se valně od způsobu tehdy všeobecně panujícího. V provedení jeví se značná obratnost, drapování některých lépe zachovaných figur je měkké, jinde opět nad primitivnost a schematickou povrchnost se nepo vznáší. Barvitost dosti bohatá; postavy dvě třetiny skut. velikosti. Na některých místech znáti ještě druhou vrstvu maltovou se stopami malby XVI. věku. Větší část maleb na klenbě odpadnutím omítky vzala za své. Zachovali se ve dvou klenbových výsečích při triumfálním

i'179

//

/v

Obr. 140. Myšenec. Kostel. Detail fresek: sv. Václav.

oblouku (obr. 142.), dva andělé dvoubarevných křídel troubící na šalmaje, v následujících polích symboly čtyř evangelistů (jen částečně), v ostatních polích hvězdy, při závěru slunce a měsíc. Žebra j ednoduše při spárách přepásána. V klenebném poli nad pravým oknem chorového závěru oběť Abrahamova. Malby ostění okenních vzaly přestavbami za své. Velké pole na straně jižní vyplněno jest obrazem Posledního soudu. Nahoře při klenbě Kristus

v mandorle s mečem a lilií, z úst vystupující, ruce rozpiaté s ranami ve dlaních, po stranách klečící figury Marie a Jana Křt.; vlastní scéna z mrtvých vstání a skupina volajících a troubících andělů ve středním, vodorovném pásu při odkrytí maleb zřetelná, jest nyní téměř již neviditelna; ve spodní třetině na levé straně lze dobře rozeznati postavy dáblů, jakož i peklo v podobě okrouhlé červené věže, z jejíž kruhových oken šlehají plameny; vedle této scény, oddělené pásem, dvě v slavnostní roucha

>;

<&)

A"

Obr. 141. MyŠenec. Kostel. Detail fresek: Smrt sv. Voršily.

oděné postavy, z nichž jedna drží praporec s křížem, zdají se poukazovati na očistec, vedlejší pak pravá skupina hlav se svatozáří (těla již nezřetelná) na shromáždění nebešťanů. Severní stěna presbytáře vodorovně pásy na tři pole rozdělená; nejvýš v levo dvě postavy světic (Navštívení P. Marie?), nad oknem sv. Jiří mečem draka potírající, pravá scéna nezřetelná; v prostředním poli, které odtud pokračuje dále k závěru chórovému, znázorněno bylo na červené půdě pořadem vedle sebe 12 apoštolů, čemuž nasvědčuje nápis B&RSDIiOíRGVS nad druhou postavou dosud čitelný. Smysl maleb spodního pole nelze dnes již určití, malby i nápisy na pasech vybledly nadobro. Dosti zřetelné jsou poprsí otců starozákonních,

U-

'Jsfc k

■ j0t

ať>'⁻

w * '■

•^v' ',1 .i v

Xv,

VlU*

,,íd'

§.-á *< ©a

-i <w

:4<DÍ%>

i*®

$ě* *

'V*

ť<ř%

tVf ■

■ -CV

•• řf

* &ř

p-i :

0 ‘ ilf *

fr

HV Ví

*ji;

•>S1’

Ě3»

O    ■»wr»

l.~

ffl

to, *>

čfe*

V]

;&j

m.

Obr. 142. Myšenec. Kostel. Fresky na tr. oblouku a klenbě presbytáře (detail).

v desíti okrouhlých medailonech na pásu oblouku triumfálního provedených; ze jmen při hlavách psaných čitelná jsou: SiTLíOMOH, YSÍIG, ÍIROH (obr. 142.).

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Píseckv.

130

Při opravě kostela na jižní straně nalezeno sanktuarium zazděné, zaklenuté podvojně ve tvar dvojitě lomeného oblouku na hranách sříznutého; vše v kameni tesáno. Oblouk jest sloupkem ve dví rozdělen (obr. 143.).

Nábytek vesměs nový. V sakristii dubová, jednoduše intarso-vaná skříň na kostelní náčiní, z XVIII. stol.

t: 1

—Ság

- r/' - *• ,rr -1

j r^=jgr

Obr. 143. Myšenec. Kostel. Sanktuarium.

V presbytáři za oltářem zazděné tři náhrobníky:

i.

INVALIDVS • REDIE NS • SVP • LAPIDE •

ISTO • HVMIVS EST • CVIVS • ANI MA • PLACIDE

V opise .... CIRCVM RECTVS VIR DOMINVS

WECESL . . I . . IA • AD • SVOS • ANOS . . . V dolejší polovici znak Kořenských z Terešova (tito drželi blízký Klokočín od r. 1607):

Ctná Matróna

Bohabogna WoDIČkoWa tUto Nabožnie

geft Pohržbena Stara

42 léta 17    78

3.    Deska žulová (baroková) vyšlapaná.

Pod kruchtou:

4.    Žulový, 1-05 m vys., 0-58 m šir.; v hořejšý polovici erbovní štít, v něm ruka svírající tři čtyřlisté květy. Z nápisu zachována jen část opisu:

JOB - XO WIM ZIE WI KVPITEL........•

• • A NAS

5. Pískovcová deska velikosti předešlé s erbem nezřetelným (v klenotu čepice chocholatá a s každé strany štítek s korunkou); opis vyšlapaný.

6. Žulový z opisu znáti jest pouze: LETHA MDCVII W • PO • • • Erb jako u čís, 4.

Zvony: 1. 90 cm šir. a 74 cm vys. Na věnci úzká listová ozdoba a kolem koruny dvě ozdoby pásové; hořejší znázorňuje výjevy ze života marnotratného syna, dolejší z akanthů. Na plášti relief sv. Petra a Pavla a Kalvárie s nápisem:

KRYSTVS VM

rzeL Za hrzy

CHY NASSE

A WSTAL Z MRT= WYCH PRO OSPRA WEDLNIENI NASSE

Na kartuši s obou stran andílčími hlavičkami vyzdobené:

Jtbij frankem foftofo Jiuumt utErmjm HqEjltanú jdjípB gEgtáj fpoÍEcptE u jnamoaf Je muojuualií ks fpualB $ana Bořja a ku poflaudjant plotna ($eÍíu ÍMuiuúfng l$}t(íer Brpkcp j (Epnpergků Jtuunarj tu Buiueux BltEsftE J^rajfkEm nbislal jtuon íeuíd ku*

Jřelu J§° J|atuía, na phpJjfÍEuqp, náklabEtn ${abnidj.

I MtfijÍEqka Jtofituina ij j UEfmcB k ísmuj HuJíeIu prjijnalBpEgtcjtjt^ ku pufrjEĎtE íťjtíj£ usabuí; tj také pru pamafků ftuau kubaucjij gidj pufokůu jíalu Je ÍEÍa 1592.

2. 80 cm šir. a 68 cm vys. Relief P. Marie s děťátkem v jedné ruce, s žezlem v druhé, stojící na hlavě hadově s půlměsícem. Kolem koruny: anno bumini millEstmu (Eccc nonagEsimu Buarfu íjoc opus: (c)unpafunt E2Í magistrům gEurgium.

Přede vsí na cestě barokní KAPLE se soškou sv. Jana Nepom.,

prostá.

JL

/-

I

V#

^ I f

JH Č

$sř i

1 i

?■;

m

Obr. 144. Myšenec. Zřícenina.

P

.

i

I

iii

I 5

1

p.

p

-- m

jgř«s ______

ři'.x

řln

ZŘÍCENINA vypínající se přes cestu na vršku dává dle rozsahu tu šiti, že to byla budova prostorná, která snad s kostelem kdysi souvisela (obr. 144.), R. 1909 spadla v záp. části zeď s oknem, takže zbývá již

: '* ¥■ n

ji

't-m

■ Sv ¹

71 i

L 4-«

US

li

Wir j*

lEm

.jr

§7

JmŘ

Má.

' ■ ‘' řvS

■'* A*":- .

i*;;

řM

Obr. 146. Myšcnec. Zřícenina. Detail.

jen zeď, na jih obrácená, v níž jsou dvě velká goticky lomená okna bez profilace, any z nich kružba a ostění vylámány. Při straně výchcďní trčí ve výši I. patra zbytky dvou prostorných komnat, jichž části se zachovaly. Tyto komnaty byly vyšší než druhé patro, tedy asi palácové síně. Zbyla

134 (obr. 145. a 146.) zde z části jen žebra a konsoly, na nichž spočívala žebra se stejnou profilací jako konsoly v presbytáři v kostele. Větší část vesnice byla ze zbytků tohoto hradu vystavěna.

Nevězíce.

Schaller III., 12.

S o m m e r VIII. 36,

Staré HRADÍ$TÉ (snad opevněný tábor) leží asi 20 minut na jihovýchod od obce nad řekou Vltavou. Dosud jsou příkopy

Řez AB

■■

Í01ÍIíÍÍÍÍÉé

A MB

Obr. 147. Nevězíce. Půdorys hradiště.

i náspy patrny. Valy jsou as 4 m vysoké a táhnou se od údolí, které se sklání k Vltavě mírným obloukem a to směrem od severovýchodu k jihu a končí s druhé strany údolím, vybíhajícím ku mlýnu Letoštickému. Nej přístupnější jest ze strany severozá padní od Nevězíc a proto byly vály na této straně v té výši vyházeny. Zdělány jsou ze země a drobného kamení. Po pravidelném zdivu není stopy. Při kopání v hradišti nalezen zbytek ocelového krunýře (snad kvrysu), několik hrnků a větší hromady popele (obr. 147.).

Orlík (Vorlík).

Archiv knížecí. (Částečně přepsán v letech 1878 a 1893 pro archiv Musea král. čes. [Viz Č. Č. M. 1907, 452 a 456 a Zprávy o museu 1879, 2—3 a 1894, 10—11.] Viz též vydání listin orlických a zvíkovských V. Kalouskem v Čes. Archivě XV,

286—343> zprávu J.B. Novákovu v Archivalien zur neueren Gesch. Osterreichs I., 2—3. seš. a Z í b r t, Bibl. čes. historie I., 188.) Pro účel Soupisu důležité jsou zápisy P. Benáka z r. 1856. Také je tu mnoho otisků pečetidel na majestátech čes. králů (od Václava I. do Václava IV.).

Literatura. (Zíbrt, Bibl. čes. historie III., č. 13032.) — Schaller III., 16. — S o m m e r VIII., 56. — T r a j e r 440. — Ottovy Čechy II., 169-179. — Král. České IV., 122—4. — Sedláček, Místop. slov., 670. — Květy V. (1870), 125. — Čes. Jih V., č. 41—4. — Světozor V. (1870), 280. — Poutník od Otavy II. (1862). — Zlatá Praha X. (1893), 262. — A. David, Geographische Ortsbe-stimmung von Worlik und Drhowel {1815) — W. A. Gerle, Bóhmen (1823), 197—200. — C. E. Rainold, Reise-Taschenlexikon f. Bóhmen (1835), 645. — Hyllos II. (1820), seš. 22. — Krása našeho domova II, 97.

Sedláček, Hrady VII., 12, 32, 150. -— F. Tyl, Paměti Zvíkovské (1888). — F. B. M i k o v e c, Starožitnosti země české I., 79—88. — Týž, Malerisch-historische Skizzen aus Bohmen (1864), 440—4.

Starší vyobrazení. V kabinetě knížete Karla v zámku tušovaná kresba z r. 1737 (pohled od záp.). — Aquatint hrab. L. Buquove (Samml. merkw. Ruinen u. Schlósser Bóhmens). — F. K. Wolf del. 1787, W. Berger sc. (Abb. sámmtl. alten u. neuen Schlósser in Bóhmen. Prag. F. K. Wolf. 1807.). — Rytina

Barevná lithografie dle A. H a u n a u Mikovce, Skizzen (1864).

na plátně olejem. (Kat. uměl. výstavy jubil.

kolorovaná (cca 1810). L. Janscha dek, K. P o s 11 sc. — Aquatint A. P u-cherny u A. Davida 1. c. (1815). — Kolor, mědiryt anonymní; vydal Jacob Micheletto v Praze (fol.) — Mědiryt anon., příl. časop. Hyllos (1820). — Anon. mědiryt (m. fol.) cca 1820. •— Rytina Jos. Zutze u Gerle, Bóhmen (1823). — Oceloryt J. Passini dle C. W ů r b s e. Vydal A. Haase v Praze. — Lith C. W. Medau u Rainolda, Lexikon (1835). — Lithografie Donatova, jiná Kúhnel-o v a. — Barevná lith. Jos. Zahradniczka dle Trichtla; vydal A. Leykum ve Vídni. -—• Rytina A. F e s c y dle W. Kandlera u Mikovce, Starožitnosti I. (1860).

— Obraz A. Waldhausera 1891, č. 321.)

Ve sbírkách zámeckých uloženy výkopy předhistorické, v okolí učiněné (M. Lůssnerv Pam. arch. XI., 588). Nález Žbonínský: bronzový srp, hroty, jehlice, náramek a turban. Bronzový náramek, nalezený nad Karlovem. ,,Na Jelcích" u Zví-kova r. 1880 nalezený srp a bronzová jehlice, dále hrot z oštěpu. U Božích muk u Zvíkova nalezené náramky, puklice, jehlice a kroužky. Za zahradou Štědronského ,,u Vochoze" nalezené bronzové turbany a srp. V louce ,,Mikuličlta“ řečené u Var-važova nalezená puklice, hrot, jehlice a kus slitého bronzu. Mlat z Plíškovic u Mirovic.

Orlík založil asi císař Karel IV., a to v nevelkých rozměrech. Byla to snad část zámku na severovýchod obrácená, s hradbami a s branou při jihozápadní straně; brána byla hájena okrouhlící, jakž ji dosud spatřujeme. R. 1369 dne 11. října udělil císař Karel IV. hrad tento Hyn-číkovi Pluhoví, který se psal z Orlíka. Ten po několika letech zaměnil Orlík se Zikmundem Hitlerem za Borschengriin. Po něm zdědil Orlík bratr jeho Ondřej, který jej prodal Petrovi Zmrzlíkovi ze Svojšína r. 1407. Toho roku bylo na hradě mnoho opravováno a stavěno Mikulášem Plikem, zedníkem z Prahy; hrad byl rozšířen kolkolem, takže asi i lovecká sí i je z té doby. Za Zmrzlíků byl postaven západní trakt. Roku 1514 dne 2. února přešel Orlík koupí na Krištofa ze Švamberka. Krištof dal

(

) ^ (

/

H

O

D

ts

O P

IX

!

!

íT

\

h

cs

x

ti]

k

r......

:

/

7

Obr. 148. Orlík. Půdorys zámku.

m

'

,

HI

)O0mi

1

H

n

/

7

/

: p.

N

i a;

1 Q

ix

____

■

“v......X

í

tí I

J

_

r í

X

í

■

f I ggl

■■■■i

7,

/

s

X

I

Hé

x,x

II

■

, \

m

hrad na. polo pustý uvésti do pořádku; stavbu řídil purkrabí Jiřík Osovský z Adlarů. Tehdy byla kaple a třetí věž, půlkruhová, vystavěna a krov (1515) na plášt pořízen. (Mareš v Pam. arch. XVI, 402, čís. XXV.) R. 1516 byly čelední světnice (část v severním traktu pod čís. III.) sklenuty a západní trakt třemi sesilovacími pilíři zpevněn. R. 1519 byly dlážděny prostřední pokoje. Po smrtí Krištofově vládla Orlíkem vdova Anežka Švamberková z Kolovrat, za níž hrad opět zpustl. V letech 1577—79 byly malovány pokoje sousedem táborským, Ludvíkem Oberdorjerem. (Mareš v Pam. arch. XVII, 737.) Od r. 1575—1617 bydlíval na Orlice Jan Jiří ze Švamberka, který povznesl zámek různými stavbami; zejména zvvšil jej kol

B:

2>.

1 • ,5

1*

l“VV

ái

áLyji

HSI

Obr. 149. Orlík. Zámek. Průčelní pohled.

dokola do II. patra. Týž založil r. 1586 gruntovní knihy na Orlice. R. 1621 dobyl Martin Huerta Orlíku a zboží orlické bylo Petrovi ze Švamberka zkonfiskováno. R. 1622, když přišli na Orlík císařští kom-missaři, aby jej k ruce císařově zabrali, našli hrad ve stavu velmi bídném. V té době přešel Orlík na Šternberky a od nich koupí za 159.360 kop, 8 grošů a 4 peníze míšeňské na knížete Jana Oldřicha z Eggenberka. Tento dal ihned zámek r. 1623 opraviti. Od r. 1623—1745 adaptováno nejvíce uvnitř v jednotlivých místnostech. V roce 1715 kněžna Marie Ernestina ze Švarzenberka, rozená z Eggenberka, přistěhovala se na Orlík a v tu dobu mnoho přestavováno. Roh za kaplí byl k obývání nezpůsobilý. R. 1717 trhal se opěrný pilíř a skála u brány i bylo tomu odpomoženo sesílením. R. 1745 zřízeny pokoje nad branou (mostem). Na pravé straně brány bylo vše chatrné a proto stavení ono strženo, skála vvlámána a nové z gruntu vyzdviženo r. 1751—53. Dříve byl arkýř na

i₃8

severní straně jen na trámech dřevěných. R. 1774 arkýř odbourán. V letech 1795—6 dávány nové podlahy a dvéře. R. 1802 přešel Orlík na druhou linii Švarzenberskou a tím na Karla Filipa, vítěze nad Napoleonem. Tu bylo mnoho znova přestavováno. Nová kuchyně, schod}* postaveny, arkády v nynější úpravě zřízeny. Část třetí věže ubrána i postaven na jižní straně taras na zbytcích hradeb. Dále postaveno po velkém požáru celé třetí patro kolem dokola. Za tohoto knížete byl strop

M--------

rfž.

<trt

Obr. 150. Zvíkov. Zámek. Profily: a) Žebra v kapli; b) římsy v kapli; c) portálu lovecké sině; d) portálu.

ve zlaté síni snesen a do Laxenburka císaři Františkovi knížetem darován. Později pak r. 1849 za Bedřicha ze Švarzenberka postaven k řece dle návrhu B. Gruebra nový štít ve slohu gotickém a arkýř velkého rytířského sálu. Ostatní opravv pořízeny za knížete Karla, do té doby spadá též úprava oken a portálu u brány.

ZÁMEK skládá se ze čtyř traktů různého s+áří, kolem dvora rozložených a v nedávné době jednotnou fa£ádou opatřených (obr. 148. a 149.). Kolem strany severozáp., východní i jižní jest hradba s cimbuřím. (Na jižní, straně této hradby umístěno jest 12 malých děl v Itálii ukořistěných; na jednom z nich letopočet 1750.) Na straně severozápadní hradba s baštou čtyřhrannou, okrouhlou, cimbuřím opatřenou.

Jižní, průčelní trakt zámku, starší část hradu, jest třípatrová budova se třemi věžemi. Uprostřed traktu vede do zámku hlavní brána, v nové době gotickým slohem upravená. Nad portálem dva znaky z pálené hlíny. Prvá věž při záoadním rohu jest okrouhlá, v nej vyšším

patře opatřená pláštěm nad vysedlým věncem krákorcovým, s okénky segmentovitě sklenutými, korunovaná cimbuřím; do věže vede jeden původní vchod ve druhém patře a jiný v prvém patře, později vylámaný. Při nároží východním druhá věž polokruhová, stejné stavby, vzepřená opěracím pilířem o dvou ústupcích, uvnitř r. 1802 pro chatrnost vybouraná. V právo od brány třetí okrouhlá věž menšího průměru, vystavěna r. 1515; jest rovněž v nej vyšším patře opatřena krakorečky, do nichž zaklenuty obloučky s vysedlým pláštěm, v němž kruhovitá okénka; nejvýše cimbuří.

Severozápadnítrakt, z části ze základu, z části od prvého patra postavený v letech 1751—53, jest od paty skály až do výše I. patra vzepřen čtyřmi opěracími pilíři o dvou ústupcích. Veškerá okna jsou opatřena v obou patrech nadokenní, goticky profilovanou římsou.

Trakt severní, o šesti oknech v prvém a o čtyřech v druhém patře, má arkýř gotický; postranní jeho okna byla přestavěna r. 1849.

Východní strana zámku má tři trojdílná, gotická a kružbou opatřená okna, která osvětlují velký sál a ostatní podvojná, opatřená kružbou. Z líce zdi vystupuje pravoúhle kaple, osvětlená dvěma gotickými okny po stranách a uprostřed. Za kaplí v druhém patře opět pět oken téhož rázu jako předešlá.

Vnitřek. Nádvoří jest čtyřúhelné, arkádami jen na severní a východní straně opatřené, kdežto ostatní trakty jsou bez arkád a hladké. Arkády spočívají na Čtyřbokých pilířích na hranách sříznutých, o čtyi-bokém, žulovém podvalu, 70 cm vysokém a jsou zaklenuty lomené; uvnitř jsou gotickou, křížovou klenbou o světlosti i-i—1-2 m sklenuty.

Místnosti v zámku jsou skoro vesměs klenuty. Ve sklepích v traktu severním a východním jsou valené klenby parabolického profilu a nesou ráz XIV. stol. Zde as sluší hledati nejstarší část hradu. Přízemní místnosti traktů jsou valené sklenuty, s lunetami při oknech, podobně veškeré místnosti v 1. patře.

O několika zajímavějších prostorách dlužno se zmíniti zvláště:

V traktu západním, v přízemí, jest archiv, síň trojí klenby: valené, křížové a ^klípkové. Vchody do něho na straně západní mají pravoúhlou hůlkovou, pozdně gotickou profilaci.

Ve východním traktu jest lovecká síň, nazývaná též luteránským kostelem, do níž vedou dva prostranné vchody goticky sklenuté (obr. 150.), dvěma oblouny a žlábkem profilované. Síň jest o dvou travée, z nichž jedno má 4-5 m a druhé 5-58 m délky a společnou Šířku 5-85 m. Jest křížově do žeber sklenuta; žebra, v žule tesaná, jsou na ošikmených hranách žlábky opatřena a sbíhají se ve hladkém svorníku, spočívajíce na konsolách tvaru převráceného, osmibokého jehlanu. Na východ osvětlena síň dvěma, segmentem sklenutými okny. Přiléhající místnost, nyní knihovna cenných děl, jest valené sklenuta.

Fj

uObr.—151. Orlík. Zámek. Kassettový strop v malém ryt. sále.

140

Vedle kleneb jest t. zv. malý rytířský sál*) v sev. traktu pokryt kasettováným a různým dřevem intarsováným stropem, jenž byl při poslední adaptaci zámku zpracován dle dvou součástí na půdě nalezených a kdysi sem s ostatními stropy prý ze Zvíkova přenesených.

PMM

1*/>V/    V

i:

ji

im

li

Br

4? m

w I II

Um

§H?

ES

Jednotlivé kasetty jsou plasticky orámovány a vnitřní šikmé plochy v pole rozděleny různými dřevy a intarsiemi. Intarsie a tvar kasett svědčí 2. pol. XVI. stol. (obr. 151.).

*) Také ve velkém ryt. sále, ,,zlatá síň" řečeném, byl bohatě řezaný a zlacený strop ze XVI. stol., ale po požáru zámku byl odvezen do Laxenberku jako dar knížete Karla císaři.

Při adaptaci zámku užito originálních kusů, odjinud přivezených, k zařízení. Tak na př. zasazena do d v e ř í, ze salonu na terassu vedoucích, intarsovaná křídla se třemi výplněmi, z nichž horní a dolní stejného rázu,

• <__* *< 1₁

;.ř

/ > I

''V-

i*!

m:, X t i

pp ' fclfe' f

JI

?Wlvf

juv

1

ál

sgwa^ag-- ■

7 * -i—ni 1 Sl

:g

i¹

SS.

w|

i*W

1'f i

li

fe

SBI

rýx

LU-

V/.

i)

*3S

pé;

tm

Obr. 152. Orlík. Zámek. Dvéře z r. 1564.

střední pak v architektonické úpravě brány má výplň květinami a ptáky zdobenou. Ostatní částky dveří mimo výplně jsou intarsiemi vyzdobeny, celek pak astragálem orámován. Konec XVI. stol. Křídla byla přivezena

v,»

-Ím% '

V7*

v **•* »

;v*’á

• 2£gf£T* t

%Ěú'

E*®**?-⁴

P^I ® ■ ''ŤSr.T ■'-■<.■ , .

1 *»* TSSŤ?,^. . '' -■

■ ■

-OjjA >    dÉMaj •■"    /;>

■ 'jiS*’*'¹** ” ••■

*•

X% ;| - v

y 'Ř4

'«M

*í.~

XI

v.

ai

“■sr*

.r* •■ ***,"•■

-m. ~~

’    * ''SSlž&iiv' ■*•<.;?*?

v jtoSříSí • *ř '

Sanas.

Ttói,

■i

yi:

Hi

¥'S

ŽNÍ

il

'I

VKi

i₍

|íi

R

rs

JV

. v.-

ík

Ji

:f|

-I

•i

1 m~:i

#'í

gg

||

SE

ei

&£/    vij *«f'

• r, .:,r -V.'- r *

•2l    .fv^' *Ú

i U” ‘ •; VV

J    ,f-S M-* * íý

P *» >'.« » v.P ^4 > 'r * :

fý    4

r/"⁴-, v* -', fe.

’jks«**.

jr

.. * /•

rv

-’ré

**

a:

•    4,

/i

■y

75

A, i

'V

5=

PiT-31

*■

JI

v

?

liiSítr

'tfi i?

f-.«£#> ,

'.i⁵

v-

Obr. 154. Orlík. Zámek. Kamna. Detail: Večeře Páně.

ze Zvíkova. Druhé dvéře, přivezené ze zrušeného kláštera v Sedlci, jsou dubové, o dvou výplních; dolní jest vyzdobena v rámci řezbou rozvilinovou a letopočtem 1564; hořejší představuje bránu po stranách s dvěma sloupky na konsolách, které na hlavici nesou římsu s vásou, z níž rozviliny vyrůslají. Veškeré prázdné plochy jsou týmž ornamentem vyplněny. Na závěsech a zámku původní kování, (obr. 152.).

144

Troje kamna bývala sice v zámku již dříve, ale jsou značně doplněna moderními, dle starých napodobenými kachlíky. V lovčím sále v přízemí (obr. 153.) 3 m vys. čtvřboká kamna, složená v soklu a pěti vrstvách z kachlíků zeleně polévaných*); na soklu ornament rozvilinový, ve vrstvách ženské personifikace v renaissančních arkádách, střídající se po čtyřech a přerušované vásou s kyticí; v úzkých kachlících nárožních nahé allegorické postavy ženské.

-i

C ? Li.

II

1

-1

H-

'i

v'.

tví

I?

Obr. 155. Orlík. Zámek. Kamna. Detail: Narození Páně.

Z týchž kachlů složena také kamna ve velkém ryt. sále; do nich vsazen uprostřed velký obdélný relief (o-8oxo-6o m): Večeře Páně (obr. 154), pod ním menší dva (0-80x0-54 m): Narození Kristovo (obr. 155.) a vjezd do Jerusalema. Na kachlících letopočet 1642, nad reliefem narození Kristova nápis:

DIE GEBURT CHRISTI WIRDT OFENBAR DEN HIRTEN DV RCH DER ENGEL SHAR LVC 4E SI

*) Jeden originál ve sbírkách Musea král. čes.

V    lovecké síni na záp. stěně upraven z podobných kachlíků, z nichž ' složena předešlá kamna (soklových i řadových), kachlový krb ; většina

jich jsou moderní kopie.

V    malém rytířském sále kamna (obr. 156.) hranolová, šestiboká, původu švýcarského. (Srov. Osterr. Kunsttopographie I, 29 a 180,

i • CT

/£+\,

. W‘

/!

Rfin

r;

•n

%<

-3 •

ii

r.7

>\a

3il8ÍřÍll|ív

v*

'■SN

»,

/I

im;

bp:

ií

•f*

7-:- -

• ti

\*í«iw**

^•I-'    • i

Obr. 156. Orlík. Zámek. Kamna z r. 1671.

obr. 99.) Nohy tvaru čtyřbokých balustrů, hladký sokl, tělo dvojdílné. Na nárožích pilastry s reliéfními výplněmi, dělené dvěma pásy, jež obíhají kolem celého pláště. Na jednotlivých bocích majolikové výplně s malo-figurální výzdobou a nápisy německými. Na pásech pod jednot

vanou

livými poli veršované průpovědi se vztahem k výjevům malovaným.

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Písecký.

10

Na přepásání pilastrů dva znaky (v jednom šesticípá hvězda, písmena HIM a jetelový trojlístek, v druhém šipka přepásaná a nápis PAX), nad nimi nápis:

1671

čl

wmr wm ' ' :ÍJ §J :

P

ÍVš

li

v-

ti

t *1

gs

Obr. 157. Orlík. Zámek. Obraz Madonny.

J$čtn« Hahob Miilltr mtb Jr:

Barbara Jíptsstn fein (EfjgmaíjEl.

Většina místností v zámku zařízena je starším n á ř a d í m a nábytkem, jednak koupí získaným, jednak z rodinného majetku pocházejícím. Z dlouhé řady těchto předmětů stůjž zde výběr nej pozoruhodnějších kusů:

i. Obrazy a sochy.

Obraz Panny Marie sedící na trůně, renaissančním ornamentem ozdobeném, s korunou, v červeném šatě vrchním, zlatém lemovaném, a držící zlatým hávem oblečeného Ježíška, jehož spodní roucho jest zelené, botky červené. Ježíšek třímá v levé ruce blanku, pravou má vztýčenou k ústům matčiným, kol hlavy gloriola s křížem, v jehož ramenech cyrilská písmena o i c. Po obou stranách prostovlasí andělé. V koutech cyrilská písmena. Ruská práce XVI. stol. (obr. 157.).

kí

't- 1

wi

-i

Obr. 158. Orlík. Zámek. Malba na skle ze XVII. stol.: Odchod Tobiášův.

Rodokmen Vratislavský z r. 1570, na prkně malovaný, se znaky a nápisy pod nimi (,,Series longissimae stirpis“).

Podobizny Zdeňka Šťastného z Lukavce a manželky jeho Salo-meny Studenecké z Pašiněvsi (1663—1673), na plátně olejem. XVII. stol.

Čtyři podobizny původních zakladatelů linie Švarzenberské, mezi nimiž jeden, jenž u Rábu Turky porazil. V korridorech I. a II. poschodí rodinné podobizny hrabat z Hohenfeldu.

• **

Ve východním traktu v oknech velkého rytířského sálu malby na skle ze XVI. až XVIII. stol.: biblické výjevy v elliptické (obr. 158.) nebo kruhové i obdélné ploše. Na mnohých znaky, na jednom leto-

počet 1637, na jiném nápis nad pohřbem světce:

IOANNES NAB . DEI Gřa Abbas Moterý S. Michaelis InIten.

* /jr

"•"•M

mi

išh.

V’

.•381

fpíte

..

'V , •

-

Obr. 159. Orlík. Zámek. Poprsí Napoleona od A. Canovy.

Soška jakéhosi světce, v dřevě řezaná, původu románského, 5 cm vys., na Zvíkově v t. zv. Markomance vykopaná. (Kat. retrosp. výstav} 1891. Odd. E. F. č. 319.)

Poprsí Napoleona I., tesané z mramoru A. Canovon, dar císaře rak. knížeti. (Obr. 159.)

t    . && f •

A*.

P'5

Jt”

4%

*>'

\<*

-•

jg

tjfv

ps

!fi

f*5.

*?*

'» :<

tó

£#?

f*f

*•

í*j

rJLUř

mmmmJ

Obr. 160. Orlík. Zámek. Rokoková skříň.

Poprsí princezny Gabriely ze Schwarzenberků, r. 1844 zhotovené Em. Maxem.

2. Nábytek.

Celá souprava salonku, z různého dřeva zhotovená, mosazným a zlaceným zakládaným ornamentem vyzdobená (na mnohých místech na porcelánu malované kartuše), na širších plochách různým dřevem intar-sovaná. Konec XVIII. stol.

150

Skříň rokoková, dvojkřídlá, vykládaná páskami, nástavec řezaný z rocaillů (obr. 160.).

Sekretář o dvou odděleních; spodní, širší, má veškeré zásuvky slonovinou a ebenem vykládané a ryté; hořejší část vyzdobena na dvířkách i na zásuvkách stejně slonovinou i ebenem. Poč. XVII. stol.

■Vf”

■v? V V "

ift

■\

Obr. 161. Orlík. Zámek. Šachovnice. Horní deska.

Dvě kredenční skříně barokní, z dubového dřeva, zdobené na soklu, ve vlysu i na výplních řezbou ve vysokém reliefu. Jednodušší má letopočet 1657, druhá, z r. 1647, má ve výplních reliefy allegorií víry a naděje. Hořejší část spočívá na třech karyatidách a nese vlys, vyzdobený mísou ovoce, z níž vystupují rozviliny a na nichž sedí ptáci ovoce zobající a přerušený třemi konsolami, vyzdobenými hlavičkami. Za kary-atidami skřínka o dvojích dveřích, na nichž v reliefu allegorie spravedlnosti a milosrdenství.

Dvojkřídlá skříň na šaty, oddělená třemi silnými sloupy kanel-lovanými; na středním řezaná hlavice; na dřících do ¹/'₃ výše ornamentální výzdoba. Mezi sloupky ve výplních dveří rovněž bohatá řezba ornamentální. XVII. stol.

"v

ca

T-.

■\

r;

/M

jgyčj

li

•    -*r\

»VlIl

Tří

fc>s

v-:]

■Jiř

[*5

Obr. 162. Orlík. Zámek. Šachovnice. Kameny.

Skříň v podobě truhly se třemi výplněmi, v tvrdém dřevě řezanými, v předu na dvou čtyřbokých nohách, pilastry zdobených. Jednotlivé výplně odděleny jsou čtyřmi pilastry s hlavicí a oblamovaným soklem a rozvilinami plně řezanými zdobeny. Ostatní plochy jsou různobarevným dřevem intarsovány. Zhotovena byla r. 1684 truhlářem Arnoštem Wag-nerem.    i

Skříň; na soklu dvě kartuše zdobené rozvilinami; výplně různobarevným dřevem intarsovány, příční břevno vyzdobeno mušlí a listovím;

hořejší nástavek mezi římsami vyzdoben kartušemi, po stranách rozvili -nami a páskovým ornamentem XVIII. stol.

Skříň rokoková různobarevným dřevem intarsovaná, XVIII. stol. Prádelník o čtyřech zásuvkách, bohatě různým dřevem intarsovaný, z XVIII. stol. V knihovně barokní stůl, intarsovaný trojím dřevem.

3. Řezbářské práce.

Šachovnice, plasticky vykládaná (chebská práce) barevným dřevem. Na přední desce (obr. 161.) boj Davida s Goliášem, perspektivně podaný; v rohu nápis: I. SAMVEL. Na zadní desce pole šachová s j ednotlivjhni čtverci různobarevným dřevem vykládanými, kde se střídá na polích tmavých osmiboká růžice a na světlých ovoce v různé komposici. Délka strany 0-44 m. XVII. stol. K tomu patří serie¹) (obr. 162.) 15 bílých a 16 černých kruhových kamenů, ze dřeva soustruhovaných, na nichž upevněna polychromovaná poprsí knížat a králů z těstové hmoty. Pol. XVI. stol. (Kat. retrosp. výstavy 1891, str. 320, č. 664. — Výběr uměleckoprůmyslových předmětů z retrosp. výstavy 1891, tab. 91.)

Pohár z kokosového ořechu, hladký, na něm kartuš s rytým nápisem: LUDOVICO MARG : BAD : ET MARIANNA PR : SCHWARZENB : a v zadu znaky Švarzenberské.

Dvě k a r t u š e, pendanty; v jedné mezi křížem a pistolemi písmena BS, v druhé vedle dláta a hoblíku letopočet 1616. Řezáno ze dřeva, plocha vyzdobena intarsovaným geometrickým ornamentem.

Nad krbem v lovecké síni visí asi 2 m vysoký, plně ze dřeva řezaný, kombinovaný znak knížat Švarzenberků (obr. 163.). Dole v kartuši:

Adam Franz

des key: Rom. Reichs Fiirft zu Schwartzenberg gefůrfteter Landgraf in Kleggau Graff zu Sulk Herr zu Gimborn Murau Vittingaú Frauenberg Postelberg Viltfchůtz Reifenftain u: Drahonitz der Rom. Kay : May : u : des Hey : Rom : Reichs Erbhoff Richter zu Rottvey:

Růžek na prach, z parohu, rytinou zdobený, má nápis:

SG 1741

4. Kovové práce tepané a lité.

Stříbrný pohárek zlacený, 0-15 m vysoký, se čtyřmi kartušemi oválními, v nichž v reliefu jemně vytepány čtyři allegorické postavy ženské. Mezi kartušemi květy naturalisticky podané a při obrubě listový ornament

/jfxm

r. W‘

BS

H,

LVA

tti

mi

■V.

:«|

ť.

W

, }Ws

SR?

WT7Z

m\

&a

'<

58

řía

rt

,;• > ;í *£ ií^/ií £)mw

ž^^gF

rytý. Nodus vásovitý a noha na okraji čtyřmi okřídlenými andílčími hlavičkami vyzdobená. Konec XVI. stol. (Kat. retrosp. výstavy 1891, str. 258, č. 137.)

Mísa měděná, zlacená, litým ornamentem zdobená; na okraji 6 kartuší, v nichž se střídají francouzské lilie s písmenami H . . H .

•v «...

..

A.

mm.

'■m

Obr. 164. Orlík. Zámek. Lustr s labutí Švamberskou.

Uprostřed v reliefu podobizna muže v úboru XVII. stol. Kolem nápis: HENDRICVS • GALIAR • REX • CHRISTIANIS SPES.

Měděný tepaný chladič na šampaňské víno, s obdélnými kartu-šemi, má na obrubě ve stranách andílčí hlavičky a nápis:

CE * REIHEL 1673.

V jiné kartuši znak švarzenberský.

Mosazná mísa; uprostřed v reliefu tepané Zvěstování P. Marie. Kolem nápisu málo čitelného ranně renaissanční ornament. XVI. stol.

Malý podnos prolamované práce; na něm vyryty tři postavy: dva kavalíři ucházející se o přízeň dámy mezi nimi stojící. XVII. stol.

Dva kovové lustry: a) šestiramenný, litý; b) z mědi tepaný a stříbřený; ramena novější, starší (z XVIII. stol.) jen labuť (ze znaku Švamberského) s mláďaty, sedící uprostřed (obr. 164.).

Svícny lité, mosazné; na trojboké noze stojí postava v rytířském úboru, držící v roztažených pažích svícen, na hlavě má trojdílnou

II

I-

^nvr

É+4

—-iflry L

<L

Obr. 165. Orlík. Zámek. Svícny mosazné z XV. stol.

čepici. Norimberk. Poč. XV. stol. Pod krčky svícnů přidány misky. Podobné v pokladě chrámu v Pasově (Formenschatz 1910, čís. 40.)

(obr. 165.).

Konev cínová, na víku ve znaku plastickém řeznický emblem, pod tím r. 1715. Na konické nádobě v barokní ryté ornamentaci odvádí řezník vola na porážku, a nad tím nápis:

JOHANN CASPAR VOGEL GEORG FRIDERICH HYMER.

Spočívá na třech nohách v podobě lvů.

Mísa cínová, zdobená na krajích rytým ornamentem rázu lidového se znakem, v němž vyryto: H.P.P 1687. Ve středu vyryta postava sv. Barbory.

Cínová m í s a, vyzdobená na okraji dvanácti na koni sedícími římskými imperatory v kartuších oválních, mezi nimi pak figurální ozdoby. Střed mísy zdobí reliéfní postavy Adama a Evy, a kolem v oválních podélných kartuších personifikace hudby, zpěvu, řečnictví a pod. Ostatek jest vyplněn ornamentikou XVIII. stol.

Na retrosp. výstavě r. 1891 bylo zapůjčeno ze soukromého majetku knížecího: s k ř í n.k a bronzová, zdobená vypuklými okrasami pozlacenými a znakem, původu vlašského, z r. 1596, jež náležela kdysi Basiliovi Serenovi, Milánskému kanovníku (Katalog, str. 287, čís. 386) a prsten ve zlatě řezaný, kroužek v podobě ohonu, na němž dvě ruce okovy spjaté, ze XVII. stol. (ibidem, str. 269, čís. 225).

5. Z b r a n ě.

M o r i o n plechový, ciselovaný, zlatém vybíjený. XVI. stol. (Kat. retrosp. výstavy 1891, str. 206, čís. 196.)

Výběr uměl

Kapalín plechový, bohatě zlatém vybíjený, s čípkem na peří. XVI. stol. (Kat. retrosp. výstavy 1891, str. 206, č. 194. prům. předm. z retrosp. výstavy 1891, tab. 62.)

Helmice ocelová, vyzdobená figurálně a ornamentálně: rytíři ve zbroji na koni nebo pěší, tu ve skupině, onde osamoceně. Okraj rovněž podobně ozdoben. Rytá výzdoba jest vbíjeným zlatém vyplněna, ostatní půda zůstává tmavou. Konec XVI. stol. (obr. 166.)

Puklíř ocelový, rozdělený na 5 soustředných polí, jež jsou oddělena pásky ku středu se zúžujícími, rytým a na vyvýšené straně zlatém vybíjeným ornamentem vyzdobenými. V jednotlivých polích střídají se rytířové na koních s trofejemi, kostelem a skupinou dvou se milujících. XVI. stol. (Kat. retrospekt. výstav}/ 1891, str. 208, č. 210.) (obr. 166).

Druhý štít, arabská práce XVI. stol.

Ručnice z r. 1682 má ve vysokém reliefu vyřezanou honbu na zvěř na pažbě. Na hlavni nápis: F. DANL KLEIT. 1690. (Kat. retrosp. výstavy 1891, str. 215, č. 290.)

Lovecká kulovnice, s bohatou rytinou v oceli představující výjevy lovecké na zámku; ostatní kování v žlutém kovu silně zlaceném rovněž rytinou opatřeném. Na hlavni: ROCHVS VASTI Počátek XIX. stol.

Ručnice, dvojka, dar císaře Napoleona I. c. k. poln. maršálovi knížeti Karlu ze Schwarzenberků. Na hlavni zlaté fasces a lví hlava, pažba vyřezávaná. Nápis: Boutet Directeur Artisté Manufacture a Versailles. Poč. XIX. stol. (Kat. retrosp. výst. 1891, str. 219, čís. 341. — Výběr uměl.-prům. předm. z retrosp. výstavy 1891, tab. 69.)

Ručnice, křesivka z r. 1719, madridská práce (zámek novější), druhdy majetek ministra Kounice, dar kníž. Metternicha c. k. polnímu maršálovi Karlu kníž. ze Schwarzenberků. Nápis: Es quibel Plachard a Paris. (Kat. retrosp. výstavy 1891, str. 218, čís. 334.)

Dvě ručnice křesivkv se zlacenými hlavněmi, vykládanou a rytou pažbou a zámkem a vypouklým kováním (honební výjevy), dar Maximi-liána I., krále bavors., výše jmenov. šlechtici. Nápis: WilhdmWolf, Warns-dorf. Poč. XIX. stol. (Kat. retrosp. výstavy 1891, str. 219, čís. 339—340.)

Ručnice, slonovinou bohatě vykládaná, z r. 1805.

¹

Příbuzná se sérií ve způsobu H. Kelově řezanou v cis. sbírkách ve Vídni (J. v. Schlosser, Werke der Kleinplastik in der Skulpturensamml. des allerh. Kaiserhauses (1910) II, 8., tab. XVIII.)

šipS;

Brž*'

/

íw é

Obr. z66. Zvíkov. Zámek. Štít s helmicí.

Orientální, slonovinou a zlatém vykládané zbraně (jedna dar cara Mikuláše).

Stěny t. zv. rytířské síně, jednotlivých pokojů a schodiště vyzdobeny zbraněmi a zbrojí všeho druhu od XV. do XVIII. století: brnění, kolčí helmy, kopí, meče, kordy, sudlice, samostříly (jeden viz v Kat. retrosp. výstavy 1891, str. 196, čís. 64), pušky, lovecké rohy atd.

6. Sklo.

Pohár skleněný bez víčka, 28-5 cm vysoký; na zeleném skle figurální výzdoba v barvách: císař římský se sedmi kurfirsty. Nad císařem a kurfirsty nápisy německé, nad trůnem císařským letopočet

I593- Pod skupinou rovněž německé nápisy. (Kat. retrosp. výstavy 1891, str. 304, čís. 533.)

Dvě sklenky se znakem švarzenberským, na skle malovaným,

z r. 1624.

Dvě 1 á h v i č k y, vyzdobené na skle malbou lidového rázu. XVIII. stol.

Pohár s vybroušenými znaky schwarzenberským a lobkovským, 0-22 m vys., z konce XVIII. st. (Kat. retrosp. výstavy 1891, str. 303, č. 519.)

li

Sf.

•*1 ■*

;;

ap

mm

Mr* 'Wt

v.. ____ Jtefcš*

Vi

l<

Obr. 167. Orlík. Zámek. Klenba kaple.

Sklenice dolů súžená, ze skla zelenavého, zdobená emailovaným orlem a znakem, ze XVII. stol., o-i6m vys. (Kat. retrosp. výst. 1891, str. 304, čís. 528.)

Podobná sklenice, 0-12 m vvs., s bohatým vybroušeným ornamentem a znakem, zlacená. Konec XVIII. stol. (ibidem str. 306, č. 549)*

7. Keramika.

Šestiboká láhev majoliková, barokním ornamentem na plášti vyzdobená (cechovní). Na jedné straně: HANS PEBI 1663.

H o 1 b a majoliková se znakem knížecím a cínovým víčkem. XVIII. stol.

Iři majolíkové t a 1 í ř e ze XVII. stol.: jeden se znakem a nápisem: P • A • H — P • B • M • 1687; druhý s obrazem: Vjezd Caesarův do Říma; třetí s mythologickou scénou.

mm*

l    A %

IšrM

*V-«

^<jě

‘••7 ■'wBjpf

"'v W*.

■i’

\í‘

L” •

i ’£i

ír J

.>

ftďWZ

PÁĚĚít

: i,

í§.

Sr, k*

■ 'u JÍ

mmi

*5H3— T

. . t#

‘•*3

mm

w -

, ;ř\

Saň* -*^Sti t^~Šg&EjjjĚgiĚ&S

Obr. 168. Orlík. Kopie Zbraslavské Madonny v zámecké kapli.

K lovecké síni na sever přiléhá KAPLE P. MARIE, v letech 1515—16 od pánů ze Švamberka vystavěná. *) (Obr. 167.) Celková délka jest 11 m, šířka 3-80 m. Lod obdélná, síťově sklenutá; v pozadí hudební kůr spočívající na pasu dva metry silném. Žebra (obr. 150. a.)

z Orlíka.

*) Pozdně gotický oltář v kapli v Červ. Dvoře u Chvalšin byl prý převezen

i6o

drobounce profilovaná spočívají na čtyřbokých, konicky ukončených a žlábkem opatřených konsolách a sbíhají se ve čtverečném svorníku. Triumfální oblouk, 0-02 m široký, lomený, bez profilace. Presbytář, třemi stranami nepravidelného osmiúhelníka uzavřený, má křížové travée a závěr, sklenutý rovněž síťovou klenbou do žeber; žebra stejné profilace jako v lodi usazena jsou na šesti obdélných deskách, v nichž různé řemeslnické emblemv jsou znázorněny. Ve výši oken obíhá římsa

(obr. 150. b.). Kaple osvětlena jest třemi gotickými okny s kružbou, tvořenou dvoj nosy a plaménky; podobné okno jest i v pozadí kůru. Okna mají původní malbu na skle z XV. století, rázu ornamentálního.

í~- TT^ .

( r<ri

' *V>v

Na levé straně presbytáře v bílé mramorové desce vytesáno:

—A V

•ES*

COR

CAROLI PRINCIPIS

byv

ftó

DE

SCHWARZENBERG SVPREMI FOEDERATORUM DUCIS

ANNO MDCCCX111.

V přiléhající sakristii visí kopie obrazu P. Marie Zbraslavské z r. 1505, na dřevě malovaná. Pozadí jest zlaceno a tlačenými gotickými větévkami vyzdobeno. Kolem Madonny i Ježíška gloriola, polodrahokamy na obrubě vyzdobená (kameny jsou nyní z části vyloupány) (obr. 168.) Na zadní straně desky napsáno:

Praesentem Imaginem in Originali Thaumaturgae Monasterii Aulae-Re-

efiatur.

P. Desiderius Henvande ejusdem . . . Ord . . . loci professus.

Kalich, 23-3 cm vysoký, zlacený, má šestilaločnou nohu, na níž ve vysokém reliefu ve třech kartuších tepané reliefy sv. Josefa, sv. Ro-salie a Nanebevzetí P. M. Mezi kartušemi hlavy andílci, ostatní plochy jsou zdobeny rvtým ornamentem. Nodus vásovity. Kupa v koši, zdobeném

Obr- 169. Orlík. Kalich v zámecké kapli.

gentis fac: & Exempli Orninis Cisterciensis affactam. Die 22 Aprilis

A . D. 1505

prolamovaným ornamentem a ve festonech třemi páry andílcích hlaviček. Na noze vyryto: ILLUSTRISSIMUS DOMINUS DOMINUS JOANNES LUDOWICUS DOMINUS DE TALLENBERG - HUNC CALICEM FIERI FECIT ROGATUR PRO SACRO MEMENTO A. D. 1709^ (obr. 169.).

P a c i f i k á 1, 35 cm vysoký, stříbrný a zlacený; ovální noha zdobena jednoduchým ornamentem; nodus vásovitý; korpus litý.

Gotická monstrance,

35-5 cm vysoká, zlacená, z XV. stol. Na šestiboké hladké noze stvol přechází v šestiboký ořech s rotulemi a jest rozšířen v proláklý šestiboký jehlan, na hranách posetý žabkami. Na tomto v prolamované galerijce skleněný válec, zakončený podobným ochůzkem. Kryt tvořen šestibokou věžkou, vzepřenou opěráky, které jsou zakončeny fiálami.

Okénka věžky mají kružbu a šesti-boká stříška jest zdobena na hranách žabkami. Na vrcholu pelikán se třemi mláďaty, Po obou stranách melchisedechu plochá křídla, zdobená prolamovanou kružbou a ukončená vespod spirálovitě a nahoře věžovitě. Lunulla zasunuta v drážce zdobené spirálou (obr. 170).

Zvony (ve válcové věži stojící při severním rohu záp. průčelí) mají pláště bez nápisů:

1. 26 cm šir., 20 cm vysoký.

Kolem koruny vine se pásová ozdoba pseudogotická.

jjjfl

Ir

'V,'

AU JL

yy4fi

ill

,1,1

:u

II

&■

MÍ

i:Z -U

n,

'iSi

T|

J-

Htsxxmb

<3

'■ fim

Vy

mzk

Wc-

7 . ' •• ,y£

jali

2. 67 cm šir. a 50 cm vys.

Kolem koruny pásové ozdoby, listová a z věnců složená. Na věnci letopočet: 1792. Na srdci: F. W. 1792. Velký relief sv. Jana Nepo-muckého.

Obr. 170. Orlík. Zámecká kaple. Monstrancce.

Na cestě do Starého Sedla KAPLIČKA sv. Jana Nepomuckého pilastry zdobená. Ve výklenku socha, nad ním vkartuši: ST JOHANNES NEP. XVIII. stol.    .    ,

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Písecký.

Oslov (Oslav, Voslov).

Renner a Paroubek

Schaller

III., 27. — S o m m e r VIII., 63. — T r a j e r 578. — Čechy IX, 219.

193-

Sedláček VII., 179.

KOSTEL SV. LINHARTA připomíná se farním již ve XIV. století, a jeho podací příslušelo králi; později fara zanikla a obnovena až r. 1552. V roce 1626 zanikla opět a kostel stal se v r. 1640 filiální Zá-

! j

Li \ I

hořské fary. Roku 1778 byl celý kostel přestavěn. R. 1786 zřízena zde lokalie, r. 1858 fara obnovena.

11

■m

řife

illlk

ia,

<;

sm

mši

erajpk

li

11

r.f í

_wj i]|

⁷ "i

v;--

ni

§Ig§

Ml

y 1 íi:;

li

ÍI

i!

<1    5    6    7    8

Obr. 171. Oslov. Půdorys kostela.

Obr. 172. Oslov. Kostel. Portál.

Z původní stavby zbyla pouze část lodi pžní, část presbytáře kdysi pravoúhlého a věž v západním průčelí. Původní kostel byl 8 šir. a spolu s věží jen ve spodní části zděný, ostatek dřevěný. Na severní stranu byl kostel rozšířen a tím ocitla se věž v jižním rohu záp. průčelí. Disposice tato jest dosud patrna na zdech v podkroví, (obr. 171.).

Vnějšek jest prostý. V záp. průčelí věž s hrotitým portálem (obr. 172.) profilovaným čtyřmi žlábky a oblounem hruškovitého tvaru (21 m vys. a 1-3 m šir.). V přízemí na severní straně střílnovité okénko, ve svrchních dvou přistavěných patrech okna kruhová a podélná, půlkruhem sklenutá. Věž kryta čtyřbokým, na hranách sříznutým jehlanem

přecházejícím v osmibokou lucernu a stan. Do jižní stěny kostela prolomen v XVIII. století obdélný vchod a dvě okna barokního tvaru, na severní straně 3 okna podobná. Presbytář stejné výše s lodí má okno téhož tvaru a pravoúhlý vchod do sakristie. Podobná tři okna jsou do severní strany prolomena.

Vnitřek. Kobka podvěžní jest křížově sklenuta. Do lodi vede obdélný vchod. Locf jest ploše kryta, triumfální oblouk elliptický, silného rozpětí. Presbytář sklenut jest půl-kruhovitou konchou; travée před ním jest obdélné, valeně sklenuté.

K jižní straně jeho přiléhá kaple sv. Barbory, obdélná, klenby křížové, od presbytáře oddělená půlkruhovým obloukem. Naproti ní sakristie, rovněž křížově sklenutá, se vchodem pravoúhlým.

Na oltáři dva páry barokních cínových svícnů o trojboké noze, s festony a andílčími hlavičkami.

Počátek XVIII. stol.

V sakristii soška Nanebevzetí P. Marie, slušné řezby, z XVIII. století.

Na oltáři sv. Matěje dva páry mosazných kroužených svícnů,

20 cm vysokvch, z druhé polovice XVI. stol.

sfeC*

Kalich stříbrný, 21 cm vysoký, průměr kupy 8-5 cm\ noha šestilaločná, zdobená tepaným ornamentem ještě gotisujících rozvi-lin s květy naturalistickými, nodus (obr. 173.) hruškovitý s rytým ornamentem. Kupa v koši zdobeném prolamovaným ornamentem jako na noze. Práce velmi jemná a dobře ciselovaná.| Na ncze značky:

Obr. 173. Oslov. Kostel. Kalich.

festony a rozvilinami téhož tvaru

12 B

'O co M \o

V presbytáři pod kazatelnou náhrobek z červeného mramoru. Znak Švamberků dole; v hořejší části drží dvě lví hlavy kartuš, pod ní ovál dvěma andílčími hlavičkami zdobený. V kartuši:

JDeífja 1604 W ne bteli $0Jiní Bati: mejrj íjebinau 12 a prrmj ro ^aná Bo

11*

Í)Q usnula Bručna $aňa JÍIjfaŤEÍa ^[tedjí tejna j ,f>fraanbEE= ha Uherka Heejeue^d ^aua ua Hana Barfolomtege j i?{raan berka Ba J tm hrnuté a Be|lrjansdj gsa u Iefedj 2 a roEgssBgi v 5 Bebte Itíj a íůfn gEgi ©eId u tomto misíé Bbpocjiroa BcjEhamags j mríragá; mjiang.

r"

!h

Druhý náhrobek jest úplně vyšlapán. Oba byly sem ze zrušeného kostela sv. Mikuláše v Podhradí přeneseny.

Zvony: i. 43 cm šir., 36 cm vys. Přelit Rud. Pemerem v Ces. Budějovicích r. 1901 ze staršího, z r. 1798.

2.    23 cm šir., 17 cm vys. jest úplně hladký, novější.

3.    63 cm šir., 50 cm vys. Na plášti uprostřed relief Kalvárie. Na druhé straně nápis:

?/I c=v

Wá\

mm

'fr

V<~

Obr. 174. Oslov. Boží muka.

SLYT GEST KE CZTI A K CHWALE BOZI KV POCZTIWOSTI BLAHOSLAWENE PANNY MARYE A So LYNHARTA NAKLA DEM TEHOS ZA DVSSY WE WSY WOSLO-

WIE

ZA SPRAWY HEGTMANSKE VROZEHO PANA IANA NYTSS Z DYRRENPACHV OD THOMASSE FRYCZE W MIESTIE Ravd-

NICZY

NAD LABEM LETHA 1635

Kolem koruny dvě pásové ozdoby, dolejší akantová, hořejší ornamentální. Na srdci s jedné strany vysekáno FW., s druhé strany FT 1889

A. D. 1793.

4. 70 cm šir., 55 cm vys. Na plášti relief Kalvárie, vedle akantový keříček. Na druhé straně znak zvonaře a v kruhu nápis:

IOHANN ADAL. PERNER IN BVDWEIS | ANNO | 1830 Kolem koruny dvě pásové ornamentální ozdoby.

Na konci osady při silnici do Zvíkova BOZI MUKA: hmotný sloup oblý se čtyřbokou lucernou, ve které hrotité kapličky; článkování oprchalé a opravami znešvařené (obr. 174.). Poč. XVII. stol.

Na čp. 18 ve štítě obytného stavení dřevěné poprsí biskupa (sv. Wolfgang?) s modelem kostelíka v levici. Zbytek sošky ze skládacího oltáře z XV. stol. (?)

Písek (Aréna).

Prameny: Městský archiv, uspořádaný škol. radou Ph. Dr. A. Sedláčkem. (Více než 400 měst. knih, nejstarší z r. 1420. Listiny z let 1620 až 1880 o lokálních věcech. Počty obecní z let 1579—1900.) (Viz i Dr. J. Č e láli o v s k ý, Privilegia král. měst, XVII., č. 29 a XXIX., č. 20.; J. Matzner ve Výr. zp. reálky v Písku 1883 a 1884; Z í b r t, Bibl. čes. historie I., 189, čís. 3340.) — Pozůstalost Fr. R. Bezděky (f 1871) v Museu král. čes. (Dr. Č. Zíbrt v Nár. L. 18./4. 1907). Jeho spis Král. město Písek vyšel r. 1887 lithograf. jako rukopis.

Sommer VIII., 1—16. — Tra jer 563 — 70. — Renner

Literatura. (Viz Zíbrt, Bibl. čes. historie III., 697, č. 13052.) Veliké dějiny města (o 3 svaz.), jež’k tisku připravil Dr. A. Sedláček, vyjdou během r. 1910. (Ukázky z nich v Otavanu 1910, čís. 1.—4.) — J. Matzner, Král. město Písek (1898). — T ý ž v Progr. c. k. reálky v Písku 1878, 1879, 1886, 1892 a 1894. — Týž ve Sborníku histor. I. (1883), 160. — A. Sedláček, Llrady a zámky VII, 179—94. — Čechv IX, 171—190. — Království České IV., 4—19. — Schaller HL, 7-15.

a Parou bek 193. — Články v časopisech: Otavan, Budivoj, Čes. Jih, Šu-mavan, Poutník od Otavy, Písecké Listy atd. — A. Sedláček, Starožitné památky v Písku (leták). — B. B r a n d e j s, Pův. po Písku a jeho okolí (1902.)

. v ••

Plány. V městském archivu sbírka půdorysů obecních budov (radnice* hradby, bašty atd.) i plánů městských, bohužel ne starších než z XVIII. stoh (nejstarší plán města, z r. 1741, na papíře, v kanceláři starostově).

Vyobrazeni města: Dřevěný relief na predele oltáře P. Marie v děk. kostele. (XVII. stol.) — Obraz na klenbě kaple Jana Nepom. u děk. kostela s chro. nogramem 1743 (obr. 175.). — J. B. Juhn gez., C. Dóbler gest., ručně kolor. př. 40 (Praha, kolem 1810). — J. Berka sc. Lept, př. 80. (Praha, kolem 1800). — Mědirytiny na výučních a mistrovských listech cechovních z doby kolem 1800 (deska orig. v museu z poč. XIX, stoh, obr. 176.—177.). —Mědirytina s náp. Kgl. Stadt Pisek, příloha k časopisu Hyllos 1820, 80. — Mědirytina s náp. Pjsek w Prachensku příl. k časop. Čechoslovan 1820 (obr. 178.). — Obraz olejem na plechu (hodiny) od F. Skály, kolem 1845 (v museu). •— Lithografie ve fol., nesignov., s nápisem: Ansichtstableau der k. k. Kreisstadt Pisek, kolem 1850. — 3 lithografie (pohledy z různých stran) ve fol., dle Jos. Soukupa, E. Kutschera v Praze 1855 (obr. 179.). — Chromolith. Jos. Zahradniczek dle Trichtla. (AI. Leykum ve Vídni.) — Kresby tužkou Ed. Herolda (maj. A. B. Černý v Praze): náměstí, přízemní arkády v hradě. Kolem 1860. — V museu městském pérokresby prof. A. Štěpánka (hrad a Budějovická brána).

I. Nálezy předhistorické.

Viz zvláště: Dr. J. L. Píč: Čechy předhistorické jII., 150—156. a J. Miltner, Nálezy v okolí Písku 1858—1860 (Pam. arch. V., 43—4). -

Pod horou Matkou skupina nízkých mohyl; hlína, slabé jádro a kamenné střepy. — (Dr. J. Woldřich, Mitth. antr. Wien, XVI., 86.)

Hodina cesty od Písku uVrcovic na výšině „Bohuslovec“ zvané, v poloze „hrůbkv“ řečené, zbytky kamenného válu (?), kde šípy, misky br. a pod.; u potoka mohyla kamenná, pohřeb nezjištěn, nalezen ozdobný turban a dvě štítové spony. (M. Kolář, Pam. arch. VIII., 154, 156. — Vocel, Pravěk 41.)

Nové Sedle u Písku má na východním svahu od Mehelníku skupinu mohyl.

Paseky. V revíru obce Písecké ,,nad Beránkem⁴⁴ větší skupina mohyl; 1894 kopáno tu pro písecké i zemské museum. Ve velké mohyle na-

"• :.j:

■iwfStiá

rk4'i

i&WŠ&kv.- T\>

Obr. 175. Písek. Pohled na město v kapli sv. Jana Nepom. u děk. kostela (1743).

*52

m

TXíjrL'1^/!

ýt^č<C~

'W*’ýp§

W 5~k~

ML

v.

™®TÍ77ii

gifep^a

feala#

>/A±

•P

i i**

c.

mni

•Tn^rt;

P§^

§§§

áS&ttJsí?

nx'

har£'.

Obr. 176. Písek. Pohled na město na výučním listě (konec 18. stol.).

lezen věnec, po něm střepy nádob; nakuželi pod ploskými kameny turbano-vitý dutý kruh, dva náramky latěnské, kroužky rýhováním zdobené, zlomky železné spony a kalcinované kosti, žel. nůž a dvě nádoby; pod kuželem ve hloubce 1-53 m nádobka tuhovaná s vymáčklým dnem, tenký náramek rýhovaný, modrý skleněný korál (v museu Píseckém); pro museum zemské vykopána velká mohyla; nádoba a v ní menší, tenké náramky, pod tímto pohřbem pod kuželem ve hloubce 1-30 m br. oštěp a střep hrubé nádoby; v druhém kuželi tenký opálený náramek, br. jehlice a střepy (Dr. J. L. Píč).

Na hranici revíru Mlackého za Pískem dvě mohyly; v jedné nalezl Dr. J. Grégr bronzovou nádobku.

V revíru „na Hůrce“ skupina mohyl (Dr. J. L. Píč).

Hradiště — hod. od Písku. V poloze, ,na dolinách⁴⁴ rozvezeny r. 1858 dvě velké mohyly v poli vadící; v j edné veliké, s množstvím kamene, nalezena zobákovitá konvice br. a mísa br., zlaté náušnice podoby lodko-vité, dva hmotné zlaté kruhy, zlatý závitek a spirálně stočený drát, tenký zlatý plátek kroužky zdobený, stříbrná spona a část dírkované stříbrné nádoby, br. jehlice polámaná, plíšky, knoflíky, železný hrot a kousky jantaru.

g®

S*f

asi*--*

7\

:--n

ti

ÍMi

~/í-'':. *' V«Úr .

. ■< k.J

. . ...

,lili

.■*4-

iBSEj

íi§l

&S

§m

V%’í

**1%,

■•WwřH.xJ'

ířk

fcwi

(3j

ř.* ~ ,:cS3_ ;

Obr. 177. Písek. Pohled na město na výučním listě (1814).

Jiná mohyla menší byla r. 1895 setníkem bar. Kollerem rozkopána a přítomný konservátor p. J. Rychlý shledal obložení z velkých kamenů, dno vydlážděné, na něm řadu tuhovaných nádob, jedna červ. a bil. trojúb. malována, žel. oštěp, kus železné spony latěneské. (E. Wocel. J. B. Miltner Památky III., 335; V., 43. J. Rychlý, Mitth. anthr. Wien XXVI., 34. Části nálezu v zemském museu. Dr. J. L. Píč, Čechové na úsvitě

dějin I., 168. Památky arch. XII., 231.)

Moh viník (Mehelník) 1 h. za Pískem směrem k Týnu. Nalezl jsem v letech 1872 nahodile, jako student při trhání malin, náramek bronzový, článkovaný.

Semice u Písku.

(Dr. J. L. Píč: Čechy na úsvitě dějin I., str. 17.) Na poli za vsí nalezena ojediněle pěkná spona s patkou zpět zahnutou a ku obloučku připevněnou a jinde spona pasu (zemské museum).

Nové Dvory za Pískem. V revíru téhož jména blíž hájovny u vsi Kukle skupina mohyl. Asi 1 km na západ v „pahorku⁴⁴ nalezeny

i68

bronzy typu mohylového: tři srdcovité závěsky, io tenkých náramků, náramek s růžicemi, 2 jehlice stočené s plochou hlavicí a vývalkem, jehlice s dýhovaným vývalkem a konickou hlavičkou, 2 jehlice se širšími plochými hlavicemi, větší ozdobná puklice, tři konické rourky, dva br. nože a zlomky. J. Miltner, Památky arch. II., 143. (Nález v zem museu.) Tamtéž nalezena dýka a meč, středověké. Pam. arch. III, 91, č. 61-2.)

Seliboru Písku. (Otavan XXIV., 19, 5,) nalezeny půl metru pod zemí: ostrahy, meč s jílcem.

••■'Z

—cl

c:

j$a&SsMÍÍÍÉzz

i|

r.pj

psi

as

I!

Obr. 178. Písek. Pohled na město z r. 1820.

II. Historický přehled.*)

Písek byl prastarou osadou, založenou na levém břehu Otavy, bezpochyby u nyn. kostela sv. Václava; bvlť již ve XIII. století kostel sv. Václava farním. Svědčí tomu i značné záduší jeho. Nový Písek byl již v letech 1230—53 sídlem krajských úřadů, byl též hrazen a do městského hrazení pojat hrad i kostel. Jako město královské vysazen Písek r. 1254 Přemyslem Otakarem II., který se rád zdržoval na hradě píseckém, neboť v něm vydal 10 majestátů v letech 1260—1274. V dobu panování Václava I. klade se založení rychty, která stávala, soudě dle pozoruhodných, dosud zachovaných zbytků v domě řečeném nyní ,,u Páva“ (čís. 38), založení kláštera dominikánského i kamenného mostu přes Otavu. Hrazení dokonáno v letech kolem 1306, kdy zdi městské zvýšeny a cimbuřím

*) Viz A. Sedláčkův článek v Ottově Slovníku Naučném XIX., 779—782 a téhož Místopisný slovník historický, str. 693.

opatřeny. R. 1308 dne 13. srpna slíbil Jindřich Korutanský Píseckým, že města jejich nevydá nikomu v zástavu za příchylnost domácího oby-

íi4|

¹ r 14

i«

$f fi

fjjga

i?Jlf ¹

í*,1

na

I řl

f i ; ^

kfvp

.M

íft.

«*» ,íá£ql

1855. Lithografie dle kresty | Jos. Soukupa.

jp

z r.

IS

Sj

;vf

Hh

I' Aj

|i>

',4Mr

\

mA

I#

í!*T ' X'

•>5 L*

fi£ ý

ifc

Obr. 179. Písek. Pohled na město

r.

Fí

i*

vatelstva k panujícímu rodu královskému. Jan Lucemburský obdařil Písek městskými právy a mnohými výsadami a syn jeho Karel IV., který na hradě píseckém též častěji prodléval a purkrabí dosazoval, vydal

rovněž Píseckým mnohá privilegia. On také r. 1362 zřídil v Písku obilnici. Za válek husitských přilnul Písek k novému učení. V tu dobu zvyšováno hrazení městské. R. 1419, kdy celé Čechy uznaly Zikmunda za krále, postavil se Písek s Táborem proti němu a stal se tak hlavním sídlem

1°

í°

i⁴

SX

i®

i®

rO p

r®

i°

O¹

S:

|C

r~

\N

rC    fr    f    ^    '    -

-c.fr

fr

.O

r*'

a'

o-'

Obr. 180. Písek. Plán města z poč. XIX. stol.

A brána Dolní. B bašta Baba. C brána Horní. D Děk. kostel. E brána Putimská. F Klášter. GHrad. H Most. /Náměstí velké. K Náměstí malé. /.Náměstí zv. Kozíbřesk, nyní Havlíčkovo.

husitským. R. 1426 dne 6. února byl na hradě píseckém konán sjezd rytířů a měst táborských. R. 1452 stáli Písečtí proti Jiřímu z Poděbrad a za přistoupení k mírné straně dostalo se jim r. 1460 majestátu, v němž dřívější privilegia byla potvrzena. Po té době vymalována velká síň ve hradě (r. 1471). R. 1509 bvli v zápisném držení hradu Pflugové

z Rabštejna. R. 1547 za Ferdinanda I. byla Píseckým veškerá privilegia odňata, avšak po velikých prosbách domohli se Písečtí držení statků a též hradu, který se připomíná již jako pustý. Za Maximiliána II. přešli Písečtí od podobojí k protestantismu a r. 1618 zahájili boj proti císaři. R. 1619 dne 26. srpna sežehnuto celé město hrabětem Buquoyem, který

jĚmk

á \

Hal

ti!

■ l- ■

H|i -■ —* -.....

mm \ ř¹'^ 4Í

: ' -w-

r!

mm

vímmm

■-il

SftMl

e&

gv

mĚKfflfflt.':'

ylgllfa

Eť-

rill

i'hi

ítrve" ■vj

ímm

C-.

» lli®

ni

ir

Jr-

ř.

ji;.,

li

ggjgl

PSP

mm

Obr. 181. Písek. Ideální řez městskými hradbami u brány Budějovské.

tu zanechal generála Martina Don Huertu. Měšťané však otevřeli Mans-feldovi město a tím přišli stavovští v jeho držení; podrželi je do 30. září 1620, kdy přitáhl Maximilián Bavorský s Buquoyem, města dobyl a vojsku v plen vydal. Při tom bylo veškeré obyvatelstvo až na 13 osob povražděno. R. 1627 zachvátil požár opět celé město. Don Huerta držel město od r. 1637; za něho obnoven též klášter dominikánský a provedeno poslední zvýšení hradeb městských, ač opravy se prováděly až do konce XVIII. stol. Za Karla VI. bylo město pod maršálkem Broglijem

útokem vzato; tehdy též zdi opravován)'. R. 1691 byli Písečtí uvedeni trvale ve svůj majetek. XVIII. století znamená pro Písek dobu klidu a určitého blahobytu, který se v XIX. stol. ještě zvýšil, takže město vzrostlo rozlohou i počtem obyvatelstva několikanásobně.

III. Vývoj městského půdorysu.

Nynější stav vnitřního města, kdysi hrazeného, zachoval dosti situaci z XIII. století, až na vybočení nebo ustoupení ze stavební čáry. Město (obr. 180.) bylo založeno do nepravidelného čtyřúhelníka, obehnáno hradbami, zpevněnými třemi branami, baštami, vály a příkopy a mimo to chrá-

A:

r\

-V-

0*

SB 8 i 8 1" 1 fy?

l,

í*'á

J#ITi'i * *\«.4.

'JtWjt • J. « JfetUfe-

-----

ví

Obr. 182. Písek. Pohled na systém hrazení městského u Putimské brány~a k řece.

něnými řekou; do opevnění pojat na západě hrad, který i proti městu obehnán hradbou a příkopy, na jihu kostel, později též klášter dominikánský; také most s branou přičleněn k fortifikaci. Uvnitř města povstalo náměstí, nyní malý rynk zvané; hlavní ulice vedla od dolní brány podél hradu, kde se utvořilo později náměstí větší, k bráně Putimské a k bráně Horní ; spojovací ulice vedla od Dolní brány k náměstí, zvanému kozí břesk; na vnitřní straně hradeb obíhaly užší uličky kolem celého města. Radnice vystavěna pod kostelem. Na tomto stavu změnilo zejména zboření hradeb a zasypání příkopu kolem hradu, když tento převzala do svého majetku obec a přeložila do jeho vých. traktu radnici. Na prostoru takto získaném zřízen větší rynk, který se pak stal vlastním střediskem města. Později zastavěny uličky podél hradeb hospodářskými staveními a zřízeny tu dvorky, někde zmocnili se obyvatelé i přilehlých částí příkopů a proměnili je v zahrádky. Od počátku XIX. stol. počalo vnitřní jádro pro-rážeti těsné již hradby a splývati s předměstími. R. 1837 zbořena t. zv. flusárna, r. 1841-2 hradby kolem kostela, brány zbořeny v letech 1834—60.

Na zasypaných příkopech emfyteuticky prodávaných již od roku 1804, povstaly ulice a okružní park.

Předměstí vyrůstala teprve během XVII. a XVIII. stol. v pravidelné útvary půdorysné. Při levém břehu řeky bylo Pražské s Portičem, za Putimskou branou Putimské, za Budějovskou Budějovské a níže po proražení hradeb na jih Táborské. Při pravém břehu bylo předměstí

ZfiT'

ŠÍP

K-    '

V"'

: 'í/g

mgmm

sV--

i’

Ir L

rr.-

*®*S

Obr. 183. Písek. Hradební zeď na severu.

V Rybářích s vlastní branoi , výše pak Bleichhaus (Plochous), se zámečkem, též s brankou: podobnou branku mělo i předměstí Putimské.

Rozvoj města lze sledovati dobře také na počtu domů a obyvatelstva. (F. Dvorský v Čas. Čes. M. LVI., 67.) R. 1567 bylo v Písku 270 domů, r. 1568 — 271, r. 1604 — 231, r. 1610 — 230, r. 1654 v hradbách 154 (z toho 27 zkažených a 40 pustých), na předměstích 43 (z toho 15 pustých), r. 1830 — 469 domů, 5445 obyv., r. 1843 — 491 dům, 5833 obyv., r. 1902 — 934 domy a 13.608 obyv.

IV. Hradby, brány a most.

1. Hradby byly vyzdviženy kolem celého města za Václava I. a Přemysla Otakara a během doby zvyšovány i podle zdokonaleného umění fortifikačního zpevňovány (naposledy 1739.). V celém rozsahu se zachovaly jen na dvou místech (dle toho sestrojen ideální řez na obr. 181.), jich půdorysné rozložení je zřejmé ze situačního plánu z poč. XIX. stol. (obr. 180.). System hradeb byl tento: zed vnější 8—10 m vys., zděný příkop 5 až 6 m hluboký a 8—10 m široký, přední val 8—10 m

fmá

•"fů|

yiJBpr «ffi —

"’ •* W®ffiv-SÍl j

| » ^pííář I    - gffi& «a*

' *%? 1 <jBtgP^ya6í

UKTf!* "*"

iS ?&Tj

:'r!:^

as

Sít

— J3,

jf* —. j

•n- •

ÉÉÉIÉ

.:*;;    .: ■ Š5ír"

■Hs

l*»

-......*» ..............

*.«*

VJ< .

Obr. 184. Písek. Hradební zeď na východě.

široký a 5 m vysoký, u hradební zdi v určitých vzdálenostech polokruhové bašty o poloměru 4-2 m a 2-2 m silných zdech (obr. 182.).

Zbytky hradeb nalezneme zejména (obr. 183.) v sadech Palackého (místy ohozeny a upraveny j ako fagády domů a probourány do nich dvéře a okna), kde na třech místech znatelno odbourání polokruhových bašt, u bývalých bran Budějovské (obr. 184.) a Putimské (obr. 185.) (zbytky příkopu), u krajského soudu a pivováru (býval součástí hradu), u kostela (zde příkopy zavezeny nedávno a hradby proměněny v obydlí). Na východním nároží, kde prolomeny hradby r. 1832 a postaven před ně ravlin, stojí dosud okrouhlá věž, zvaná baba (obr. 186.), před níž v ose postaven burbicon. Na těchto zbytcích lze sledovati stavební období několikeré.

Nej starší zdivo, z dob Václavových, jest vodorovně vrstvené, z lícného kamene a sáhá asi do výše 3-65 m. Nad tím je zvýšení asi o 2 m, cimbuřím opatřené, z 2. pol. XIII. stol.; další zvýšení o 0-65 m, jímž staré cimbuří bylo zazděno, lze klásti do dob válek husitských nebo konce XV. stol. Toto zdivo není již pravidelně vrstveno. Poslední zvýšení hradeb o 2-2 m patří již stol. XVI. a další opravy jsou ze XVII. i XVIII. stol. Někde jsou zachovány střílny, tesaným kamenem obložené, a piknů-sky (na dřevěných krákorcích cihlová vyzdívka do úhlu); na vnitřní straně hradeb jsou stopy po dřevěných pavlačích.

I- II

,-yv-

Obr. 185. Písek. Bašta u Putimské brány (před úpravou).

2. Brány zpevňovaly hlavní východy z města. Mimo obě brány na mostě byly brány: Dolní či Pražská, Horní či Budějovská nebo Týnská a brána Putimská. Měly bud jednu nebo dvě věže a zdvihací mosty (ještě 1803).

Dolní brána byla o 4 patrech, s žulovým lomeným ostěním na vnější i vnitřní straně a kladkami pro zdvihací most (obr. 187.). Naposled byla sice r. 1834 opravena, ale již r. 1850—1851 přes protest měšťanů zbořena na rozkaz krajské vlády.*)

Horní brána měla jednu věž a byla zpevněna předbraním ze XVII. stol. s ravlinem, jehož část se zachovala do let 1870 (obr. 188 a 189.), a příkopem a válem, až do našich časů udrženým. Zbořena r. 1861, když již před tím, r. 1843, poněkud upravena.

*) Dr. Č. Z í b r t, Ty Písecké brány. (Nár. Listy 18./4. 1907.)

Brána Putimská, jež měla bránu vnější a vnitřní, byla bořena po částech r. 1834 a 1836.¹) Zůstal z ní jen příkop, přední parkán a dvě bašty, jedna kruhová a druhá šestiboká (obr. 185. a 190.). Úprava nynější z r. 1842.

Mimo tyto hlavní věže nad branami měla i předměstí svoje b r a n k y do města. Tak mělo předměstí Na Rybářích bránu, u Block-

-m

Vnitřní val

píí¹°p-

mm 1

hausu zavírala také vstup do města branka, a na Putimském předměstí (obr. 191.) branka Smrkovská. Žádná již nestojí, nej-později, v letech 1870tých, zbořena Smrkovská. Krátkou episodu prožila branka Táborská, vystavěná roku 1832 k vůli erární silnici do Tábora, potom r. 1844 zřízené; měla jen vrata a před nimi sklenutý most z r. 1836, který, když roku 1844 příkop zavezen, byl stržen; brzo na to následovalo i zboření brán}u

3. M o s t. i

•5

v^ival

ir-o

F

K,

Bašca,

později

Flusárna.

IH

(A. V. Velflík ve Zpr. arch. a inž. XXXI., 105, ve spise Děj. a těch. vývoj mostových staveb [1895], a ve Sto let práce III., 473 [s. tab.]. — E. M. Schránka, Briickenkunde. [1890]. — A. H a n s e r v M. Z. K. N. Folge XXI., 114. — J. Braniš v Děj. středov. umění I., 68—9 a 86 II., 61. a v Obr. z dějin jihočes. umění [1909], 34—5. — Poutník od Otavy 1859, 7., 77 [povodeň 1810].) — F. Brunclík v Otavanu 1910, čís. 12—15. —• G r u e b e r, Die Kunst des Mittelalters in Bohmen III. 22.

Most (obr. 192—193.) přes Otavu je starší mostu pražského r. 1432 mluví se o pražském jako

Obr. 186. Písek. Opevnění u bašty Baby (před r. 1837).

a roudnického; dle zpráv o povodni z novém a o píseckém jako starém. Jistě je to dílo XIII. stol. a snad vznikl již za Václava I. s hradem. Dle pověsti byl most za sucha stavěn (některé pilíře jsou mělce přímo do skály založeny a jich lůžko prazáklad dlátem a kladivem ve skále upraveno, jak se při opravách mostu v novější

•v

čp i

C

T

i

psi

ff&Pl

í

O ¹ i

10 B

. i'\ •-

ú

e

n

w

R UP

, n¹

’D ¹

ii

li

•)

I. ■

y

1

Obr. 187. Písek. Pražská brána. Půdorys, nárys vnitřní strany a řez.

-SL.

i

m ■

1

mmy'

?-W^i

'PS

i

fsj

.* »• v •:>\£3

li ni &

i^míSSSSňfé

gPffl

|"

t^.ř

(iSÍ

ppi

lili

;n?iii^nifrpifro.

£ýf ;

>■

Obr. 188. Písek. Budějovská brána. Pohled vnější.

12

době shledalo). Řeka Otava měla prý běh svůj za hřbitovním kostelem sv. Trojice a když most již stál, teprve byla svedena do nového řečiště.

Most trpěl častými povodněmi. Tak r. 1432 voda smetla zábradlí, jiné velké vody byly r. 1445, 1501, 1537; r. 1544 opravován most značně

fJSUl

PL/ÍN PŘEDNÍHO OPEVNĚNÍ BRFlNy BUDĚJDVlC^É

r.l$22 zboř.

A_ _

___I

Příkop

Příkop

f§

p ar kán

parkán

Qráno

f -t

JJ

'A

Obr. 189. Písek. Plán předního opevnění brány Budějovické, r. 1822 zbořené.

porouchaný (z té doby asi zábradlí, o čemž svědčí současný nápis), r. 1551, 1569, 1582, 1626 a 1655 (tehdy vzala voda i valchu s mlýnem a jez).

V letech 1687—8 zhotovili Pavel Ranek, truhlář, a Jakub Havel, sochař, dřevěný krucifix na most za 7 zl. R. 1707 kameník Jan Bauer

z Horažďovic položil novou dlažbu na mostě a zábradlí za 335 zl. (nápis na zábradlí). R. 1717 velká voda poškodila trochu most a 1740 třenice

'Jdt

vl

fóttíý]

li

Obr. igo. Písek. Nynější stav bývalé brány Putimské.

ledová. R. 1754 usneseno nahraditi sešlý již dřevěný krucifix novým; korpus ulil písecký cínař Václav Hanzl a sochy žulové vytesal r. 1757

d/

Z"'

M/ĚU

Vmm.

•'Jim

W/t.

jlLl

WMéSi

Ji’ ULffJf«”lííft$fy'

WfaEš

'ji

lili

íiíiÝatti

MP .

|g|g

íl

i, mm, ■

■•li

W' - -

j.

li

‘li,

yr-

TMfflSpšti.

, n 11 muHiL

•«.

..

P5T

SřJKĚB--:* Vc/S'"-.

mry

z/-#

*s\

s-

<?

*a

ř-

r*

Obr. 191. Písek. Smrkovská branka (před r. 1870).— Podle kresby t Jos. Soukupa.

Jan Hammer z Čimelic; s úpravou a nátěrem (štafír byl z Prahy) stála tato Kalvárie 214 zl. 18 kr. 3³/₄ d. Také dlažba opravena. Socha Jana

12*

i8o

Nepom. v tu dobu již stála na mostě. R. 1767 byl most nejvíce poškozen. Při hrozné povodni podtržen pobřežní pilíř i oblouk při Pražském předměstí, který spadlá věž( i s hlásným) prorazila. Potom ledy rozbily první dva a pátý a šestý pilíř a klenby poškodily. Opravu prováděli zemský hydraulik Matěj Výšin a pražský stavitel Jan Wirch (plán zachován v obec. archivu, viz obr. 194.) nákladem 4500 zl. (a 117 zl. kameníkovi). Práce skončeny do r. 1770 a tehdy věnoval Jan Fil. Běšín z Běšin, král. podkomoří (f 1780) a bývalý krajský hejtman v Písku, dvě sochy na most (sv. Anny a Antonína Pad.); k soše sv. Antonína zhotovil pak r. 1776 kameník Štěrba za 38 zl. podstavec nákl. obce. R. 1789 byl opravován most opět po povodni. ²) R. 1825 z komunikačních důvodů zbořena druhá věž mostecká, na pravém břehu.³)

,71

1 uTafr^K

Obr. 192. Písek. Most. Pohled po vodě.

R. 1860 most opět obnoven. R. 1890 obstál most v hrozné povodni vítězně.

Most nesleduje přímou dráhu, nýbrž jest slabě proti vodě vypjat, aby nárazům velkých vod a ledových ker snáze mohl vzdorovati. Má celkem délky m m, od pobřežního pilíře jednoho ke druhému 91-5 ni, jízdní dráha měří 4-5 m šířky, ale k Pražskému předměstí se rozšiřuje (obr. 195. a 196.). Jest ze žuly stavěn o sedmi obloucích, z nichž šest má klenbu polokruhovou, původní, a jen poslední oblouk k levému břehu (po povodni r. 1767 znovu postavený) segmentovou. Oblouky spočívají na mohutných, ochranných pilířích 4-25 m silných, které jsou proti vodě zahroceny, třetí, čtvrtý a pátý pro umístění soch jsou vyzdviženy v barokní době až ku zábradlí. Pilíře jsou nahoře na koso jehlancovitě kryty, po vodě však jsou zaokrouhleny, kuželovité kryty a vrchol jich zakončen gotickou kytkou tvaru velmi ranního, pupenoví -

tého a kulovitě osmibokého; krček kytky opíná prstenec (obr. 197.). Líce zdí prsních, rovněž ze žulových kvádrů stavěné, jsou hladké, jen nad oblouky ční s obou stran novější kamenná koryta pro odpad vody

mmmn

’ 1É| I

1

ffV"

ió

UPr

•'

•i

k<

fen

llit

»>

Srí.¹

NMi2L

Wgm

I

' n

-.v

*

mmm*

li

v®

'•■%& -'-i'^

-ar %s*-n* •*    ^ v^taA •

■-1 .-.irícfe.

/!

Obr. 193. Písek. Most. Pohled proti vodě.

íS

z jízdní dráhy. Zábradlí, s lící zdí splývající, jsou rovněž ze žulových kvádrů.

Kvádry na pilířích, na klenbách i na pršení mají kamenické značky (obr. 198.), které jsou téže podoby jako zvíkovské. Na zábradlí blíže sochy sv. Antonína nápis: RESTAVRATVM 1554, na jiném letopočet 1569.

18 z

Směrem z města po levé straně nad pátým obloukem na zábradlí vnitřní strany jest mělce vytesaný gotický kříž (obr. 199.). Na pilířích u vody v obdélném orámování letopočet 1704 a na jiném 1741.

Na pilířích mostních umístěny jsou sochy:

Na straně proti vodě na třetím pilíři socha sv. Anny samé třetí s děťátkem v levé ruce, pravicí objímající P. Marii, slabé práce (obr. 192. a 193.). Na podstavci vytesáno: S ANNA ORA PRO NOBIS 1770.

pqzr

ES

n -i

-í X i<n¥rw

Jm

iH

" fgfll

jjj|

.....,,......

ýx i . ,

Obr. 194. Písek. Most. Plán na opravu dvou pilířů z r. 1767.

Na čtvrtém pilíři k Pražskému předměstí socha sv. Antonína Paduanského s Ježíškem v jedné a s knihou v druhé ruce. Na plinthu letopočet 1770 a na podstavci v elliptickém rámci znak někdejšího krajského hejtmana Běšína z Běšin, který obě tyto sochy (viz str. 180.) dal zhotoviti.

Po vodě proti sv. Anně stojí sousoší (obr. 200.) Krista na kříži, Marie, Jana a Maří Magdaleny z r. 1757. Tělo Kristovo, výborně modelované, jest ulito z cínu, sochy jsou tesány ze žuly; na kříži přibit z plechu stříhaný letopočet 1791.

na

Na následujícím pilíři k levému břehu stojí dobrá socha sv. Jana Nepom. na barokní vyzdívce nad pilířem a na zprohýbaném podstavci s městským znakem v barokním rámci. S obou stran andělé se štíty, nichž vytesáno: ČAS K MLUWENI, ČAS K MLČENÍ. Andělé i světec umístěni na čtyřbokých podstavcích mezi zábradly, na nichž v bo

DL

1.

hatých rozvilinách tři kartuše s nápisy:

i. MOST OBN.

1860

2. SW JENE ORODUJ

3. OBNOWENO 1901.

Kolem 1720.

Obr. 195. Písek] Most. Nárys c půdorys nynějšího stavu.

vTijijilž

V. Jednotlivé budovy v městě.

1. Hrad.

A. Sedláček 1. c. VII., 236—258. —

J.    B. Miltner v Pam. arch. V., 306 až 323 (s 2 tab.) — J. Sedláček v M. Z.

K.    N. Folge IX., CXIV. — J. L u d i k a r tamtéž XVII., CLXXXI. — B. Grueber, Die Kunst des Mittelalters in Bohmen I. 88;II. 106-7; IH- I22.-Neuwirth, Gesch. der christl. Kunst 422—4. — J. Bráni š v Děj. středov. umění I., 68—o, 86; II., 163. — Týž v Obr. z dějin jihočes. umění (1909) 34. — Světozor 1871, 613 a 6x8 a 1872 519 a 522. — Poutník od Otavy 1860, 92

Původní rozsah hradu, mnohem větší nynějšího, byl dílem počátku XIII. století. Při založení města byl sice hrad pojat do celkového opevnění, ale obrana i proti městu (vály, příkopy a zed) zůstala až do 1510, kdy obec hrad převzala a do jeho východního traktu přeložila radnici. Zbořením hradeb a zasypáním příkopů vytvořeno před hradem náměstí. R. 1532 hrad shořel a od té doby jen část byla způsobilá k obývání, kdežto ostatní části pozvolna bořeny nebo zabírány k jiným účelům. R. 1632 don Martin de Huerta upravil jižní trakt hradu na pivovár, upravil ně-trakt hradu na pivovar, upravil některé světniče k obývání a dal zbořit i na třech stranách nádvorní arkády i radnici pro sebe zabral. Po jeho odchodu hrad tak zpustl, že se r. 1638 ani neuvádí v odhadu jmění. R. 1658 stal se vězením pro sedláky. R. 1722

1.

j

N

N

N

NN

L

r

1-

.j

m

m

i

m

m

m

ká

Vx

1

j

r

r

L.

Obr. 196. Písek. Most. Řez příčný středem oblouku (nynější stav).

Sffipfiijilite

íV'

ÍT-

Vfl,

L h

i

1rlu

«■ -T-l

> m

Obr. 197. Písek. Most. Kytky na oblaví pilířů.

b [^r¹ 5 Jk~L~LH ^    |>I[ Wh

Obr. 198. Písek. Most. Značky.

h-

10

20

30

~3>

b)

V2- .-i,

ÍV

Fv

»■.....yr ■

(i

í.

Jvp

--’fe

m.-±

Wr

Obr. 200. Písek. Most. Kalvárie.

opravena a plechem pobita velká věž (n brány hradní); roku 1749 usnesli se měšťané zakoupiti dva domy na kasárny, ale roku 1751 povolán stavitel ze Sedlice a na kasárny zbořena severní část hradu; roku 1755-6 vypůjčuje si obec na stavbu peníze a 1757 ukončena stavba

186

v menším rozsahu proti pův. plánu. Roku 1835 snímal tesař Tomáš Koranda korouhvička s věže, r. 1851 zbořena stará radnice a r. 1860 podkopáním při rozšiřování pivovaru zřítila se velká věž do Otavy a strhla s sebou i kapli; ostatek z bezpečnostních důvodů dobourán (obr. 201.). Teprve v poslední době došlo k zachování zbytků hradu, opraveny arkády i velká síň a vloženy sem archiv a museum (M. Z. K. 3. Folge I, 290.). Také myšlenka na znovuzbudování velké věže se vynořila, ale bohudíky nebude asi provedena.

mHB.

■1

ís

,'a

- J&i

Il«l lil M SL i I

: ¹ »í

rapte <

i*

-

ii

't y

••

. —jínili! i    *• ja

<•Já

'    ••    ...»    —    ■ ■    I...■ ■

i mít pfe 'jsi M

III! i & f

\A { . . ££»* .Ur.***#

<ř. &

V-

34fršl|ígÉ

na

SSríWKsJ

sis

i iT]

í TT

:.r.

:y

,i i rpEg

*w^    .,, - ^wFWřieftž5i í - •,,, Hš šisSBKgKil

tzímsrz

i-n

■íZ2Z.V~

SĚĚ

yi ■

E3

HShhhNí

Obr. 201. Písek. Hrad. Rekonstrukce pohledu z poč. XIX. stol. (dle obrazu f Jos. Soukupa).

Disposice původní stavby (obr. 202.) jsou dnes patrny na bývalých kasárnách, na pivovaru (sladovna) a vedlejších budovách. Hrad, opevněný dvěma věžemi, zabíral na skále nad řekou Otavou plochu od nynějšího krajského soudu až k mostu. Měl čtyři křídla, kolem čtvercového dvoru rozložená a arkádami do dvora v přízemí i patře otevřená, o třech patrech, s krásnou kaplí v traktu jižním a velkou, malovanou síní rytířskou v traktu západním; arkády, velkou síň a kapli spojovala menší síň, též malovaná. Nad vnitřním průčelím hradu byla velká věž s bání a při ní stála druhá hrotitá brána s brankou pro pěší a schodiště do patra v sev. traktu, s úpravou XVI. stol. (obr. 203.) Kolem byl val a hradba. Popisy zbořených již částí jsou nedostatečné a vyobrazení také nespolehlivá (obr. 202.). Podrobněji jsme informováni jen o kapli, zejména z referátu

B. Gruebera k ústřední komisi. B\la 45' dlouhá, 21' široká, ukončená třemi boky osmiúhelníka (strana g' dlouhá), sklenutá do žeber (žebra s okrouhlými svorníky a listovím zdobenými konsolami) [obr. 2044 a v přízemí vyzdobená lichými arkádami na sloupcích, v nichž byly obrazy svátých⁴) (obr. 205.). Od XVI. stol. změnil se zevnější dojem

Příkop

Parkán

Věž

Síp

Palác

Kaple

hjradT]í dvůr

RpKDrpTRUKCE PŮDEIRY5U PŘÍEEF]Í fýR P L hj R P D U FÍ5KU

zfíKUFiaĚ PLápu č FU3Z0.

Průjezd

věže

5tará

radnice

Přední drórja

Obr. 202. Písek. Hrad. Ideální půdorys.

hradu tím, že celý trakt východní, obrácený k městu, byl zakryt domy, vzniklými na náměstí před hradem a v XVIII. stol. i novou radnicí.

i88

Na naši dobu zachován z hradu jen ce 1 ý záp. t r akt, t. íj. vlastní palác, přízemí věže, zdivo sever, traktu, část válu podél hradu a kasáren a hradební zed, v novější době cimbuřím opatřená (obr. 206 ).

Vlastnípalác jest trojpatrová budova na obdélném půdorysu, nově pokrytá, v líci zdi dvěma opěráky sesílená. Fagáda do bývalého

.r

! 11

A-',i M

*1

'ď

SO

-ié

íM

mn'

mŘ

m.

¹ <h.

rv

Vr

kívir**

Ě

žAr,

[I-

■I

i’

"■*= '.ijl 4-i

• / 'Misál -    J

' ■. v

j^ilNNgSi ;

^    -•! * A

>r

•C/,

I?

ř*il

■A

IFlf

v>,

; iti

ř-W;

[!?

SSí

Šl &

F.l

hSH.

es

ty

£-.7*

.“.Obr. 203. Písek. Hrad. Druhá brána.

dvora (obr. 207.) opatřena arkádami, íaQáda k řece je hladká; vedou do ní v přízemí střílnovítá okénka s ošikmeným ostěním, v 1. patře podobná, širší, nad nimi tři velká hrotitá, na obě strany profilovaná, v podkroví pak později prolomených sedm střílen s cihlovou ovrubou.

A r k á d y na vnitřní fasádě, zachované jen v přízemí, o 5 obloucích, spočívají na mohutných osmibokých pilířích z tesané žuly a v náběhu kalichovitou římsou opatřených. (Půdorys obr. 208.) Na kvádrech jsou kamenické značky (obr. 209.). Nad pilíři pnou se mohutné, lomené

oblouky s ošikmenými hranami, z hladce tesaných kvádrů, o světlosti 3-27 m. Uvnitř jsou arkády sklenuty do žeber hruškovitého profilu, se dvěma žlábky po stranách (obr. 210.) a se štítky v náběhu a opírají se s jedné strany o pilíře a v líci zdi palácové o polygonální konsoly, které jsou kalichovitě zavrcholeny a rozmanitě profilovány. Žebra křižují se v kruhovém svorníku s terčem (obr. 210.). V prvém patře zbyly z arkád pouze konsoly s náběhy žeber a cihlová patka klenby, která vystupuje z líce zdi; i zde měla žebra štítky. Konsoly bokové i koutové

<J

il

-v

-* JB

t*P

ml

4 ;vU

_r.i -7

íMS.

-í

--.-.-7-ÍCvlŤr.

32

uiáv£-

ál

ia

L.

v:

Obr. 205. Písek. Hrad. Bývalá kaple. Arkády.

Obr. 204. Písek. Hrad. Hlavice přípor a svorník z bývalé kaple.

se dosud zachovaly. Konsola boková jest poloosmiboká, kalichovitě ukončená, páskem přerušená a zakončená proláklým jehlanem, koutové jsou jiného rázu. Profil žebra sestaven dle zbytků nalezených (obr. 210.). V levé krajní arkádě trčí krákorec z líce zdi, na jedné straně dvěma oblouny a žlábkem profilovaný, určení neznámého (snad podval krbový) [obr. 211.]. Nad arkádami v podřímsí jest šest střílnovitých okének cihelného ostění a pod nimi tři kamenné krákorce pro pavlače.

Do vnitřku vede v přízem. arkádách vchod půlkruhovitě sklenutý, na hraně sříznutý a žlábkem opatřený do sklepení pod velkou síní; sklepení j sou předělena tak, že z přízemních arkád se přímo vchází do horní místnosti. Do nej spodnějších místností jde se z pivovaru spilkou. Místnost

igo

tato jest valené sklenutá s lunetami při oknech, která jsou střílnovitá a vedou na val.

Do velké síně vede vchod z arkád v I. patře, 1-34 m širokýma 3-10 m vysoký, goticky sklenutý, o dvou pravoúhlých ústupcích a s dvěma oblouny,znichž jest jeden hruškovitého a druhý válcovitého profilu (obr. 212.). Oblouny provázejí dva žlábky. Vnitřní obloun v náběhu dvakrát lomený má tvar dvojnosu. Velká síň*) jest 7 m šir. a 18-5 m dlouhá, goticky sklenutá ve tři pole s žulovými pásy a žebry. (Pohled obr. 213.)

Žebra a pásy hruškovitého profilu, s obou stran vyžlábkovaná (obr. 214.), se štítem v náběhu, protínají se ve svorníku kruhovém, s puklicí uprostřed a opírají se o konsoly poloosmiboké s ka-lichovitě přehnutým okrajem, pod vyžlabením různě páskované a žlábkované, končící jehlanem zdobeným listy špičkou vzhůru obrácenými. (Varianty viz na obr. 214.) Tři gotická okna 1-7 m

ĚL

r'r\

t ;ú

i?

/M UK NI

gggl

li

...

Sil;

ér

-V 1

í'\

L-

nV

cm

JiggS

WSÉlf

m-

15

20

25

Obr. 206. Písek. Hrad. Řez zachovaným křídlem západním.

šířky, nyní beze stop kružby, hluboce špaletovaná, mají ve výšio-88w kamenná sedátka 0-53 m vysoká, ve hrubosti zdi umístěná. V oknech byla dříve jednoduchá kružba jetelová a ostění byla na hranách vně i vnitř profilována (viz obr. 215.). V prvém okně ve špaletě spatřuje se úzký, gotický vchod na schody, které vedly hrubostí zdí do věže. Na sev. straně síně vede vchod do musea, 0-95 m šir. a 2-5 m vys., lo-

*) Síň byla dlážděna polévanými dlaždicemi tak jako na Z vlkově, z nichž několik kusů chová městské museum. Dle nich pořízena nynější nová dlažba.

mený, žulového osténí, profilovaného oblounem a dvěma žlábky (obr. 211). Nad rytířskou síní v podkroví prostírá se velká síň osvětlená střílnovi-tými okénky s obou stran.

Severní křídlo paláce zachováno jest částečně ve zdivu; pod obydlím sládka jest piístnost valeně sklenutá s mohutným sloupem hranolovým, který tuto klenbu na pasech udržuje.

tm

■11

m||m|

Hun

fit

te

HK

*%ífj

'eam$|

'-W2I1

ř^r

k.

:gfipi

mmm

ii

SK,

Sbh

Balí

£ Obr. 207. Písek. Hrad. Nádvorní průčelí západního traktu s arkádami.

na

Stěny a klenbová pole palácové síně byly vyzdobeny malbami omítce, kulturně-historickým obsahem zajímavé, jichž velmi chatrný stav před časem zavdal podnět k pronikavé, ale naprosto pochybené opravě. Jsou totiž malby dne§ pouhými kopiemi, zhotovenými za pomoci pausovaných obrysů na nove omítce (stará omítka až na skrovné zbytky v klenbových polích byla otlučena), takže podávají již jen povrchní názor o tom, co zde kdysi v lepší formě a barvě bývalo. Vymalování síně stalo se dle zachovaného nápisu nad vchodem r. 1479, ač je velice pravděpodobno, že síň tak nádherná již před tím podobným způsobem zdobena, bývala. Bylo užito barev: modré, hnědočervené, žluté, černé, šedé a zelené.

Popis maleb řídí se dle stavu, v jakém se spatřovaly před restaurací: Severní stěna (obr. 216): Dobývání města, rozloženého po obou stranách řeky, která jest znázorněna dvěma lodkami a rybami v ní plo-

i.

il

•VíVv

J.

O.

Obr. 208. Písek. Ilrad. Půdorys veliké síně a arkád.

voucími. V popředí kopcovitá krajina porostlá stromovím. Před branami boj. Z města dere se zástup pěších se třemi praporci a s okrouhlými přílbicemi na hlavách. V levo zástup oděnců pěších, uprostřed jízda; jeden z oděnců drží kulatý štít, druzí mají štíty různých tvarů. U města

Obr. 209. Písek. Hrad. Značky na pilířích arkád.

postavena děla. Přílby jsou bucf zaobleny nebo tak zv. klobouky v ná-nosníky vybíhající; u jezdců jsou i příkrý vadla patrna, ba i hledí na

||!

'wmĚM

13

!!

mimi

■ yM 15

řJM i

i£;

'*!//><■ ~~

in

if-1 Z

í-3->

'I

1'lli

til

llpSiiíÉi

r mmwaumfiiiiiiiiuii

8Í tesias;.

li""

lif

[Ř

!l

Ml

11

mm

| M lili *

Obr. 210. Písek. Hrad. Žebra, svorník a konsoly v arkádách.

přílbách. Zbraní jejich jsou kopí, meče a kuše se šípy. Kopí a oštěpy bud holé nebo korouhvičkami zdobené. Domy patrové mají štíty s pravo-

! ||!

llrÉí^Síll!

slili S M í :

165-

|!i

mm

JT-5

— iz-

165 —

194 úhlými ústupky, věže pak podšebití. V klenbových kápích nad obrazem jest v levo král David s korunou na hlavě a harfou v ruce. Pod ním páska s nápisem dnes nečitelným. Na druhé straně postava bez hlavy,

k,

##

v: A,

Pii

II

kil

||

'wĚM/Á

í; í !

sill

liÉ

OiiU;

|i;l

'i|

i;

-=5?

ij

|||

II

:íě'I

li

ý|'Í

Liti

1V34S67#0I0

isnA\

i*

li

Obr. 2i2. Písek. Hrad. Portál z arkád do velké síně.

s páskou v ruce, na níž zachována část nápisu minuskulí gotickou:

profcfa.

Stěna východní (proti oknům) rozdělena na tři pole.

V prvém poli rytířský turnaj. V pozadí město (snad Písek), v popředí zápasí dva a dva rytíři (obr. 217.), v pozadí města kostel. Most

zpevněn s oboíi stran věžemi a za mostem hrad. Před tímto z budov opatřených pavlačemi, věžkami a cimbuřím pohlížejí dámy bud prostovlasé nebo čepci a čechlíkem přioděné. Okna až na malé výjimky jsou

^yí

—ppppp.

r \

v, .

A

PS

xmsass- —

CsíěSHPí 1

v"

Obr. 213. Písek. Hrad. Pohled do velké síně.

půlkruhovitě sklenuta. Rytířové jsou oděni brněním s kolčími helmami, s nichž vlají fafrnochy, se štíty ve straně vykrojenými v ruce levé a dřevcem v pravé. Dřevce jsou bud ostře zahrocena nebo v několik končin rozštěpena. Nohy rytířů vězí ve špičatých střevících dolů zahnutých;

někteří mají paže, kolena a stehna pokrytá pokrývkou. Koně jsou kropýři a pokrývkami zdobeni. Čtvrtý rytíř zasadil protivníkovi ránu do hrdla, až se dřevce prohýbá a on s koně klesá. Nad prvým rytířem v levo jest písmě c, nad druhým atJ a nad čtvrtým k. Po stranách šaškové, pravý oblečen jest napolo bíle a červeně, pod pasem mu vybíhá dlouhý fafrnoch. V kápi klenební na levé straně poprsí proroka s čepcem a s dlouhou

MU

ii

I Hp

I li

.4 |lat’

I 111

►1;,

fó¹'

I

M;

r i1.

Pí KS

v.Vt IBiirTlff

imu

Jp t)|giÉ

if J#¹

Mi 1

i í;iSÍilé: M

pw    Ě

y 113

l!y

lil!

BII

niii

'S

iři

II¹ P

II

t:

f.

lil

iii.^

i:

líl

!|

í'

pg

lig

LI

IÉ1É1É Éfllllit

l|l

mm

Sil

Obr. 214. Písek. Hrad. Profil žeber a varianty konsol ve velké síni.

blankou v ruce, na níž nápis: Potřes. Na právo pak jiná, rovněž bezvousá osoba s rouškou na hlavě, blanku v rukou držící s nápisem (faksimile): mhfjeas 3 propíjcíos S .

Ve druhém poli nad vchodem do síně namalována páska, s nápisem Isía 3 páruje nt°boemuD jmaloruarta-fafo-lrjenS. Nad nápisem Kalvárie, po stranách sv. Václav se štítem a kopím, sv. Vojtěch s berlou a knihou. Vedle sv. Václava velký erb pánů z Jenštejna, vedle sv. Vojtěcha erb pánů z Dubé. Pod tímto obrazem řada erbů, o nichž níže. Nahoře v klenbových kápích stopy malby již se nezachovaly, ač není pochyby, že

pokračoval zde cyklus poprsí proroků starozákonních, jak tomu i počet klenebných kápí (16) nasvědčuje (obr. 218.).

Třetí pole, poměrně dosti Zachovalé, znázorňuje klanění sv. tří Králů. P. Maria sedí na bohatě členěném sedadle (obr. 219.), svrchní roucho její původně modré (nyní barva prchla), spodní červené; u nohou má položenou liliovou korunu. Za ní chlév z cihel. Sv. Josef v červené suknici drží pravicí pánvičku nad ohněm, levicí sype krupičku na kaši. U ohniště stojí nádoba. V pozadí krajina kopcovitá s Betlemem, nad ním červená hvězda. Kašpar klečí a obětuje zlatou skřínku; má tvář vousem obrostlou a vlasy dlouhé, nekadeřené. Postavy druhých dvou jsou málo znatelné. Postavy králů oděny jsou v šat po kolena sáhající s lemováním a rozparkem, mají spodky přiléhavé a ostruhy na špičatých střevících.

Na jižní, čelní stěně jsou malby skoro k nepoznání setřeny. Zde uprostřed v obdélníku nyní prázdném spatřovala se kdysi málo znatelná, sedící postava s architektonickým pozadím. Zná-

>!

:íts

IfÍJl

'II-

lA i

i rš

V A?

= 'i

v IJL

dl

lu

50    100    ISO    500 ŽSOC/O.

Obr. 215. Písek. Hrad. Okno ve velké síni.

wmr

...

j=*i

e,

?>

'I

íl

/x'

r !

• I I

3

1

<j

|**o

ml«V: vtv ^ V^v i'--,

.. €

V

í&

; i

Kf í*iw#fc ?■

Jí \ í 4 sv* * i fó,

_______-........ *.....

i 6: •

"‘i

i

jítiS 1

r

^5p\

rM

«\

r

X

éwK~-

>\

ip

TTj

v'

■•■ •

L :.

v

W/K

:...

1

m^k

Ikx

/

ÍV®5

Obr. 217. Písek. Hrad. Fresky. Stěna východní. Levé pole.

IP

SEK,

I' x

*«£ s

\

a

.

\,

mmmŘ ■

bx

/f %

HS

XXÍ

. x m

m

V;-

fí

i*«

i

Ji-j

v

k >

fcVJ

......

1

v

£jTm

I

’.

/ m

•:

TIP

m

as

. .

iV

{ W

£W

má

■'-V'

:ass:

%\

*

x.

I

F

-

T

4^

..-x-ypTtw

Kg

, ř\

m

vk

& xl

?1>

v x

¹

V domě „U koule" (čís. 151) a v protějším zazděny koule při bourání brány nalezené.

²

Zachován v obec. archivu stavební denník pod tit.: Rzemeslniczky Pro-thocoll útrat a nakladůw na most kameny . . . poczynage se od 13¹¹⁰ Martij 1789 Roku.

³

V protokole o zboření (z r. 1822) popisuje se věž jako nízká stavba (as 3 m zdivá nad branou polokruhem sklenutou) z kvádrů, beze střechy a puklá v klenbě.

⁴

Analogie se stavbami na Zvíkově je tak velká, že možno souditi na téhož stavitele a současný vznik obou staveb.

zorněn tu nade vši pochybnost panující tehdy král Vladislav II., čemuž nasvědčují i stopy erbů zemských a dobře znalý erb Hynka, knížete Minsterberského, syna krále Jiřího, s nápisem:

T$ymk 8 ímtjep 3 mtjJJffiErg 8 [a fjrabtjB 8 klabEfhp.

Všecka malebná pole jsou ovroubena listovou bordurou, od níž dolů zavěšeno červené koltro, leckde oživené nejasným již erbem; na jednom místě korunované nu

n,

■.i.

wnf i; W>

*ri mm

311

aki

SX*

nTZá

■Mm

*si

hp

I /PCV I

£31

Obr. 219. Písek. Hrad. Fresky. Stěna východní. Pravé pole.

Mimo zmíněné obrazy figurální jsou pod nimi malované erby českých pánů, seřazené od hlav. vchodu ke straně jižní, ač i tu nejedna mezera se vyskytuje. Nad každým erbem blána s udáním rodu. Pod obrazem Ukřižovaného čtyři erby:

1. Červená koruna ve stříbrném štítě s nápisem: bi . . . . E \ nůh

řrarítjj.

2.    Tři pruhy červené ve stříbrném štítě: pan \ n)oIjJJÍtjn(a).

3.    Tři plovoucí ryby na stříbrném štítě: pan \ I(a)jan.

4.    Štít rozpoltěný. V právo pruh stříbrný v poli červeném, v levo v modrém poli křídlo se stříbrnou a červenou šachovnicí: (pan) J JJin* Ieg(on)pxT (= ze Sulevic).

gife

15

i,:

pf!

FžJ

m-

*'k '■

ii

11

«g

II

-i

... >J

IP

V právo od portálu pět erbů:

5.    Na štítě červeném stříbrný pruh pošikem položený a v něm tři zelené listy. Nápis: pan j plane.

6.    Štít křížem čtvrcený; první a čtvrté pole po délce jest rozděleno na červené a bílé, druhé a třetí stříbrné s černou orlicí: pan j: fjaflpjíenn.

7.    Bílé břevno se šachovnicí na čer

veném poli: pan j rp-pumberka.

8. Zavinutá střela

červená na stříbrném štítě: pan \ bnb(e).

9.    Dvě supí hlavy červené na poli stříbrném: pan \ dajjpnm.

Pod obrazem sv. tří Králů 12 erbů.:

10.    Červená růže v stříbrném poli: pan l rojumber(ka).

11.    Stříbrná labuť se zlatýma nohama a pyskem ve štítě červeném: panfpnam-berk(a).

12. Tři černé pruhy na štítě stříbrném, svrchní na horním kraji a spodní v polovině štítu: pan \ Jinnfjíaíu. Stříbrný štít půlený napříč v hořejší polovici tři černé pruhy.

13.    Poloviční štít stříbrný, nahoře lev černý v poskoku na právo, dole tři pruhy a tři svislá břevna černá: pan (j) ^ol(bicj).

14.    Štít křížem dělený, první a čtvrté pole bílé a v něm zajíc; druhé a třetí pole zlaté a v něm hlavy svinské. Nápis: pan £ ^ajemímrka.

Obr. 220. Písek. Hrad. Fresky. Král Ladislav.

15.    Bílá (modrá) růže ve zlatém poli: (pan \t) JírapjE.

16.    Štít křížem dělený, první a čtvrté pole kdysi modré, druhé a třetí po délce na zlaté a stříbrné svisle rozdělené: pan \ rabf|í(pn)a.

17.    V modrém kdysi poli zlatá osmicípá hvězda: pan \ {'(ÍErnĎErka.

18.    Zlatý lev v modrém poli: pan 8 \ roalffiepna.

19.    Stříbrná růže na červeném štítě: pan \ IattJJÍEtna.

20.    Dvě křížem položené černé ostrve ve zlatém poli: mih (snad Mikuláš z Dubé).

21.    Poloviční štít v právo černý a v levo zlatý: pan \ irartEmĎErka (nyní bez nápisu).

Na jižní stěně jsou znaky málo znatelné. Byly tu na levé straně čtyři (22.—25.) a ty se zachovaly pouze v nákresu, zhotoveném f prof. Šebelem. Byl tu štít křížem dělený s nápisem: pan | rabsfetta, pak znak s třemi pruhy a nápisem: jbarskg \ bauporoa (?), pak málo znatelný znak pánů z Rožmitálu.

Na pravé straně:

26.    Ve stříbrném štítě černý hřeben: ÍESSEk \ íupkotmrp

27.    Ve zlatém štítě černé parohy: íumarr \ íj . . . . Iitůrta.

28.    Štít poloviční v levo zlatý a v právo černý: ian \ roaímĎErka.

29.    Růže (modrá) ve zlatém štítě: ntihnlags \ Iasfeina.

Dále odtud již na západní straně:

30.    Na štítě stříbrném dvě supí hlavy červené se zlatými zobáky: paruEl j p(Enssípna).

31.    Dvě ostrve černé křížem položené ve zlatém poli: cpeniek

2 Minižítna.

32.    V červeném poli trojlístek stříbrný: jadjarj \ rjpcj(an).

Mezi okny a žebry na straně západní jsou postavy králů v nadživotní velikosti, poněkud umělejšího provedení. Všichni jsou v úplném rytířském odění, článkovaného skruží, na ohbích s puklicemi a dlouhých špicí u. škorní. Pod nimi koltry.

Na pravé straně prvého okna král Ladislav Pohrobek jako mladík hladké líce, v plné zbroji rytířské (obr. 220.). V pravici drží meč a v levici Štít, v němž český lev obrácený v levo (v ploše štítu stopy menšího štítku před tím zde malovaného), nad ním blanka s nápisem: Iabtj^Iart) 8 hrál 8 rjBjJkg 8.

V levo u druhého (středního) okna znázorněn jest Kazimír, král polský, rovněž v brní s puklicemi. V pravé ruce drží štít červený s polskou, stříbrnou orlicí, v levé meč. Nad ním blanka s nápisem: Liajgmrjr král polský.

Na právo od okna vymalován jest král Jiří. Obličej nezřetelný, jen plátované brnění s puklicemi; pravicí drží meč, levicí znak král. českého, nad nímž nápis: gprpj 8 král 8 r|(rskg).

U třetího okna na levo postava skorém zmizelá, až na nohy. Levicí přidržuje štít, v němž ve zlatém poli noh v levo obrácený. Nad ním v blance nápis: assatu \ . . . k . . . •

Poslední na právo Karel VII., těla silného, v pravé ruce drží meč a v levé štít, kde v modrém (vybledlém) poli tři zlaté lilie. Na blance nápis: Iftard (bral) flíranqhíp).

■v

fSííl

|f]

23ií567    9<?10

—»--i ■    i ,    ^

13

2 0A\

Obr. 221. Písek. Děk. kostel. Půdorys.

2. Kostel Narození P. Marie (děkanský).

Grueber, Kunst des Mittelalters II, 70, 72, 123. III. 114. — Ta jer 563. — Neu-wirth, Gesch. der christl. Kunst, 405—7,459. — B r a n i š, Dějiny umění I, 68—9, 86. — Týž, Obrazy z děj. jihočes. umění, 35. — J. F. Lehner v Me-

thodu XXIX., 1—7.

Kostel vystavěn nepochybně brzo po založení města kolem středu XIII. stol., ač v listinách se připomíná až ve stol. XIV. Dle částečně

rozluštěného nápisu na lodním pilíři (viz dále v popisu maleb!) byly zde četné oltáře s ostatky svátých, neboť mluví se k r. 1303 o uložení ostatků sv. Jakuba, sv. Petronily, Prokopa a Hedviky. R. 1381 založen oltář sv. Prokopa, 1386 sv. Zikmunda, 1408 sv. Maří Magdalen}’ a neznámého

f-jr

v*

VK}

JI

íriS

*■%

i 1/

ÍW:

jkj

mm

,1P

.<!

ř.

: 3ti

W

lE

§1

1

Obr. 222. Písek. Děk. kostel. Pohled od jihovýchodu.

roku oltář sv. Kateřiny. První známá nám změna stavební na kostele podniknuta v 2.. pol. XV. stol., kdv založena nová věž v již. nároží západ, průčelí a vyměněny oba portály, což dokončil r. 1489 mistr Mikuláš nákladem měšťanů. Pro nedostatečný prostor kolem kostela přeložen hřbitov r. 1549 za město. R. 1555 udeřil blesk do hlavní věže, při čemž tato do základů vyhořela a zvony se rozlily. Při přestavbě po požáru obdržela severní lod renaissanční úpravu (tři kamenné štíty) a okna v obou bočních

hrffm

XĚ.

i /.

UK

■■

r: j

"Sřs

li

!*

>";!

KS

íc^

/*rv- •-

JN

i J 1

,\ '

' V- - C

1

||

■;

BF-1

I    if

' 41

'J

^ (|

;V—

ks

I

i lí

»

4s

: f.

•„:y*

lodích sklenuta půlkruhem a rozšířena; věž obdržela místo sedlové střechy báň. R. 1658 opraveny střechy obou věží. R. 1720 dáno na velké věži polovic kramlí nových a nárožní kvádry nově zazděny. R. 1728 byla gotická okna v hlavní lodi rozšířena a kostel vymalován (mimo ornamenty také cis. orel). R. 1741 dán nový krov s bání na menší věž.

Él

srn

á\

HP

1*50

mm

i..

Obr. 224. Písek. Děk. kostel. Profil okna ve velké véži a presbytáři.

V 1. 1741—43 přistavěna (k otvoru 33 bývalého, původního portálu do jižní lodi) kaple Jana Nepom. ke kostelu nákl. Beatrice Hanzlíkové, vdovy po primátoru píseckém, a vysvěcena r. 1746. R. 1757 byla postavena na velké věži světnice pro hlásného a potrhaná věž stažena sponami železnými. R. 1762 přistavěna ke kapli Jana Nepom. zvenčí kaplička se sochou téhož světce. R. 1778 strhl vítr střechy s obou věží; velká opravena r. 1786, ale nová báň dána až r. 1804 (dle návrhu tesaře Jak. Šindeláře z Orlíka stavěl

úl

wg

mil

5ť jl

í!

V: i

tesař Josef Slavík z Písku a plechem pobil Jos. Vrána, klempíř). Téhož roku zbořena kolem kostela ohradní zed. Menší věž zvýšena ve zdivu a v nynější podobu upravena po požáru r. 1858. R. 1860 zbořena věž v hradě a hodiny přeneseny na velkou věž kostelní. Poslední úprava, ve znamení regotisace, provedena dle návrhu arch. Jos. Mockera r. 1886.

ií

..■•i*

Obr. 225. Písek. Děk. kostel. Relief na velké věži.

O zařízení vnitřním jest poměrně málo zpráv. R. 1529 pořídila obec novou monstranci; 1542 jest první zmínka o odkazu na literátský graduál (Konrád, Děj. posv. zpěvu II., VI., 139 až 140); 1575 byl dán nad sakristii nápis o konání posvěcení chrámu; 1620 vojáci vytloukli celý kostel a odnesli zejména monstranci z r. 1529; 1639 dán do kostela nový positiv od Cyjriána Maerera ze Strakonic; 1644 ze strachu před drancováním uschováno v Budějovicích: stříbrné ciborium, pozlacený kalich, stříbrná krabička na oplatky, 3 vyšívaná vella, 3 ampulky na olej a

206

dvě kasule; 1650 opravena dlažba kamenná v kostele; 1666 koupena nová velká monstrance (s přispěním pana z Losinthalu) a děje se zmínka o šesti cechovních korouhvích; 1682 postaveny velké varhany z odkazu Alžběty Úbermayerové a z výnosu várek varhanářem Mart. Hanzeliem z Ro-

i:

i;

wm

.. T** i S 9 ' >

i l?í:‘ • v

a,

’$ép.

V\

y>

1 §1

..

ní"*.S':Tž;í-«

w ammmm

i &>\ / ■ v    , Wm

■M

ÍU

•A

‘<v‘ ~v4 Sr^'"rr:Í

■■■ i

nisa

■H >2

li

V:;'

Obr. 226. Písek. Děk. kostel. Západní portál.

kycan; od r. 1685 pracoval truhlář Pavel Hanek na novém hlavním oltáři, sochy řezali Jakub Hanek a zeť Sandrův, velké sochy sv. Petra a Pavla zadány nejdříve Janu Jarému, ale když nedodržel smlouvy, zadány někam do Plzně; r. 1688 dodal obraz na hlav. oltář Dominik Pinquetti z Plzně a oltář pak postaven 1689; portatile oltářní je z r. 1692, kdy také pořízen nový oltář

P. Mane Bolestné nákladem děkana Stuchlíka; z r. 1697 bylo portatile oltáře sv. Barbory; 1710 pořízen nový kalich nákl. radního Jana Hejnice a 1713 nová monstrance stříbrná a zlacená, s mnoha postavami a četnými polodrahokamy; 1715 zhotovil pasíř Jan Chládek nový pacifikál a téhož roku bylo koupeno nové ciborium; r. 1715 přenesena kazatelna, původně kolem r. 1620 Donem Huertou věnovaná, do kostela hřbitovního; z r. 1718 bylo portatile oltáře sv. Víta a cechov. oltáře řeznického; r. 1720 udávají se v inventáři dvě monstrance,

■\

!-

■ '1

. \U'

i,

4 kalichy, ciborium, 40 svícnů,

i¹

25 obrazů a 6 cechovních korouhví; 1721 koupeny nové, nádherné kasule, z téhož roku bylo portatile oltáře sv. Tadeáše; 1726 pořízeny nové stolice a 1728 dlažba; 1743 dohotovil truhlář Hanzlík pro hlavní oltář nový otáčecí tabernakl;

wr.

ď/vi 6

Obr. 227. Písek. Děk. kostel. Profil ostění záp. portálu a značky na něm.

1757 přelit sanktusní zvoneček Ant. Boglem v Budějovicích; téhož roku udává inventář 11 křížů, dílem ze dřeva řezaných, dílem litých z cínu a mosazi; 1759 pozlaceny sochy v kostele; 1760 udává inventář, že u obrazu P. Marie Písecké bylo zavěšeno 36 stříbrných a 4 zlaté mince, mnoho křížků a srdíček; 1810 odebrány pro mincovnu státní stříbrné, zlacené nohy od kalichů (zejména kalichu z roku 1710), ciboria i monstrance; 1845 koupeny nové varhany od varhanáře Jos. Gartnera z Tachova za 2800 zl. (J. Kóferl, Die Orgelbauer Gartner von Tachau. Deutsche Arbeit VIII, 493.) Při opravě kostela v letech 1890tých pořízen nový nábytek pseudogotický a starší kusy jednak dány do musea (ku př. 5 korouhví, 2 oltářní obrazy, řezaný lev od kazatelny, tabernakl z hlav. oltáře, kasule atd.), jednak zničeny.

Kostel jest stavba orientovaná, z období nej rannější gotiky, zachovaná v podstatě až na naše časy jakožto trojlodní chrám typu basili-kálního, dle něhož připadá na čtvercové travée hlavní lodi dvé čtverců

208

nižších lodí bočních, jež v posledních západních polích zastavěny jsou věžemi. Skládá se z trojlodní síně, opěráků prosté a z polygonálně za-

hv

JSISSSíp

*

í-

'V*

' - .

k **&&*•'. *1 ■ -ív*

sem

1*4;

I *f |

'íwf.s*

Egsf v4:;⁰í-

• >V'A c

Obr. 228. Písek. Děk. kostel. Západní portál. Detail.

končeného presbytáře s opěráky; k její jižní straně přiléhá sakristie (původně asi kaple), přistavěná brzy po dostavbě kostela. Z jižní boční lodi vystupuje přístavba kaple sv. Jana Nepom. z XVIII. stol. Vystavěn

L.

sv

\~

kAu

••v ^T3

- " -- \

' í «ŽS

^iiSsčUií

Obr. 229. Písek. Děk. kostel. Okno v záp. průčelí. Detail.

jest z lomového a tesaného kamene a omítnut. Veškerá nároží uvnitř i zevně jsou kvádry hladce tesanými obložena. Na společném valbovém

krytu taškovém vystupuje nad presbytářem, osmiboká vížka sanktusová, plechem pobitá (obr. 221.—222.).

V    západním průčelí dvě věže (obr. 223.).

fnt

Menší věž nad prvým polem severní lodi sáhá původním ještě zdiveni až po klenbu lodní a má přízemí přízedními pilíři navenek sesíleno; svrchní část (druhé patro) zgotisována a kryta štíhlým, čtyřbokým jehlancem.

W*:

i ÉÉŽ

, J # / ' ,

■ v'

¹v****-- k

RiJMi

Cí'-s4®-"'- .J

jš

i.

; 'W ■' i.»

■s.í

r~

>: - S£

<3

s.- '

- x - JíjSjSĚ    h

.4í1%

* ? .

; ů ■.

V    e 1 k á v ě ž v nároží jižním vymyká se z disposice původně zde stávající věže tím. že založena jsouc na čtverečné ploše více než dvakráte zvětšené, vystupuje jak v čele tak v boku jižní lodi značně ze stavební čárv. Na vysoké podezdívce zdvihá se čtyřpatrová, hranolová stavba do celkové výše 71 m a jest přepásána v jednotlivých patrech původní římsou. Římsa, mezi přízemkem a prvním patrem ošikmená a vespod žlábkem opatřená, přechází až do štítu západního průčelí.

. F*

Mm

S^X / v*. ■-• r - X*    •

Ve třech nižších patrech v různých stranách prolomena obdélná okénka kamenného obložení, na hranách sříznutého. Ve čtvrtém patře jsou prolomena čtyři prostorná, goticky sklenutá, profilovaná (obr.

I&A

s$S

C?

i-i i

Obr. 230. Písek. Děk. kostel. Relief na záp. průčelí.

224.) a v žule tesaná okna bez kružeb. Nad okny čtvrtého patra jest ochoz pro hlásného se čtyřmi hodinovými štíty. Kryt tvořen čtyřbokou, na hranách okosenou bání, na níž čtyřboká lucerna, zakončená baň. kou a mohutným křížem.

Na východní straně asi ve výši 4 m zazděn do věže v žule tesaný r e 1 i e f jinocha v poloviční postavě, s rukou nad hlavou zdviženou (snad portrait stavitele věže Mikuláše, dle domnění škol. rady A. Sedláčka znak Sudičů z Jivovice) (obr. 225.).

Ve druhém patře věže na půdě hlavní lodi lze spatřiti kamenné krákorce, do nichž zaklenuty pásy, které nesou zdivo z líce zdi věžní vystupující. Zde též zazděný vchod do šneku, založeného v hrubosti zdi věže a vedoucího z prvého patra do druhého, nyní zasypaného.

14

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Písecký.

210

Západní průčelí hlavní lodi, z XV. stol., zakončeno mezi věžemi štíhlým štítem s kamennou římsou a křížem ve vrcholu. V ose v přízemí hlavní portál a nad ním široké, hrotité okno, vedle portálu menší, hrotitý vchod na kůr a věž. Ve štítě malé gotické okno, nyní zazděné, v něm polovina znaku městského, z žuly tesaná.

25í

pí

,!

* Ň,

•i -; ⁷

'r->-

-■v

.v

- —r.uT; |

3PS..

■n

É «

S(|(

tJíi

'■Hfe .

l!

■ciz

a.

■>

Obr. 231. Písek. Děk. kostel. Severní loď.

Původní hlavní portál z XIII. stol. se nezachoval. Nynější hlavní portál je hrotitý, 1-75 m šir. a 3-50 m vys., v žule tesaný a poukazuje svou jadrnou a přesnou profilací, třemi oblouny (prostřední s ploškou), jež se vyvinují z vysokého, hladce okoseného plinthu, na sklon XV. stol. (obr. 226. a 227.). Do cviklů vytvořených pravoúhlým orámováním portálu s vnější šikmou a vnitřním žlábkem, vystupujícím z vysokého čtverhranného soklu, vytesány různé reliefy a deska s nápisem (obr. 228.),

vztahujícím se ku stavbě vedlejší věže: 1. poprsí korunované, značně zvětralé a otlučené; 2. deska s nápisem:

iRmto *5* bmitt $    *5* rcrr +

kančí

hlava

) per mgrm

ftmbaitn; forris (

Rirolaus 0 pirjhrnjes čnere ab fjojlr I omni á? amaitfes noste.

Sílili

*; fj

mi

tu

Sfi

. hk

*•¹m?

II

flřftrÉ

*£

HilJ-

••

SSv ■

;3§

Obr. 232. Písek. Děk. kostel. Portál v sev. lodi.

3. poprsí korunované, za ním got. listová větévka; 4. poprsí předešlému podobné, ale s knížecí čepicí. Každá z figur drží blánu s nápisem, dnes již nečitelným (rozluštit! by se dal bedlivějším zkoumáním nápis u prostřední figury). Podobá se, že jsou to osoby biblické. Pod hořejšími reliefy v levo erb města Písku, v právo korunovaný lev český. Někde kamenické značky (obr. 22?.). Dvéře portálu řezané, ze XVII. stol.

212

Velké okno nad portálem je hrotité, kvádry osazené, bez profilace a bez kružby, též z XV. stol. Ve vnitřní špaletě oblouku zasazeno šest výplní (obr. 229.) ve vysokém reliefu, ze žuly tesaných; na pravé polovici jsou emblemv ctvř evangelistů snápisy na foliích; na levé

straně Kristus žehnající římským způsobem a d ržící kalich, pod ním pak dvé mladých lidí rukama se držících. Na jižní straně v líci zdi téhož okna Madonna v širokém vrchním rouše, Y stojící na podstavci dnes již otlučeném a držící Ježíška, korunovaná gotickou korunkou (obr. 230.). Za Ježíškem i Madonnou gloriola.

Severní boční lod, zevně r. 1.555 přestavěná, jest vyzdobena třemi renaissančními štíty (obr. 231. Viz i Dílo VII, 279.). Štíty jsou sesíleny po stranách pilířky, z kterých vybíhá římsa dvojitě stočená, nesoucí nástavek ze tří segmentů kruhových. V prostředním štítě letopočet opravy 1898. Do boku lodi prolomena jsou čtyři okna, půlkruhem sklenutá a žlábkovanou šil mou profilovaná, zevně se špaletou segmentovou. Pod středním štítem portál hrotitý, z části původní, z XIII. stol. (obr. 232.)

YYy

///,

V/.

7/

V/

V/

'//

Y/

VY

'mm

Ví-. .Y

■x 3

Obr. 233. Písek. Dek. kostel. Profil ostění sev. portálu.

Htpn

mm

iiy

"i

11

sP

Obr. 234. Písek. Děk. kostel. Řez podélný hlavní lodí a presbytářem.

Ostění samo jest sešikmené; vlastní vchod, 1-15 m šir., 2-88 m vys., s hranami neotupenými, má vodorovné nadpraží, v jehož koutech vy kroužené podpěry; boky vnějšího ostění obstoupeny byly původně dvěma oblými sloupky (mezi nimi širší výžlabek) s talířovými patkami na nízkých hranolových podvalcích a hladkými číšovitými hlavicemi (srovnej obr. 233. s podobnými tvary portálu v kapli Zvíkovské); ze sloupků zbyly jen

patky; zaklenutí hladkého tympanu lomeným obloukem jest již mladší, ukazujíc jinou, neorganicky připojenou profilaci XV. století.

Do jižní lodi boční vede při věži menší vchod gotickv sklenutý a na hraně sříznutý a celkem tři okna půlkruhem sklenutá, stejné renaissanční úpravy jako do lodi severní. Blíže u věže k lodi přiléhá osmiboká kaple, zasvěcená sv. Janu Nepomuckému, r. 1741—43 přistavěná

KSSŤO i jíl \ —«

ni i! H

Obr. 235. Písek. Děk. kostel. Pohled do presbytáře.

(obr. 222.). V rozích jest zdobena lisenami a kryta kůrkovou osmibokou kupolí, přecházející v elliptickou lucernu s kupolí, plechem krytou a čabrakovými pilastry zdobenou. V protilehlých stranách prolomena dvě široká, barokně vykrojená okna.

Presbytář uzavřen jest pěti stranami osmiúhelníka a vzepřen v rozích pilíři o jednom ústupku, na sedlových stříškách liliovité hřebeny a úlomky křížových kytek (obr. 222.). Osvětlen jest původními, goticky sklenutými, úzkými okny širokých špalet bez kružby. Jen do východní závěrné strany prolomeno široké, gotické okno s profilovaným ostěním (obr. 224.), pod nímž pravoúhlý, goticky profilovaný vchod, na hraně

214 sříznutý a dvěma mělkými žlábky opatřený. Do křížového travée presbytáře prolomeno gotické okno značné šíře a výše bez profilace, bezpochyby v XVI. stol.

Obdélná sakristie přiléhá na jihu po celé délce presbytáře.

Na jižní stěnu barokní kaple Jana Nepom. asi v pol. XIX. stol. přistavěna jest kaplička sv. Jana Nepom., v níž jest umístěna starší

§Pr    ú

si

v.

\r

ří

,.4

j/

fata

V -•

Obr. 236. Písek. Děk. kostel. Pohled do jižní lodi.

kamenná socha téhož světce na čtyřbokém, na hranách oblamovaném podstavci s vyloženou římsou. Na podstavci kartuš s nápisem:

SODA LITAS AL Ma sanCto SVO TVTE LARl (= 1762).

Vnitřek (obr. 234.—236.).

Hlavní loď, 7-61 m šir. a 23-18^ dlouhá (obr. 235.), sklenuta jest do tří křížových travée, pásy dělených; žebra (obr. 239.), štítky opatřená, tvaru hruškovitého, spočívají na přípoře 55 cm široké, z poloviny nepravidelného osmibokého stlačeného hranolu vzniklé a opatřené v náběhu žeber kalichoví tou hlavicí dvakrát prokrouženou (obr. 237.). Přípora proniká pilířovou římsu a končí se nepravidelným tvarem pro-

lákle jehlancovitým. Hladké svorníky. Pásy jsou bezmála tak široké jako přípory a na hranách prohloubeny. V posledním travée na západ

Jil

II

ii.,

£)l|‘

lili

■ m i

¹ -hLm

i II

SS

1

•|!

j|fř

Wm*

í®

Obr. 237. Písek. Děk. kostel. Přípora v hlavní (v levo) a konsola v boční (v právo) lodi.

jsou žebra koutová, jedno (obr. 238.) usazeno na konsole s hlavou vou-sáče, druhé pak zapadá do zdi bez konsoly.

I!

-z-

-V

béRS

Li

.s.

mm.

ii

|g|

- - - "

iMSíi

Obr. 238. Písek. Děk. kostel. Konsoly v záp. travee hlav. lodi (uprostřed) a koutové konsoly bočních lodí (po stranách).

V tomto travée přistavěn r. 1489 hudební kůr (tehdy, kdy věž velká byla stavěna). Jest do žeber sklenut; žebra 25 cm široká, dvěma

216 žlábky a oblounem profilovaná, křižují se bez svorníku; stlačená klenba křížová spočívá na čtyřech, i-2 m vysokých a římsou opatřených pilířích, k původním pilířům přistavěných.

Do věže v přízemí vede vchod 1 m široký a 17 m vysoký, lomené sklenutý, žulového ostění. Podvěžní kobka valené sklenuta. Podobný vchod vede z kůru do prvého patra věže s ošikmenou hranou, kde v síle zdi vede zazděný vchod do šneku. V podřímsí věže široké, lomené sklenuté okno, živě profilované.

i,

■I MM

Z 8—i

I Umt'

imf

f mi

' v,,.'

50----

15

15

v/

".....1 ¹⁶

95

<s

*-£5

"U

5—*'

' v/

Obr. 239. Písek. Děk. kostel. Svorníky v sakristii (v levo) a presbytáři (v právo); profil žebra v hlav. lodi

a v presbytáři.

Obě b o č n í 1 o d i jsou odděleny od hlavní lodi arkádami gotickými na mohutných čtyřbokých pilířích (obr. 234.). Oblouky jsou na hranách sříznuty a v náběhu štítky opatřeny. Pilíře mají původní nahoře pro-kroužený trnož a římsu nahoře u náběhu oblouků ošikmenou a vespod žlábkem opatřenou, která probíhá kolem pilíře, tvoříc uvnitř hlavní lodi ovrubu konsolám 'příporovým a v lodi boční ovrubu konsolám žeberním. Klenby bočních lodí rozděleny jsou tak, že vždy dvě klenebná pole bočních se rovnají šířce klenebného pole hlavní lodi. Žebra jsou troj-hranná, vykroužených stran, bez svorníku a spočívají na konsolách (obr. 237.), které mají tvar poloviny dvakrát vykrouženého obráceného osmibokého jehlanu, pokud jsou umístěna v líci zdi nebo na pilíři, v koutech však mají tvar poloviny čtyřbokého, nahoře i dole vykrouženého, stlačeného hranolu jehlanovitě ukončeného (obr. 238.). Jednotlivá

travée oddělena jsou pásy téhož profilu jako žebra a jsou taktéž štítky opatřena.

Severní boční lod, 3-08 m šir. a 23-18 m dl., má 6 travée, z nichž 5 jest stejných rozměru, šesté však jako kobka podvěžní odděleno od předešlého, 1-48 m širokým pasem, goticky sklenutým, v náběhu štítky opatřeným a na hranách sříz-nutým.

Jižní boční lod (obr. 236) sklenuta jest ve čtyři travée stejné jako v severní lodi, v pátém vyčnívají patkové kusy žeber asi na 1 m, ostatek vylámán, když se stavěla velká věž.

til

Wi

Ji,, lllfc

j||’

!TpaSMU 1 1,'h'é h

lOal

Jižní lod prolomena do barokní, přistavěné kaple Vyzdvižení Jana Nepom. z vody, povýšené o 7 schodů nad dlažbu kostelní a uzavřené železnou kovanou mříží s dekorem rostlinným. Prostor na oválném půdorysu jest sklenut kupolí s lucernou a osvětlen v bocích širokými okny. V kupoli jest fresková malba znázorňující výjevy ze života sv. Jana, v čele pak nad hlavním oltářem na draperii, anděly držené, namalováno město Písek,*) pod ním pak v kartuši nápis:

sil

<- 1?

i:

11K

,1

■1.

li;

mih

ti

I,

sVb proteCtIone Vestra VOBlS

DeVotI pIseCae InVrbe tVtIssIMI stabVnt.

(= I743-) [srov. obr. 175.]

iSf]

Obr. 240. Písek. Děk. kostel. Konsoly a hlavice koutových přípor v presbytáři.

Stěny jsou vyzdobeny osmi lisenami s korintskými hlavicemi, mezi nimiž čtyři výklenky s barokními soškami svátých otců církevních.

Presbytář oddělen jest od lodi triumfálním obloukem, 83 cm širokým (rozpětí 6-95 m), opatřeným trnožem a římsou vespod prohloubenou a nahoře sešikmenou. Odtud přechází oblouk tento na obou hranách sříznutv v lomenou klenbu.

*) Kopie originálu ze XVII. stol., v zámku horažďovickém chovaného. Sedláček, Hrady XI, 203.)

Presbytář, 12-60 m dlouhý, jest složen z travée téměř čtverečného a ze závěru ⁵/₈bokého, jež odděluje mohutný pás, v náběhu štítkem opatřený, prohloubených hran a hrotitě sklenutý. Žebra, v náběhu

,/arr:

/P

IC

řM y \

ot:í

1T

Ji

i?S

' j

'i

Tnumm

T'TV

7T\

mít

m£B

/í\

pj

■■

Pl

S1®

um

te *

PIH

*11

l&il

w Fí

#1

WMm

K*.

1|§K' '-•

■ff: »

,*•

Obr. 241. Písek. Děk. kostel. Kopie fresek v presbytáři, na tr. oblouku a na pilířích lodních.

štítky opatřená a sbíhající se ve svorníku (obr. 239.), který jest vyzdoben plně tesanou růžicí, jsou téhož profilu jako v hlavní lodi a přecházejí u triumfálního oblouku v oblou příporu s kalichovitou hlavicí, ukončenou svazkem listů (obr. 240.). Žebra v křížovém travée a závěru i pás svedeny jsou v příporu téhož tvaru jako v lodi (srov. obr. 237.). Ostatní žebra závěru, rovněž se štítky v náběhu, sbíhají se v plochém svorníku

a končí se příporami oblými, z nichž jedna na straně jižní má hlavici pupenovitou; ostatní hlavice jsou hladké, kalichovité a končí vyhloubeným polygonálním jehlanem ve výši 2-75 m svazkem listů, špičkami dolů přečnívajících (obr. 240.).

Vchod do sakristie jest pravoúhlý, 98 cm široký a 2-27 m vys., s podpěrami v koutech, hrany široce sříznuté. Sakristie má dvě klenebná

i??

'jr,

jmm

I&sl!

IMi

Hí

.v*

fa

ESK

Ví

81

Obr. 242. Písek. Děk. kostel. Bývalý hlavní oltář.

pole, pasem oddělená a goticky do žeber sklenutá. Žebra (obr. 239.) jednoduchého profilu, ošikmených hran se žlábkem, mají v náběhu štítky, uzazena jsou na konsolách tvaru obráceného jehlanu a sbíhají se ve dvou svornících, z nichž jeden zdobí růžice v kameni tesaná, na druhém pak ve vysokém reliefu beránek s praporcem (obr. 239.).

Při opravě kostela r. 1886 po otlučení omítky objeveny malby (viz A. Sedláček v M. Z. K. N. Folge, XII., CXXXVIII.) v presbytáři ve špaletách okenních, na triumfálním oblouku a v lodi na pilířích arkádových. V presbytáři na velké ploše znázorněn byl poslední soud,

fL-d

te

ř: '

.w»

. > 5M

• *c;

,A. ;.,,-J

m 'mmmmtweŤr''; ~nmSttrm

.....1-gf ■_ mi __ V

£%

iík

wwmwiawiiOTO^^

iiáMogmm

iýú

~X

:1S

Obr. 243. Písek. Děk. kostel. Písecká Madonna v již. lodi.

ve špaletách okenních řada světců a na triumfálním oblouku 12 apoštolů, jichž obrysy b}dv v kameni ryty- Všechny malby měly ráz maleb z rozhraní XIII. a XIV. stol. a větší část jich se zachovala v kopiích, zhotovených J professorem Václavem Šekelem. (obr. 241.) Pět jich ponecháno na pilířích arkádových a pokryto plechem., avšak i ty jsou nezřetelný.

Při triumfálním oblouku na prvním pilíři (jižním) jest temperová malba, 1 -65 ni vys. a 1 -io m šir.; barvy i kontury málo znatelné. Znázorněno zde Ukřižování Krista, v levo P. Maria a v právo sv. Jan Miláček.

Na druhém pilíři na téže straně ve třech řadách: Kristus se shlíženýma rukama na prsou, na právo sv. Jakub drží pravicí skřínku a vrchní

...

1. i

mmm

WS

ipl

<*

Ir

9 ••

v ©

0/

mC » .

/ >.íř

■ŠĚĚS&BpBB&

Obr. 244. Písek. Děk. kostel. Pieta v jižní lodi.

roucho, levicí žehná, kol hlavy nápis:    +, s levé strany

Kristovy světec se sepjatýma rukama v dlouhé říze. Barvy jsou již nezřetelné a pozadí bylo kdysi modré. Pod Kristem málo znatelná postava s málo čitelným nápisem nad hlavou: ROL . . . Pod sv. Jakubem jiná, rovněž málo zřetelná, s nápisem nad hlavou: IiQVhTÍRDíí. Obě postavy jsou pouze v hlavách Zachovalé. Pod Kristem v třetí řadě čtyři postavy ženské, z nichž dvě v hořejších partiích jsou Zachovalé.

Na třetím pilíři po téže straně obraz snímání Krista s kříže. Tělo chýlí se s kříže dolů a levou rukou visí ještě na kříži, na žebříce stojí mužská figura oděná v suknici, levicí podpírá pravou ruku Kristovu a v pravici drží prázdnou blanku. Kristus má na hlavě trnovou korunu.

P. Maria líbá visící pravici Kristovu a sv. Josef z Arimatie tělo podpírá. U nohou Kristových klečí postava bezvousá a vytahuje kleštěmi hřeb z nohy. Po levé straně Kristově stojí sv. Jan Miláček, bezvousý, v levé ruce drží knihu. Na kříži: INRI.

Na prvém pilíři v líci téhož do kostela pod římsou málo čitelný nápis got. minuskulí.

mí

WĚ

U triumfálního oblouku nalevo na pilíři namalováno Korunování P. Marie, jež drží v levé ruce Ježíška modrým rouchem přioděného a v pravici zlaté jablko. Ježíšek má gloriolu kolem hlavy a drží v pravé ruce předmět křížku podobný. Nad P. Marií s obou stran vznáší se ležmo dva rozkřídlení andělé, v rukou korunu držící, která však dnes jest málo znatelná. Spodní část malby jest otlučena a barvy oprchalé.

Na klenbě byly na modré půdě namalovány hvězdy.

Obr. 245. Písek. Děk. kostel. Křtitelnice.

V oknech presbytáře bylo namalováno: v prvním okně na sever ve špaletě nahoře dvě postavy k sobě nakloněné, vlevoznáti talár červený a nápis ST0Ph7ÍD<3S, v právo postava málo znalá s nápisem: KDTCLz-BQRT21S, a pod těmito zbytky postav. V následujícím okně ornamentální výzdoba z rozvilin a troj listů. Ve čtvrtém okně v levo světec se štítem, na němž orlice, snad sv. Václav. Páté okno zdobeno jest postavou světce v biskupském rouše, na druhé straně biskup a pod ním sv. Vít (?)

Dle zápisků škol. rady Dr. A. Sedláčka byly odkryty ještě tyto mladší malby: V posledním okně jižní lodi u samé svatyně na levé zdi pod ornamenty dva židé hrozen nesoucí, ve výklenku v levo ukřižování Páně, v právo tři postavy a veliký had. Malby byly ze XVI. stol.

Většina barokního nábytku kostelního byla při restauraci Mocke-rově odstraněna a nahrazena nábytkem pseudogotickým. Některé jen části (reliefy, obrazy) zůstaly na nových oltářích nebo jich místech.

Architektura hlav. oltáře z konce XVII. stol., jehož fotografie se zachovala (ohr. 242.) a z něhož uložen jen mladší tabernakl a obrazy v městském museu, byla sloupová, o dvou patrech a bohatě zdobená řezbou akanthů a ovoce; na mense stál mezi dvěma klečícími anděly ka-plovitý, sloupový tabernakl otáčecí, po stranách hlavního obrazu mezi dvojicemi sloupů a před ozdobnými nikami sochy sv. Petra a Pavla, na římsoví sošky andělů.

Hlavní obraz, dílo Dom. Pinquetta z Plzně, se znakem v dolním rohu (kosa a hrábě překřížené a dvě ruce, držící osmicípou hvězdu) představuje Krista mezi zákon-níky a je pozdějšími opravami zcela svého rázu zbaven. Oválný obraz z nástavce, stejně přemalovaný, zobrazuje Boha otce v oblacích, anděly obklopeného.

Jediným zbytkem barokního o 1-táře P. Marie v jižní lodi je ve vysokém reliefu řezaný pohled na Písek a obraz P. Marie ze XIV. stol. (obr. 243.), na dřevě malovaný, typu zlatokorun-ského, blížící se nejvíce Madonně pokladu Svatovítského. (Viz A. Podlaha,

Obrazy Mariánské v Čechách (1904) 6.

Týž ve Vlasti XII, 878. J. Hille v Růži Sušilově 1885, 98.) Obraz jest zasazen v hladkém, profilov. rámu, ze stříbra tepaném, s mřížovým nástavcem a korunou z r. 1744.

V    jižní lodi na o 1 t á ř i obraz sv.

Barbory. XVIII. stol.

Hlavní oltář v kapli Jana Nep. sloupové architektury, na něm obraz svržení Jana Nep. s mostu. Obraz utrpěl značně přemalováním. 1. pol. XVIII. stol.

V    presbytáři dvě patronátní 1 a-v i c e s řezanými, ornamentálními náplněmi, pořízené r. 1726; v lodi 15 párů dubových lavic z téže doby, ornamentální náplně slabšího provedení.

V    jižní lodi v životní velikosti provedená socha Bolestné P. Marie (obr. 244.), která ve klíně drží mrtvého nahého Krista, s kříže sňatého, kopie Michelangelovy Piety. XVII. stol.

Kristus na kříži v lodi severní, obstojné řezby, ale krátkých rukou, i-i m vvsoký. XVIII. stol.

__

' vJL> i;

«' Vi|-

ifel ;M*

■

1$-. 5

• ' - i- * ■ ■::

-;

V    ~ v * '

",

_.. '

. JifeSŽíi;

* i?

■ J&

:.-:í

<&* •, _•

.v- ";. .

t>

, * '-Ks*. _

•■■4. U

:V*ů

ti

rw

&’ *Vj-V

0'

*•

’•

.»

2$

m-

.. 4

«ř>*'

ap>:

ie# i*

SM,

w%*á!

5?*

--jOl

31

Obr. 246. Písek. Děk. kostel. Náhrobek.

224

Sochy sv. Víta, Václava, Vojtěcha, Prokopa, Zikmunda a Ludmily, slabé řezby barokní, bývaly dříve v hlavní lodi; nyní umístěny na stěnách kaple Jana Nepom.

V sakristii na stěně na konsolách barokní s o c h y sv. Ivana a Norberta.

Cínová křtitelnice (obr. 245.), 85 cm vys. a 60 cm šir., na třech nohách, vyzdobených nahoře při kotli hlavami vousáčů a dole lvími tlapkami. Kotlík tvaru obráceného zvonu má nahoře pás z opakujících se drobných figurek, dole pak figurální a rostlinnou ovrubu. Za přidržovadla víka slouží tři maskarony. Na kotlíku v kartuši rytý nápis:

TER

HI. OTTO PVLMIS

OBNOVENA ROKV 1854    £

S • I • T

LETHA OD NAROZENI PANIE 1587 KVNDRATA KONW ARZ ZDE W MIES TIE PISKV TVTO KR ZTITEDLNICY S POMO m CY BVOZI SSTIAST NIE DOKONAL S TO HO BVD PANV BVOHV Tn V PISKV OD AN. PIKONI - MI - KONVAR

"TI

\\

/O

m<

Dva ve dřevě řezané kandelábry před hlavním oltářem, vys. i-6o m\ noha trojboká, z konce XVII. století. Jiný nižší, s nohou pěkně řezanou, 55 cm vysokou; stvol je novější.

Dva kalichy, jeden 27 cm a druhý 24 cm vysoký, stejných tvarů, vyzdobeny jsou páskovým ornamentem a třemi terči, v nichž dvě spojené hlavy andílčí. Noha hladká.

Třetí kalich, 22 cm vys., máku pu s tepaným pláštěm z mušlového ornamentu, květy a vinnou révou propleteným. XVIII. stol.

Čtvrtý kalich, 26 cm vys. Noha běžná, na kupě pláštík prolamovaný se třemi medailony, v nichž P. Maria, sv. Rosa a sv. Hedvika. Mezi medailony andílčí hlavičky a pod nimi festony. XVIII. stol.

Velká monstrance z 2. pol. XIX. stol.

Pacifikál z XVIII. stol., se svatozáří, má nohu tepanou a v kartuši ostatky svátých. Zhotoven byl řezbářem (?) Janem Chládkem. Vespod na noze nápis: Obsessa | A Borussis Praga | Pisecae existens | Joannes Michael Herlsch | SaoMetrop: Eccl: Pragen: ad S^Vitum | Praelatus Scholasticus | Ecclesiae Pisecensi | Pro memoria Donavit | Anno Domini | 1757.

Cínový s v í c e n, 62 cm vysoký, trojboké nohy, hojně listovím a květy vyzdobené, se třemi hlavičkami andílčími; podobně na nodu tři hlavičky andílčí a stvol akantovým listem obtočený. Konec XVII. stol.

Deset párů menších svícnů cínových, tvarem různých, barokových, z poč. XVIII. stol.

P 1 u v i á 1 z těžkého stříbrného brokátu, na červené půdě pestrým hedvábím vetkané květy. Konec XVII. stol.

Hrdelní spony pluviálu, v mosazi tepané, hojnými rozvilinami barokně zdobené. Střed tvoří rozvitou růži. XVII. stol.

Zvony: i. Sv. Václav (dříve Karel) 153 cm v prům. a 125 cm vysoký. Kolem koruny a na věnci listová velká ozdoba. Na plášti obšírný nápis o slití zvonu r. 1552 a trojím přelití: r. 1727 (Val. Lissiack z Prahy), 1760 (Petr Jacomini z Pašova) a 1900 (Rob. Perner v Plzni). Na druhé straně znak města.

2. Zikmund, 130 cm v prům. a 94 cm vys. Ve veliké kartuši, nad níž koruna pěticípá, jest nápis: HOC | TEMPORE REGIVS | SVB * CAME-

rarivs | in Regno Bohemi^;|Perillustris|Dominus|Er-NESTVS MALOWETZ I DE CHEINOW I & WlNTERBERG. Naproti velký znak Písku v reliefu s pěticípou korunou, nad níž v polokruhu: VRBS POST DeCeM SOECVLA (1760). Od této pěticípé koruny v ozdobné kartuši, táhne se ke druhé kartuši akantová ozdoba věncová, uprostřed ní pak Kristus na kříži a na druhé straně P. Maria, Bůh Otec, Syn a Duch svátý nad ní. S obou stran věncová ozdoba a dole andílek. Pod tímto nápis: 1. QVlBVS INTEGRA SVBSTlTlT NVMInI VÍR-gíneae DIVIsqVe. 2. PatronIs grata hoC opVs posVIt.

Na věnci: HlC IN REG. VRBĚ PlSECA FUSA CAMPANA HAEC PER

Magistrům Petrům Iacominy Čivem et Senátorem Passa-

VIENSEM.

3. Jan Nep., 97 cm v prům. a 78 cm vys. Kolem koruny pod pásovou ozdobou akanthovou obšírný nápis o koupi zvonu r. 1640 nákladem paní Reginy Ždárské, roz. Šwantlové a přelití r. 1900 (Rob. Perner v Plzni). Na druhé straně znak města, h

•p

Na severní straně presbytáře zvenčí zazděn žulový náhrobek, v něm půlměsíc a hvězda, pod rameny stopy nápisu: SP . . . íiQIWh . . znamení v poli troj obloukovém je vyšlapáno. Z konce XIII. stol. až poč. XIV. stol. (obr. 246.). S náhrobkem tím příbuzný jsou tři kameny na hřbitově u svaté Trojice, odtud tam přenesené. (Viz B. Grueber, Kunst des Mittelalters in Bohmen, II., 125. — M. Z. K. XIX., 54. — Kunsthisto-rischer Atlas der Z.-Kom. II. Abt. [1892], čís. 2., tab. V.)

V    pravé boční lodi žulový náhrobek s erbem nezřetelným (křížem položené klíče nebo šípy, v klenotu složené peruti), majuskulový opis nečitelný. Z konce XV. stol.

V    kostelní dlažbě jest několik vyšlapaných náhrobků místních kněží. Čitelný jest jen náhrobek s nápisem:

SISTE | VIATOR | QVOD EGO SUM TU ERIS | VICTORIAS REPORTA-TURUS | BOEMIAM INTRAVI | PALMAM MORTI CEDO | ET SUB HAC

15

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Písecký.

RUPE | RESURECTIONEM SPERAM | QVIESCO | CAROLVS PlE-

sasqVe qVonDaM eXIstIs strenVIs BaVarIae | generalis

DIE IX. JANUARII. (= 1690).

V/'

1-

X⁸*

Obr. 247. Písek. Půdorys klášterního kostela a kaple.

■M

rí

mmm

W:

ú.

3. Klášter dominikánský s kostelem Povýšeni sv. Kříže.

Archivalia klášterní z let 1434—1699 v c. k. univ. knihovně v Praze (Jungmann, Hist. lit. čes. V., č. 421.) —Dr. A. Schubert, Urkunden-Regesten der aufgehob. Kloster Bohmens (1901) 185—192. — D. V. Bezděkovský v Pam. arch. 111,^332.

Klášter dominikánský byl založen nedlouho po ohrazení města v místech nynějšího kostela a sousedního domu č. p. 122. V prvých

bouřích husitských (dne 20. srpna 1419) byl částečně pobořen domácím lidem a. kostel zpustošen (zbyly boční lodi). Dominikáni vrátivší se po čase obnovili kostel (mše byla sloužena v původní jižní lodi) a setrvali zde až do r. 1618, kdy byli opět vypuzeni utrakvisty. Huerta obnovil

■i?

..i.#***

'k

kk:'

V Jt

\W

* 'tk z ň

' ‘ SIlÉ

ú il Ir

NS

■H

JĚ

ll

Obr. 248. Písek. Klášter. Hlavní oltář.

r. 1636 zrušený klášter s kostelem v nynější podobě na místě domů, jež měšťanům odňal a uvedl do něho opět Dominikány; kostel obnovil a zabral zase opět boční lod, z níž zatím povstala solnice. R. 1641 přistavěl převor Martin Valaski věž. Tehdy byly v kostele 3 oltáře a 3 zvony- R- 1685—87 pokračováno ve stavbě věži, kterou vedl Václav Zdebus, ale dokončena až r. 1698. R. 1699 přední část kláštera do náměstí v základě vyzdvižena,

prolomeno v kůru kněžském okno a na novém průčelí do náměstí vymalován obraz sv. Dominika; také vchod do bývalé solnice (ze XVI. stol.) upraven na menší, pravoúhlý portál. Dopis na architekta Spinettu v Hluboké (v archivu městském) svědčí, že byl r. 1688 úmysl postaviti zcela novou budovu klášterní, ale sešlo z toho z příčin, jichž neznáme. Hlavní oltář, zhotovený nákl. Vikt. Švantle ze Třebska, přenesen

Wá

'V

Obr. 249. Písek. Klášter. Obraz sv. Hyacintha na tumbě oltáře.

z východu na západ. R. 1716 kostel rozšířen o příční lod a hudební kůr a 1756 pořízen do něho nový oltář sv. Vincence z Ferrei. R. 1787 byl klášter, jenž měl r. 1780 deset kněží a 3 laiky, zrušen, kostel však ponechán a Františkem I. r. 1796 obnoven a rozšířen. Počátkem XIX. stol. vystavěno poslední patro věže, r. 1820 kostel opraven. Posledně restaurován byl za našich dob.

Kostel sv. Kříže jest prostá barokní budova, nyní obráceně orientovaná, vměstnaná mezi domy. Průčelí východní do náměstí jest jednoduché, s věží v boku. V přízemí vede pravoúhlý, v žule tesaný

vchod s nadpražní římsou, nad níž znak kláštera; nad vchodem segmentové okno a nejvýše barokní štít.

Věž, k budově krajského soudu přiléhající, jest čtyřboká, o patro vyšší kostela a nízkým jehlanem krytá. Průčelí bylo škrabaným ornamentem zdobeno, jak to ukazuje diamantová rustika pod otlučenou omítkou a architektura sgrafittová (kandované sloupy s archivoltou, zdobenou rozvilinovými a lvími maskami) na vedlejší fortně do klášterního dvora.

Obr. 250. Písek. Klášter; Kopa kalicha.

Vnitřek má s pozdějšími přístavbami v půdorysu podobu kříže. Závěry presbytáře i bočních kaplí jsou přímé.

Předsíň s kůrem, kde dříve byla presbytář (půdorys obr. 247.), jest o několik schodů vyvýšena a křížově sklenuta. Od lodi oddělena jest obloukem, spočívajícím na pilastrech s hlavicí římsovanou, bývalým obloukem triumfálním. Na oblouku v jedné řádce jest chrono-gram: TEMPORlS LONGiNGViTATE AERlSQVE InIVrIIS VIX non CoLLabentes franCIscI pIa LIberalítas e rVinIs

46

et sqVaLLore eXCltaVIt

(= 1823).

Wf.

■|

Vlastní 1 o d, 24-50 m dl. a 9-30 m šir., jest valené sklenuta, s kápěmi při oknech. Klenutí opírá se o čtyři přízední pilíře s římsovanou hlavicí. Boční

<-24-

1*

|E;éi

zdi prolomeny každá třemi obdélnými okny. Příční loď, která , , zároveň s kůrem ve východním j||i| průčelí r. 1716 při rozšiřování ■JllIHIllk' kostela byla vystavěna, tvoří |||||jjK v bocích kaple lisenami zdobené, sklenuté hladce do výše a otví-rající se do lodi stlačeným ellip-tickým obIoukem-

--raw    f&áímim    Presbytář je právo-

n    úhlý'HiTvňfoTTrípíta:

2^0 prostřenou draperií v pozadí a brankami v bocích (obr. 248.), na nichž a po stranách tabernakula stojí sochy svátých v životní velikosti. Nad tabernakulem Kristus na kříži, se svatozáří v podobě srdce, po stranách P. Maria a sv. Jan Miláček.

V jižní kapli v čele oltář sloupové architektury, s obrazem svaté Rodiny, obstojné práce; dole na okraji obrazu znak Bohdaneckých z Hod-kova a Janovských z Janovic s letopočtem 1730. Po stranách oltáře sochy sv. Dominika a Antonína.

v:

ÍSB.

■jem

■ »tS>f

\ ’ 'V:

£S|

ii

-+

v;

fisÉ

iá

Ký

:.v

y*z

■4

fs,

Obr. 252. Písek. Hřbitovní kostel. Pohled od jihovýchodu.

V    téže kapli na západ oltář s barokní soškou P. Marie (slabé práce). Na predelle dobrý obraz svátého Hyacinta z XVIII. stol., po stavený nákl. nej vyššího lieutenanta de Los Olivos a převora, (obr. 249.).

V    kapli severní v čele oltář stejné architektury jako v jižní, s obrazem sv. Vincence Ferrea, z r. 1756.

Tamže oltář sv. Dominika s obrazem téhož světce, slabé práce; na obraze dole znak Kochana z Prachové.

V    jižní kapli cínová věčná lampa, ve tvaru srdce, s rytým nápisem: M • S • 1737.

Kalich, 22 cm vys., stříbrný a zlacený, má kupu vsazenou v prolamovaný koš, zdobený ornamentálními listy a třemi andílčími hlavičkami, z konce XVII. stol. (obr. 250.).

V chodbě do klášterního dvora visí obraz na plátně: Ecce homo, slabá práce; pod výjevem žalm 126. (německý), z votivního nápisu lze čisti jen: ... Johann Perl .... von .... hat die Taffl Machen lassen 1675. Přemaloval r. 1860 F. Skála.

Blíže schodů kovový náhrobek s erbem, v němž velryba s kot

vicí. Opis:

1742

AD :

EXCELLENTISSIMY : DNY : FRAN : XAV : DE FIISCHER : INCL : ARTILL : GENERAL : ET COMENDANS OBUT

DIE 28

SEPTEMB

Druhý náhrobek žulový, s nápisem:

ANNO ĎNl 1651 DIE 6 IVNÝ ABYT E VIVIS

ILLVST : D : D : IOAN i GVILELMVS DE SCHWAMBERG DM IN HA ID CHRAST AVGEZD ET KESTRZAN SAC . CAES . MAYE . CONSILIARIVS QVEM EODEM ANNO DIE S. OCTOBR SECVTA EST

ILLVST : CONIVNX . IOANNA NATA : COMITISSA TRCZIANA SIC AMBO FIDELES CONSORTES SVB HAC TVMBA REQVIESCVNT QVIBVS DEVS PROPITIVS

Třetí náhrobek s erbem málo znatelným (středem svislé břevno) v nápisem setřeným, v němž letopočet 1689.

VIVIS

| ILLVST. D . • •

Na poprsní kůru znak Švamberský, v dřevě řezaný, s nápisem: ANNO DNI 1651 DIE 6. IVNY |

Zvon, 60 cm v prů.m. a 50 cm vysoký. Kolem koruny 2 řádky mezi azdobou listovou pásovou a akantovou: HAEC CAMPANA RENOWATA EST IN HONOREM S. P. DOMINICI. SVB PRIORATV A. R. F. HIERO-NYM1 KEBHART ANNO DOMINI 1673. Na plášti v kartuši nápis: SVMPTIBVS . CONS . D. PAVLI [ PODIEBRATSKY PRIMATIS | R • V • C • PISECENSIS ET SVAE | CHARIS . CONIVGIS D. IVDITHAE, dále relief sv. Dominika v kartuši s dvěma karyatidami po stranách a nápis také v kartuši oválné: STEPHANVS | PRICQVEY CIVIS | CLATTOWIENSIS | ME FVDIT.

Z původního kostela klášterního zachovaly se jen nepatrné zbytky: boční zdi presbytáře (závěr schází), dnes na dvorku před kostelem položené, s niveau dlažbou o i m zvýšeným, a k němu na jižní straně přiléhající kaple, nyní v krám a soukromý byt (v domě čp. 122 ,,U růže“) proměněná; nynější kostel zabírá původní severní lod, jež

byla po válkách husitských přestavěna na solnici (z ní zbyla vzpomenutá sgraffita, klenba a zazděný vchod polokruhový), ale při obnově barokní poj ata za presbytář, k němuž hlavní lod přistavěna směrem východním.

Z presbytáře zachovaly se tři přípory nástěnné (obr. 251.) na stěně jižní (jedna koutová při oblouku triumfálním) a jedna na severní. Jsou válcovité, ukončené kalichovitou hlavicí s přiostřeným páskem a končí oble v poloviční výšce stěny. Ze žeber nezachováno ničeho. Stopy oken s žulovým, ošikmeným ostěním, shledány na stěně severní uprostřed travée dosti vysoko. Dle toho měla presbytář mimo závěr (pravděpodobně polygonální) tři travée křížově sklenutá.

-fi—

-1

*»r ¹ »

Obr. 253. Písek. Hřbitovní kostel. Půdorys.

Zhlavní lodi nezachovalo se ničeho. Kaple, na jihu presbytáře přilehlá, má pětiosminový závěr a dvě křížová (srov. obr. 247.) travée. Presbytář jest 5-50 m šir. a 4'iom dl., oblouk triumfální 0-46 m šir., obě travée 5-62 a 5-46 m šir., dohromady HU] 9-79 m dlouhá a pásem lomeným, 0-76 m pij širokým, oddělená. Žebra klenební jsou mzM 0-20 m široká, na stranách žlábkovaná, se Štítky u paty, konsoly kuželovité (nyní 11 samé podlahy položené, protože původní niveau se stopami dlažby bylo o 3-80 m níže), svorníky kruhové, 0-36—0-44 m v průměru, hladké (v druhém travée křížovém jsou svorník i žebra pod nánosem malty skoro nezřetelné). Oblouk triumfální je stlačený, lomený, na hranách sříznutý (kryt nyní příčkou mezi bytem a krámem). Nikde stopy po oknech nebo vchodu. Pod kaplí sklep se zbytky patek pro valenou klenbu.

Pokládáme-li kapli za pravou boční lod kostela a nynější kostel za levou lod (obě mají stejnou říšku), přicházíme k náhledu, že byl kostel trojlodní a že presbytář i boční lodi byly ukončeny polygonálně. Ne-rozřešenou zůstává otázka, kde stála kaple Božího Těla, založená při kostele paní Markétou z Bavorova r. 1357.

m

'/‘.PC

É

m

L o d, taškami krytá, má v bocích po páru goticky sklenutých oken bez kružby.

jí:

Obr. 254. Písek. Hřbitovní kostel. Portál.

4. Kostel Nejsv. Trojice (hřbitovní).

Hřbitov s kostelem založen po r. 1549 na místě, kde byla dřevěná kaple Proměnění Páně a při pustém mlýně zahrada, darovaná r. 1515 králem Vladislavem II. obci. Vdova po měšťanu Jiřím Kahounovi dala r. 1575 zvonici opodál kostela postaviti a zvon uliti. Kostel dostavěn r. 1576. R. 1715 přenesena sem z děk. kostela kazatelna a r. 1729 dány sem nové varhany a oltář. (J. Hille v Methodu XIV, 3I-)

'"1®

'V

Piů

•i.. ■ .

■i

**«#•

.\Vv-

;! yíf.

»v.

Prostá, orientovaná stavba pozdně gotická. Skládá se z obdélné lodi a polygo-nálního presbytáře bez opěráků, k jehož závěrové zdi později přistavěna nízká pětiboká sakristie. (Obr. 252. a 253.)

íiřiiÉÉfl

sfc.

Do prostého západního průčelí prolomen hrotitý vchod, s žulovým ostěním na hranách sříznutým; nad ním dvě segmentem sklenucá okna. Ozdobnější portál renaissanční na straně jižní; jest tesán v mramoru, orámován se stran dvěma pilastry na vysokém plinthu, rostlinným ornamentem vyplněnými;

tm

pilastry nesou hladký vlys, pod nímž římsa mělce vyžlábkovaná a torem opásaná. Nad vlysem vystupuje štít (obr. 254.), v němž po stranách dva delfíni drží znak města Písku, vavřínovým věncem orámovaný. Pod znakem v kartuši nápis:

LETHA • 1549 • TOTO

MÍSTO • KV • POHRZEBV TI •

EL • MRTWEYCH • GEST • WYWOLENO TENTO•PAK • KOSTEL•ZALOZIEN A STAWIEN- GEST - WE GMENO SWATE A POŽEHNANÉ-TROGICZE-LETHA 1576

(D. V. Bezděkovský v Pam. Arch. III, 333.)

Vchod jest ellipticky zaklenut, torem orámován a s obou stran v rozích výplněmi ozdoben.

Presbytář, uzavřený pěti stranami osmiúhelníka, ustupuje od lodi o 1-72 m a jest osvětlen třemi okny gotickými bez kružby. Na sedlové kůrkové střeše sanktusová věžička s lucernou a baňkou, plechem pobitá a r. 1756 postavená.

[n

Vnitřek lodi jest obdélný, 19-15 m dl. a 10-05 m široký (půdorys obr. 251.), o třech polích valeného klenutí s kápěmi při bocích. Klenba rozdělena malto-vanými žebry jednoduchého profilu, jež tvoří čtyřcípé hvězdy s malými hladkými svorníky a opírá se o čtyřboké z líce zdi vyčnívající pilíře. Západní em-pora spočívající na dvou čtyřbokých pilířích a dvou polokruhových a jednom segmentovém oblouku, podklenuta jest třemi křížovými klenbičkami.

Lod oddělena od presbytáře o b-1 o u k e m lomeným, neprofilovaným,

Obr. 256. Písek. Hřbitovní kostel. Kazatelna. Pohled průčelní.

1 m širokým.

Presbytář skládá se z travée a tříosminového závěru. Jest sklenut v lomený oblouk s maltovými žebry, která se křižuji ve hladkém svorníku a spočívají na maltových čabrakovitých konsolách.

Poprseň kůru hudebního zdobena jest šesti obrazy na dřevě malovanými, znázorňujícími život P. Marie. Mnohé z nich jsou zašlé; byly asi provedeny brzy po vystavění kostela (dle zápisků v archivu městském byla r. 1727 starodávná piktura obnovena).

Tři oltáře běžného barokového typu (hlavní s postranními portály), z 1. pol. XVIII. stol. Na hlavním oltáři obraz s v. Trojice, opravou na dobro zničený. Oltář postaven byl kolem r. 1726, bezpochyby stavěn a řezán Janem Chládkem.

Obrazy bočních oltářů jsou bezcenné. Na levém oltáři dřevěný krucifix, 36 cm vys.; na podstavci ještěrka a letopočet 1544. Postranní sošky P. Marie a sv. Jana se nezachovaly (obr. 255.).

Na hlavním oltáři pár barokních cínových svícnů s troj bokou, volutovitě krouženou nohou, na níž ve třech oválech vyryto:

SAVSEDA W TOM KR. MIESTIE PISKY

A - 1687

PANI

MARIANA

PIXOWA

DNE I. NOWE.

K CHRAMV P.

SWATE TROG.

DAROWALA

Druhý pár svícnů podobný předešlým má místo oválu srdíčko, s nápisem: G. F. V. | A. V. Z | PRA

Třetí pár od předešlých odchylný má tyto nápisy:

1. Elisabetha Welvarska =

Georgis

Welwarsky

2. LVDMILLA DADI =

= ASSNA

= AD = CPEL : TRAN

= sfi = Dni

1640.

Na pravém bočním oltáři 3 páry cínových svícnů menších, s letopočty 1723 a 1728.

Obraz Nanebevzetí P. Marie, z pol. XVII. stol., v řezaném současném rámci z bolte ovitého ornamentu.

U postranního vchodu kamenná kropenka v podobě sloupové hlavice, při ní dřevěná obětnice s vyřezávanými květy.

Kazatelna, tvarem a provedením pozoruhodné dílo umělého truhlářství pozdní renaissance. Bjda věnována Donem Huertou děk. kostelu (stála 500 míš. kop) a teprve r. 1715 sem přenesena a dána na nový podstavec. Na čtyřbokém bohatě členěném dříku spočívá osmiboká am-bona, v rozích podepřená prolamovanými konsolami. Na bocích ambony architektonické panely ve dvou variantách, mezi nimi nárožní pilastry, poprsní římsa silně vyložená, schodiště s třemi panelovanými arkádami, na dvířkách dva erbovní Huertovy štítky, s každé strany schodiště volu-tovaný dřík s ionskou hlavicí; na osmibokém baldachýnu prolamovaná barokní attika s kartušovými štítky v nárožích (pozdější). .Sokl, bokové náplně, pilastry a vlysy pokryty jsou trojbarevnými intarsiemi různých vzorů nad míru jemného a pečlivého provedení (obr. 256^275.). (Detaily podal J. Koula ve svých Památkách uměleckého průmyslu v Čechách a na Moravě [1888] I., tab. X., seš. 2.; viz též V. Fáhnrich v Pam. arch. XXIII, 599—602.)

V podlaze a ve hřbitovní zdi několik náhrobků, většinou v žule tesaných, s legendami (D. N. Bezděkovský v Pam. arch. III, 333):

I. A2 1742 DIE

22 MARTI • VSNVL W PANV VROZENI PAN MIKOLASS SIfHAWEK BIWALI RADDNI AP OSLEDNIE KRÁL - RI CHTARZ W PISKV TVTO ODPOCZIWA BLAHOSLAWENEHO ZMRTWICH WSTANI OCZEKAWA.

2.    160x190 cm, červený mramor, s nápisem:

Itefa paute 1582 - neběli po Barokní patrni; Marge rjaju ran9 mormre ©utřela ^loroaui p. dSnna ©jebcpika Manželka ítana Bafjanna \ Bgflgna Mě fjíentna noroefjo Mějla ]BraIgíke í;o, a íuío gejí podjoroana rcekaroa* ge njkřgljrng j inrfrogdj a finjo-ía rérnéfjo g blařjofíaraene^o j mrg ítrgjía ©rjip.

Pod tím erb (štít půlený, v pravém poli heraldická lilie, v levém dvě břevna pokosem od pravé k levé).

3.    Nápis nad znakem, v němž dvě mlýnská kola a na žerdi tři praporce v obě dvě strany vlající:

TVTO LEZI • VROZENI PAN•ALEXANDR•LOK•Z NETKI A NA GEHNIEDNIE A VMRZEL LETHA • PANIE • 1 • 5 • 9 • 1 STARZI - W LETECH - XXXI PAN - BVOH - RACZ - DVSSI GEHO • DO NEBE • PRZIGITI A MILOSTIV/ • BITI • AMEN.

4. Žulový s nápisem, pod nímž znak říčanskému podobný:

LETHA PANIE 15-9-1 W PA TEK DEN SWATEHO MARKA

w 16. Hodin Na Czelim Or-legi Vmrzela Gest Vrozena PANA Aniiczka Dožera Vrozeného pana rvdolfa Zkarlowicz kderaz Wletech

20 BILA A TVTO WTOMTO

chramie Božím Gesti pocho

OWANA PAN BVH RACZ GEGI

dvssi Milostiv/ Biiti A

WlECZNE KRALOWSTWI DATI

5. S nápisem:

SlSTE VlATOR

Věra hic fraternitas

ANIMARUM UNITAS INVITA CONSTANS CHARITAS Post Mortem & fidelitas

QUIESCIT : NEMPE

PRAENOB. AC CONSULT. D. MATHIAS

Wallisch Reg. urb. Boemo Budov. Primas /Etat. suzel xxxi obijt pie in Dno Aó

MDCCLXXIII DIE XVII SEP. ac Rel. Farsenius Wal Lisch Eremit S. jvani Vi sít aet. LXiv obut Dno ao

MDCCL XV DIE XXI MART.

In paCe DoMiniS sIt LoCvs atqVe habítatIo In sion perpetVa.

6. Mramorový, s nápisem: SPES MEA

Aoroz

Istlja Pante 1603 Mtesg : Bjigena 21 gtnak nt Bferg pamaíng ben Antale pant; BDorssilt; B)e*

;g 11. a 12. fjobinan na c;elem orlDgýř Hsnul m Panu Hrg|íu ^Ionmíng pan Samuel Babiintl í^oeskg IBtefiientn a pritnafor IBteJía pisku gefjojío fteIo nt fomío itttfíie podjontano gejí $c;ekaniagtr; Bubaurpjfjc flanineíjo J mrfntgri; ngkrpjjentj.

Pod nápisem kartuš a v ní figurka Merkura, držícího domácí značku, dole kartuš obdélníková, nápis v ní vyšlapán.

Obr. 257. Písek. Hřbitovní kostel. Kazatelna. Boční pohled.

7. Nečitelný; dle stop písma pochován zde místní děkan r. 1598. Na pilíři choř podpírajícím deska (obr. 258.) z bronzu litá, s ná-

písem:

to

Li

m?-

kil

až

-.-rťi

■y

ir

DS

...

BÉ

r.

*Hk

li

Wá

ŠÉM

Slii

J7.

PlS MANIBVS DN. SAMUELIS LADIRII MONTANI CIVIS ET

PR0TH0 - CONSULIS REI-PUB. PISECENSIS DIGNISS : BENEQUE MERITI, QUI ANNO CHRISTI Clo IOCII IXlT KAL. NOVEM. IN AVRORA PIE AC PLACIDE OBDOR-MIIT IN DOMINO : QUUM AETATIS SOE CLIMA CTERICUM ANNUM LXIII. ATTIGISSET : HO: MONU : v MENTUM MOLESTISSIMI * H7EREDES POSVERUNT.

[tQSjjgílj

Amrs* mizc-liKa,;

-VvíT}/.i.-uř:

i ítófe tf.HT >    >l‘" j

/ j. ’ ■ ■ 'j ;

; /pp'ítf 0?ý-ko!v::Vi;v"á? } \

• ■ .4^— . ' rT" •*:    ^

T~-.-jar;’vixi

(V. Fáhnrich v Pam. Arch. XXIII, 601—602.)

Obr. 258. Písek. Hřbitovní kostel. Epitafium.

Ve zdi hřbitovní na straně východní zazděno jest 18 náhrobních kamenů s nápisy latinskými, českými a německými, z velké části nečitelnými. Jsou vesměs z XVIII. a poč. XIX. století ; dva svědčí píseckým děkanům: Václ. Liškovi (f 1742) a Václ. Bezděkovi (f 1730), jiný Mikuláši Staabovi, hejtmanu kraje Pracheňského (f 1799), učiteli Janu Sekankovi („postavili vděční školáci“), městskému radnímu a rodáku klatovskému Václ. Hel-mingrovi (f 1802) atd.

Tři jiné byly sem přeneseny z děkanského kostela a shodují se znamením kříže na oblouku s náhrobkem tam již popsaným. Jsou bez nápisů, jen jeden z nich má pod rameny kříže radlici a kladivo (obr. 259.) se dvěma dlátky a v podstavci ve štítku obrácené majuskulové y. Jsou ze XIV.—XV. stol.

Na východní straně hřbitova stojí ZVONICE postavená nákl. A. Kahounové r. 1575, tvaru čtyřbokého hranolu a krytá jehlanem. (111. Kurýr 1./12. 1909.) V prvém patře má čtyři segmentem sklenutá okna, v přízemí dvě a pravoúhlý vchod. Podvěžní kobka, nyní kaple, sklenuta jest křížově do maltových žeber. V ní bezcenný, nový oltář (před tím tu byl oltář z r. 1693), na něm 3 barokní sošky (Madonna, pův. na postr. oltáři v děk. kostele, Vojtěch a Prokop) a dva páry barokových cínových s v í c n ů z r. 1723.

Zvon, 80 cm šir. a 62 cm vys. U koruny pásová ozdoba z dětských Mus Flótnerových (viz Zd. Wirth v Č. S. P. S. Č. XV., 16) a pod ní řada akantových listů, dolů obrácených. Na plášti nápis:

JBocfjroa paní Bmta Baf;aúnoraa HDboroa pro fmbaucp pamafkú - g?hmúfneD pa¹¹ Ó^trjrrka Hafjaňna UBieniie-nina UHeJIa }$ifkn - rtiekbtj BDanjela jraeíjo mtÍBfjo - fej pro pamaíku sroaú p raJTeD Bobu JrnBÍjo tento Jmou Bán Jíetn & Srogjce na J^ifek naklabem [ropní rolaflnitn obielaíi gf porucjpla. Bíetp^ío Blanjel gegi prjpfentj Bojíele gfa po třjoroan p robinu srnu obpoqproa ocjekaroage rabojíne⁰ jmr* tropů; rojíani a Stela ]roeD p rojjrqknierk roiernptf; Ipbi roolenprř; Bojptíj Bflaroeni pan Buk rac; nam [pólu f nim baíi rojjecjknie roiecmau Babojí skrj ana Qf>E;p][e Brpjía Jpafpíele na|]feko amen.

k-

4-

mm

__

as

JfSg

...

w.

mm

mmM

:?!

v.

»i

-----

nm

11

5%=

mm

I"

Obr. 259. Písek. Hřbitov. Náhrobky.

Naproti relief krucifixu. Na věnci:

^Ipí a obietan gEjí Jroon tento skr;e Brpk epfjo ;roonatpe ; (Epnperku ro Bernem mie*

|iie prajfkem Íeía panie 1575.

(J. V. Dušek v Methodu XXVIII., 55—6. a D. V. Bezděkovský v Pam. arch. III, 332.)

reliefu kartuš. Poč. XVIII. stol. Na

Původní rozlohu hřbitova (nyní značně rozšířeného) udávají zvonice a čtyři KAPLE, kdysi o obvodní zed opřené, nyní volně mezi hroby stojící. V ose záp. portálu kostela stojí kaple (obr. 260.), v předu otevřená a plackou sklenutá, na stěnách s potrojnými pilastry, které nesou úseky kládí a římsu segmentovitě vypjatou, na níž stojí tři pilířky. Vchod jest sklenut půlkruhovitě a nad ním v

16

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Písecký.

severní a jižní straně hřbitova mělké kaple z konce XVII. stol. (obr. 261. a 262.). Dva sloupky nebo pilastry na podstavci siónskou hlavicí, nesou kládí a vyloženou římsu. Nad kládím štít barokně zprohýbaný. Severní výklenek s obrazem Krista na zahradě Getsemanské. (Konec XVIII. stol.)

Jí

;■

/"i

W.i

/ jr-.

I Ira

i.

. >1

II

Fj

í®

Obr. 260. Písek. Hřbitov. Kaple na západě.

Obě založeny kolem r. 1690 od Mart. Dion. Urbanidesa. Čtrvrtá, z 2. pol. XVIII. stoh, s troj úhelným štítkem.

Na hřbitově ze železa kutý kříž (obr. 263.) v rozvilinách provedený. XVII. stol.

5. Kostel sv. Václava (na vojenském hřbitově).

Připomíná se již r. 1378 jako farní. V 3oleté válce byl zničen, vojáci vykradli poklad kostelní. Potom nuzně opravován r. 1641, kdy sem zhotovil nový oltář Pavel Hanek a na věž nasadil obraz sv. Václava, na

plechu malovaný, Jakub Hanek. Znovu vystavěn od r. 1695 dle návrhu švarzenberského stavitele Jakuba Antonína de Maggi, ačkoliv dle listin v archivu městském byl původně vyzván k podání návrhu hlubocký stavitel Petr Spinetta, a klenba dokončena r. 1697. R. 1713 zbořena stará

litel/

ar

VJ

if

■;A

<*

mm

Obr. 261. Písek. Hřbitov. Kaple na jihu.

a vystavěna nová věž, r. 1716 postaven nový hlavní oltář, 1723 koupen kalich, 1729—32 stavěna nákl. děkana Bezděky kostnice s kaplí sv. Prokopa a 1731 postaven do ní oltář. V kostele zřízena r. 1740 kruchta a varhany (truhlář Jan Pek a řezbář Jan Chládek). Poslední oprava vykonána r. 1891, kdy sem postavil nový oltář Josef Krejčík z Prahy, dány nové dvéře do hlav. portálu, nový nábytek, malba atd.

Kostel jest prostá baroková stavba orientovaná, (obr. 264. a 265.) Při východním závěru dvojpatrová věž, s okny elliptickými v prvém a obdélnými, segmentem sklenutými v patře druhém. Věž kryta jest osmibokou bání s lucernou, v menší baňku přecházející.

|P

,1

Ví

• -V

iT

lék

r-i

tm '

■M

u«*

-y

Obr. 262. Písek. Hřbitov. Kaple na severu.

Vnějšek kostela je prostý. Lod obdélná, s barokovým portálem (cca 1740)' na jižní straně, v žule tesaným. Do lodi prolomena dvě větší a dvě menší polokruhová okna se severní i jižní strany. Západní průčelí jest hladké, s pravoúhlým vchodem. Presbytář o pěti stranách mnohoúhelníka jest osvětlen se tří stran třemi okny obdélnými, půlkruhovitě sklenutými.

Vnitřek lodi, 14 m dl., 10 m šir., jest rozvržen na tři pole valené klenby s výseči (viz půdorys obr. 264.), oddělená od sebe pásy, které se

opírají o sdružené pilastry. Na západě kůr hudební, zaklenutý křížově bez žeber do dvou čtyřbokých pilířů. Oblouk triumfální, 075 m síly, jest půlkruhově sklenut a opírá se o sdružené pilastry s oblamovanou římsou. Presbytář o pěti stranách mnohoúhelníka, 4 m hlub., jest valeně a konchovitě zaklenut, s kápěmi při stranách a jest vyzdoben

'4

ip

i-

ny

pl

|§i

Obr. 263. Písek. Hřbitov. Kutý kříž.

podobnými sdruženými pilastry jako lod. Na straně evangelní prostý got. portálek do sakristie s vodorovným nadpražím. Podvěžní kobka čtverečná, nyní sakristie, 4-4 m do strany mající, jest křížově sklenuta.

Vnitřní zařízení kostela úplně nové, jen lavice s rocaillovou výzdobou na čelech i postranicích původní.

Zvony: 1. 87 cm šir. a 76 cm vys. Na plášti nápis: TENTO x ZWON X GEST x SLYT x KE CZTI A K CHWALE x PANVBOHV | Y GEHO

■Sol.

/dveře

:r

X SYMV X MILEMV Y DVCHV X SWA-TEMV x LÉTA MD0XL0VI 5 x | S CORNELIVS x

Relief Kalvárie.

2.—3. Slity r. 1833 od Juránka a Pernera v Plzni.

Při severozápadní zdi hřbitova

stojí KAPLE SV. PROKOPA,

•I,

'.....x

i/!

v letech 1729—32 postavená, s vyšším středem a nižšími křídly, prejzy krytá. Střed zdoben pilastry s římsovanou hlavicí a vlysem, pěti triglyfy přerušeným. Nad vlysem vyložená římsa s trojhranným štítem. Do kaple vede vchod ze žuly, oblomený v rozích. Nad ním římsa a okno

obdélné; v římse nadokenní nápis:

Obr. 264. Písek. Kostel sv. Václava. Půdorys.

S. WENCESLAO LARGIENTE,

na desce:

Pod oknem nápis

HIC ConstrVCta DatVr proCopI DI-Ve| CapeLLa |HaeC

PRO/£VITERNO STA-

bit Honoře tVo (= 1730).

Kaple jest uvnitř P® plackou sklenuta a pilastry vyzdobena; na kruchtě v rocaillovém rámci obraz sv. Cecilie.

Hlavní oltář jednoduché architektury sloupové z r. 1731, se sochami sv. Ivana a sv. Vendelína. Obraz z r. 1896 od Kripnera.

Na stěnách křížová cesta bez ceny.

JĚĚ

ř.________

Obr. 265. Písek. Kostel sv. Václava. Pohled od severu.

Před kostelem stojí SOCHA SV. JANA NEPOM. Na podstavci nápis: EX VOTO JOHANIS P. BRICHTA SENÁTORIS. Na druhé straně rok postavení a opravy: 1745, 1878 a 1905.

6. Radnice.

Před r. 1730 stávala stará radnice v nádvoří hradu asi proti nynějšímu průjezdu a měla samostatnou, okrouhlou věž dosti vysokou,

10

::

pÉ

...... ~;.T

Obr. 266. Písek. Radnice. Půdorys.

která byla r. 1722 nově pokryta a plechem pobita (hodiny spravil hodinář z Mirovic), ale později snesena. Roku 1730 bylo usneseno, aby se vystavěla nová radnice (Archiv městský). R. 1737 počato bylo se stavbou její z kamene dle plánů sedlického stavitele V. J ermáře (jemuž také r. 1750 svěřena stavba kasáren). Avšak brzy byla stavba přerušena asi pro nedostatek peněz, neboť Písečtí chtěli stavětí risality z tesaného kamene, jakž se stalo v přízemí. R. 1760 podány nové plány od pražských stavitelů A. Múllera a Pfanera, r. 1764 uzavřena byla s nimi smlouva a radnice dokončena. Tři sochy a vásy na střední štít dodal Leopold, Huber, sochař z Českých Budějovic, a zámečnickou práci písecký zámečník Leopold Volavka. Obrazy pro radnici maloval r. 1767 malíř Bernard Lochman a rámv štafíroval Samuel Seiffert. Měděné orly na věži zlatil frater Isidor r. 1766. Hodiny na věže dodal r. 1768 za 3000 zl. Šebestián Landsperger, dvorní hodinář z Prahy. Oltář sv. Kateřiny v radní kapli řezal r. 1770 Ignác Hammer, sochař z Březnice.

Dvojpatrová budova baroková (obr. 266 a 267). Průčelí o sedmi osách, z těch čtyři prostřední a obě krajní založeny v mírně vystouplých risa-litech. Starší část (přízemí), na venek kvádry osazená, jeví sedm oblouků bývalého podloubí, z těch druhv a šestý tvoří široké, elhptickým obloukem sklenuté vchody, v ostatních založena okna. Svrchní část (mladší) je

íi

Ir

]!

M :!'3S

n »

riui

Kí

lil

;-4]

BIU

Uf

Obr. 267. Písek. Radnice. Hlavní průčelí.

omítnuta; osm pilastrů pravidelně rozestavených prostupuje oběma patry, v prvním okna vyšší, nad nimi barokní římsy; uprostřed balkon na krá-korcích z pol. XIX. stol. Nad středním risalitem trojhranný štít, v něm plastický erb města, nad štítem na podstavci výborná socha Spravedlnosti, po stranách vásy, nad hladkou attikou sedící alegorické sochy Síly a Trpělivosti. Střecha mansardová. Nad postranními risality zdvihají se věže, členěné v nárožích pilastrv, na každé straně okno polokruhem pře-piaté, pod vypiatou hlavní římsou hodinové ciferníky. Báně zvonovité,

v prohbí přepásané římsou, na nich lucerny s mansardovými stříškami, nejvýš zlacení, v mědi tepaní dvouhlaví orlové.

V prvém patře v předsíni visí sedm a v čekárně kanceláře starostovy šest obrazů knížat a králů českých v nadživotní velikosti, malovaných B. Lochmanem, zbavených však částečným přemalováním původního rázu (obr. 268.).

I fLv«

Ůr

■ um

Obr. 268. Písek. Radnice. Obraz Oldřicha knížete.

Kancelář purkmistra, dříve kaple zasvěcená sv. Kateřině, jest pravoúhlá. Visí tu zarámováno V o t u m král. města Písku z r. 1741, kdy Francouzi Písek obléhali; znázorněno tu obležení vojskem francouzským a situační plán města. Zasedací síň s pěkným štukovým stropem. Na stěnách rozvěšeny j sou podobizny purkmistrů král. města Písku. V kanceláři purkmistrově uložena mosazná pečetidla:*)!. Průměr 50 mm) v ploše znak města Písku, kolem v kruhu nápis SIGILLVM : MAIVS : CIVITATIS : PISECENSIS 1659.

pfirfl

):!

< * x.:: ■»

tr fr

• ' « i i >v \v : -t- ! i n

k -v ar***®

Obr. 269. Písek. Radnice. Městská pečetidla.

*) V universitní knihovně chová se otisk městského pečetidla z XV. stol. Ze starších pečetidel známe jenom otisky na listinách z r. 1363, 1374 a 1405 ve dvorním archivu, průměru 7 cm. s erbem městským a opisem: ■p SI6ILLV5R IVDIGIS

2. Ovální (4y mm a 45 mm), téhož znaku, však jiné rytiny. Kolem znaku tatáž legenda s letopočtem 1659 (obr. 269.).

7. Špitál pro chudé.

Založen r. 1404 při kamenném mostě od Mikuláše Volvnského na místě bývalého špitálu křížovnického. Stavba z doby té se nezachovala, staveníčko z doby obnovy, na sklonku XVII. stol. vykonané, je již zbaveno na zevnějšku známek slohových; jen portálek do zahrady má nástavec z pol. XVIII. stol.

V lucerničce cibulové vížky na prejzové střeše zvonek 0-35 m vys., 0-33 m průměru, s opisem na koruně: AVE >F MARIA >F GRATIA >F PLENA >F DOM >F jest jediným asi zbytkem původního založení.

8. Školy (dříve kasárny, srov. str. 185—6.).

Vystavěny v pol. XVIII. stoh, průčelní trakt z 1. pol. XIX. stol. Fa-cáda s dvěma postranními risality a trojúhelnými štíty, původně v přízemí uprostřed arkádami otevřená, ukazuje v detailu (římsy nadokenní) první vlivy pseudogotiky v 1. pol. 19. stol. V nádvoří zajímavé arkády segmentové ve zvýšeném přízemku a dvou patrech, z pol. XVIII. stol.

9. Masné krámy.

Masné krámy, již v XV. stol. stávavší, spojují velký rynk s ulicí t. zv. Masokrámskou (nyní Ningrovou) a jsou v obraze města starobylým motivem velkého významu přes to, že nynější jich stav nesahá dále než do XVIII. století.

10. Soukromé domy.

Z domů soukromých většina zachovala vnitřní rozdělení v podstatné části beze změny vyjmouc mazhauzy, které, kde byly, téměř všude jsou zastavěny. Skoro všecky budovy městské častými opravami a přestavbami po požárech a drancování pozbyly původního zevnějšku, zejména loubí v přízemí. Zachovalo se jen málo domů s ozdobným průčelím re-naissančním nebo barokním; za to období empiru a jeho dozvuky v prvé pol. XIX. stol. je zastoupeno hojně a příklady velmi typickými.

a) Vlastní město.

Dům čís. 1, na velikém náměstí, o dvou patrech se štítem re-naissančním, který byl původně dvojitý a uprostřed žlabem oddělený (obr. 270.). Vystavěn 1606—7. V XVIII. stol. pro zatékání žlabu vyplněna plocha mezi štíty a budova mansardovou jedinou střechou na 6T (IIVIVŮU - Dtí - KROIIK. Jiné na listinách z r. 1432, 1444 a 1447 v archivu Třeboňském, prům. 42 mm, s opisem majuskulovým a tamtéž na listině z r. 1424, prům. 40 mm, s opisem minuskulovým.

Ifc

0%

ajga

váb- ^

2.Š3S*

•ř

Pitlf

Jr

..7

_____

&:?■- í|-    „•    ■ y| -Sfx. f1:^

PiESSS

•.»

■X\

h!

US

v⁵*vi

2rj

aiwai 3

iwmKŮM ?

-V

||

RSk*í

-i

•v

*«

tjmj

“HjEkY- . ..SLAVÍ A"

tj*

f*

TÍ5?

-Jp

m v

TTHI •■-

řfl

Obr. 270. Písek. Dům čís. i.

místě dřívějších dvou sedlových pokryta. Troj patrový štít sesílen třemi pilířky v prvém patře, dvěma ve druhém, jedním v třetím a ukončen jest vasou. Kouty vyplněny stlačenými volutami. Římsy nad i podokenní jsou z tesaného kamene. Uvnitř klenby valené s lunetami.

Dům čís. 2 má v průjezdu pás goticky lomený a jest do náměstí vyzdoben fa5ádou (obr. 271.) z. r. 1740, pořízenou nákladem J. Horáka.

Obr. 271. Písek. Dům čís. 2.

V    domě čís. 6 v průjezdu goticky lomený pás.

V    čís. 7 klenby v přízemí křížové, gotické.

Čís. 8. má empirovou fasádu s attikou (cca 1810) do velikého ná

městí.

pgggggi

r>

w.

má

£ "M

lil

r:' t lj?

t T~-'    W:1

Hqaw

í

■ ,» *,'

/=>

i* 2    - *

■f

■

|v

Jv

f».

•■v    :

i g®

Wl-x±m. __    _____

,.Sl*Bfl;. ®;gRÚMYSLO\'V§POLEK]

l——im ..............................

Éf*

H ■*:

H OSTI NEC

OK RES J>ž i

HOSPODÁŘSKÁ ZALOŽNA.!

ZIKMUND BtCK

i#

iťW;

řy,:

WMH

■; :«ř

•^Uii

V---.

V ulici Masokrámské (nyní Ningrově) v domě čís. io jest za dosti Zachovalým mazhausem v průjezdě sklípková klenba (obr. 272.), 1*7 m do čtverce, a vyzdobená čtyřcípou hvězdou, podobná oné v Široké

ulici č. 32 u klempíře Volatého. Podobná, ještě lepší toho druhu klen-bička spatřuje se na schodišti vedlejšího domu.

Cis. 27. na velikém náměstí (c. k. okresní hejtmanství). Fagáda s dvěma segmentovými štíty tympanovými, kolem 1800. Schodiště uvnitř o něco mladší.

V    čísle 30 jest zbytek gotického ostění mélkěho profilování.

V    Široké ulici (nyní Jungmannově) v domě čís. 32, který má pěknou facádu z XVIII. st., jest pás v žule tesaný, goticky zalomený, s ostěním na hraně slíznutým (obr. 273.).

Zajímavé zbytky domnělé s t ar é rychty zachovaly se v domě č. p. 38 ,,U páva“ na Malém náměstí. V zadní části průjezdu žulové

at

i u|

Obr. 272. Písek. Důmjčís. to.^Klenba v průjezdě.

ostění gotického vchodu s vodorovným nadpražím, opřeným koutovými krákorci staršího rázu; přední hrana prostě sešikmená (obr. 274.).

V    I. patře velká síň o dvou klenebných polích nyní přepažených. Hrubá, jednoduše vykroužená žebra křížové klenby opírají se nízko při podlaze štítkovými náběhy o konsoly kuželové nebo jehlancové s výžlabkem (obr. 275.) V předním travée založeny v síle zdivá schody na půdu. Okna staršího rázu zde nejsou; za to v čelné zdi přízemku pod touto síní zachována dvě střílnovitá okna a dole sklep s valenou klenbou, v něm ve skále vytesaný sklípek se sedátkem (šatlava?). Vše rázem stavitelským poukazuje na XIII. století. Přední část domu do náměstí přestavěna, bývalý zadní trakt tvoří nyní samostatné číslo 37; v něm se zachovaly v přízemí i v patře zbytky starých zdí souvisejících s domnělou rychtou.

V    přízemí jsou střílnovitá okénka s překlady. .Sklepy valené.

Na ,,Drličově“ v domě čís. 50 ve sklepě zazděná hořejší část sedilií 34 cm hlub., 71 cm šir., tvaru jetelovitého a profilovaného oblounem

i žlábkem. Na náběhu charakteristické štítky. Snad část sedilií (?)z klášterního kostela z XIII. stol. (obr. 276.).

V t-f.i

;i

Má

Jí*:-':,,.. '

i⁵

13

tžsH

Obr. 273. Písek. Dům čp. 32.

Ve Školské ulici (nyní Smetanově) dům čís. 79 má jednopatrovou empirovou fagádu, rozčleněnou pěti pilastry s hlavicemi korintskými, uprostřed trojboký štít s balustrádou, v něm v oválu monogram F J. Na attice alegorické sochy ročních počasí, slabé práce, v pálené hlíně,

r. 1807 zhotovené Jos. Svobodou. Na soklu páté sochy (žena s mečem v ruce) nápis: ZA U : P : ARENDATORA | WACLAVA ČERVEN | KY : V RO : 1807: | GOSEF SVOBODA | ZDEGSI PVZYR : RODIČ | MYLIVSKY (obr. 277.).

V domě čís. 85 na Malém náměstí jest v průjezdě dvojí gotické ostění s vodorovným nadpražím, s podpěrami v koutech, v žule tesané a na hranách sříznuté. Do dvora pás lomené sklenutý a klenba gotická. XVI. stol. Připomíná se jako majetek rychtáře Materny r. 1420. Fagáda empirová s vysokým štítem a vásami (kolem 1810), v ní medaillon s monogramem M P. (Stvl I, 320.)

Čís. 84. Fagáda empirová (kolem 1800) s trojúhelným štítem a monogra-

=#fl

mem J W.

Čís. 87. Empirová fagáda (kolem

1810).

V    průjezdě domu čís. 101 na právo gotické ostění s vodorovným nadpražím a podpěrami v koutech.

V    domě čís. 104 pod omítkou při opravě domu nalezena temperou malovaná Madonna, — ale opět zabílena.

Čís.118. Na fagádě plastická kartuš se zvonem (kolem 1800).

V    domě čís. 119 ,,U tří korun“ zachovalo se loubí, goticky do žeber sklenuté. Žebra hruškovitého profilu se svorníkem bez konsol. Rovněž se zachoval

‘‘ví,

\_

(Řfl

10 D.M

C:

Obr. 274. Písek. Dům ,,U páva". Portálek v průjezdě.

prostranný mazhaus, v jehož průjezdě na právo v době nedávné vybouráno gotické klenutí, do žeber z tvárnic sklenuté. Tvárnice jsou v městském museu (obr. 278.).

Ve dvoře ve zdi zazděna dlaždice podobná zvíkovské. Fagáda asi z doby kolem 1770.

Čís. 121. Krajský soud. Fagáda z doby kolem 1840, s dobře řešeným balkonem.

Čís. 128. Barokní fagáda s empirovými detaily, kolem 1800.

Čís. 143. Barokní facáda jednopatrová, kolem 1780. Nad středním klenákem portálu beránek v reliefu.

Čís. 150. Barokní fagáda, kolem 1795.

b) Bývalé hradby-

na

Zahradní altán za hotelem Dvořákovým vystavěl r. 1840 P. Kron-berger a po smrti jej odkázal obci. Stál druhdy v předním válu hradebním. Jednopatrový, na čtverci, lisenovaný na nárožích, s římsou středy stran do troj úhelných štítků vypjatou; ve štítku hodiny.

Obr. 276. Písek. Dům čp. 50. Sedile (?).

c) Pražské předměstí.

Čís. 9. Typický příklad domu pro poč. XIX. stol

v průjezde

plackami sklenutý; na dvoře obíhá na krákorách kolem dvou stěn pavlač;

na zahradním průčelí sluneční malované hodiny; v zahradě dřevěný altánek. Čís. 28. Empirisující fasáda, kolem 1820.

*v

§}>

11 íl i 5 mtii ! í ií i»! j.

10

ZO

50

MO

To"

Ho

IS!

li

16

■*=

I 'jí

'

.|s|

D5 r

v.,

|fg

jí

bii

ji

li:

■ ili

m«é

///.

ii

19

' m ■

•<-15--i

■m

/

L-!

V5

fil

: ý;

10

lim

ssy

1S 5 -W

Obr. 275. Písek. Dům ,,U páva“. Konsoly a žebro.

/Zi

>]

Obr. 277. Písek. Dům čp. 79. Svrchní část průčelí.

d) Budějovické předměstí.

V Rybářské ulici dům čís. 5 obsahuje síň hned v právo u vchodu, goticky síťovou klenbou sklenutou do žeber a svorníčků. XV. století (obr. 279.).

Na ,,Plochhause“, nyní Fůgnerové náměstí, dům čís. 48 má dva štíty ze XVI. stol. (Balšánek, Štíty a attiky, 52, obr. 86.).

VI. Zaniklé budovy a architektonické detaily.

Dle zprávy archivní r. z 1680 stála těsně u mostu kaple, zasvěcená k sv. Jodoku a sv. Alžbětě. Zanikla neznámo kdy.

Škola ,,U Bakalářů“ postavena r. 1565 a zbořena +-r. 1857. Byla zdobena diamantovou rustikou a figurální ^ malbou (obr. 280.).

*-3->

Obr. 278. Písek. Dům čp. 119. ,,U tří korun". Tvárnice žebrová.

e&i

■MHB|

■

V domě čís. 26, bývalém to domě Dykalovském, h který r. 1898 byl zbořen, byla prý ukryta ,,modlitebna“ 12 Českých bratří (obr. 281.) Dle zachované fotografie a půdorysu i pohledu v městském museu byla to obdélná jizba v zadní části domu, sklenutá do žeber profilu hruškovitého se žlábky.

Žebra sbíhala se ve hladkém svorníku a byla zapuštěna hladce do zdí. Klenba byla síťová, z XV. stol.

Podobná síň se nacházela i v domě ,,U bílého lva“ a v domě Hrádkovském v budějovické bráně, kde i mnoho zbytků kachlíků kamnových a dlažek vykopáno, jež jsou uloženy ve městském museu (obr. 296. a 297.).

V domě čís. 49/50 ,,U černého orla“ (nyní záložna) byl vchod v žule tesaný, v lomený oblouk zaklenutý, a průjezd do žeber sklenutý (obr. 282.).

VA - V'

řJS

i®

«w

;7

V«*

ájjfe

\y -tíc*-

w. Sf ?*•

SSmíi

^ve

r>

;• •&,

?f

í;:

■>a

. @ýv; ~. ..■ >tr\

■ w*ř

'-ti?

■■v    "

m

% Sí V

& sil /

kávg b

bjl ug1 V//

■ li Viil I// MiS

Obr. 279. Písek. Dům čp. 5. v Rybářské ulici. Klenba v přízemí.

Tak zvaný zámeček „na Lázence“, nedávno zbořený, byla barokní jednopatrová budova, mansardou krytá, s pavlačí na nádvorním

,4 kjt

égyj»ppih

‘ 3W

& 11} p,

áF

1

wppr/- ^ v-sv

I—

SÉSle

Obr. 280. Písek. Nárys štítového průčelí a postranní fasády bývalé školy.

průčelí a architektonicky řešeným vchodem do dvora. Druhá polovice XVIII. století.

VIL Sochy, kaple, pomníky.

MOROVÝ SLOUP. R. 1713 dne 9. října usnesli se konšelé písečtí, že na odvrácení moru a akcisní daně postaví sousoší P. Marie na Malém náměstí. Dle archivu městského již dne 28. listopadu r. 1713 učiněna (německá) smlouva s Christianem Widmanem, měšťanem a so-

BKĚĚĚágm&&m

jf'!j

■BII

ilkg§l

. A *1

.i

rtjl

'i

FH

3t

šHnHild

fUSlS

:/_C7T

B1

'H-

cv

z ůem

y .‘x.

íi

Obr. 281. Písek. Dům čp. 26., tak zv. modlitebna Čes. Bratří. Síň v přízemí. A Pohled, půdorys a žebro.

chařem z Plzně, za příčinou zhotovení osmi soch, a to: Početí P. Marie s drakem pod nohama (3³/₄ loket vysoká), sv. Josefa, Václava, Pia V., Šebestiána, Rocha, Barbory a Rosalie (každá socha 3 lokte vysoká); rovněž i městský znak měl býti na podstavci. Téhož roku činí se (česká) smlouva s kameníkem Františkem Zeherem, měšťanem horažcfovi-ckým, o postavení těchto soch a se švakrem jeho Janem Baurem, který

měl vyhotovili sloup bez hlavice, schodiště a zábradla. Slib (votum sollemne) byl znova čten slavnostně od Jiřího Kochana z Prachové před oltářem a následujícího roku počato se stavbou.

Sousoší, v celku 12 m vysoké, vybudováno na čtverečném základě, o čtyřech stupních, obklíčeném na všech stranách balustrovým parapetem, v jehož rozích a na stranách pilíře se sochami svátých: v čele Šebestiána a Rocha, Josefa a Václava, dále Vavřince, Františka Xaver.,

K*

mv

• .4 'i

/

wm %am:- d

m mu

ma § mm

MÉM

:.i'\

Í|S

mf.

b*J

Obr. 282. Písek. Bývalý dům ,,U černého orla".

Pia V., Barbory a ležící socha sv. Rosalie Na podstavci sv. Františka (vzadu) monogram (sochaře?) I, G. K. Uprostřed na čtverhranném stylobatu monolittový sloup, 5 m vysoký, s kompositní hlavicí, na níž stojí socha Neposkvrněné Panny Marie s hvězdovou gloriolou. Na čelné straně podstavce v kartuši městský erb s letopočtem 1715 (obr. 283.).

O SOCHÁCH na mostě viz str. 182—3.

SOCHA SV. FLORIÁNA na Havlíčkově náměstí (druhdy na „Kozím břesku“), žulová, na čtyřbokém, barokně vypjatém a obla-mováném podstavci (obr. 284.). V hořejším podstavci letopočet 1735 a pod ním v kartuši: S | FLORIAN I ORA P- NOBIS.

1.

l«,    3

(|    i®*®' »*■!

*TÍĚSll

mi

ijjjg

Mi

A; ;

Obr. 283. Písek. Statue P. Marie.

V sadech Palackého na straně severní na kruhovém základě stojí otevřený PAVÍLLON s osmi oblými toskánskými sloupy, které nesou kupoli (obr. 285.). Uvnitř psáno: Šlechetný Co Hodného Rád, Ejhle Následky Koná. Pavillon byl na pamět bývalého krajského Josefa svo-

i

1,

s

s

;

l

i

*lf*í

. --SífXř

/

nsi, i

*

IgpS V

3>®§

-i

"“•k—*»

SSSsSatísar-w.,.,____

:

.... "■««

■

*

tV

r

—«...

I «: í*

i

(

wm

r

^ |m

fl ■ ^

'

i-‘    .4    '    •    * - }

& .\ ,■

Rr ⁷/r

fF*

bodného pána Schrenka, který si dobyl zásluh o založení sadů, postaven r. 1846.

V sadech před děkanstvím stojí POMNÍK, postavený r. 1861 vojínům pěšího pluku čís. n, r. 1859 v bitvách u Melegnana a Solferina padlým. Zhotovil je] sochař G. Max v Benátkách (obr. 286.). Na čtyř-bokém podstavci znázorněn boj lva se dvěma hady, pod nimiž rozložen prapor.

w.

i)

m,

r.

f.

<\

h)

11

Obr. 285. Písek. Pavillon sv. pána Schrenka a pomník Fr. Palackého v parku.

Nedaleko pavillonu stojí POMNIK Frant. Palackého, postavený píseckými akademiky. Zhotovil sochař /. Wurzel v Praze (obr. 285.).

Na Pražské silnici (asi 15 minut od města) stojí moderně gotická KAPLIČKA s obrazem P. Marie, slušné práce. Na šestibokém podstavci nápis:

EX WOTO F. D. M. 1725 RENO

Při silnici k sv. Václavu vedoucí KAPLIČKA P. Marie z 2. pol. XVIII. stol., prejzy krytá, opravená. Uvnitř nový obrázek P. Marie.

Na silnici Budějovické KAPLE P. MARIE; dala ji nově po-staviti r. 1839 sl. Ant. Merglová, ale připomíná se zde již r. 1727. Zde odpočívají Francouzové, Bavoři a Rakušané, padlí r. 1742 v okolí.

1845

VIII. Museum.

Založeno r. 1884. (Handbuch der Kunstpflege in Osterreich. [1891],

str. 237.)

Chová ve 3 síních a na chodbě hojně předmětů kulturně-historických i uměleckých z města a jeho širokého okolí. Zastoupena je kultura lidu venkovského (sbírka plen a roušek a bílého vyšívání ze XVII—XVIII. st.) i městského, život cechů píseckých, náboženský, komunální atd.

EU

jLž

mm- Tfm

i /S

m Vfe

řřr*j

M> ' ‘    ' ’    '

V*-

|S

mm

-

éHL JSĚ|L

A „A A.....AJJ

Í--3 ■-

Bili

Obr. 286. Písek. Gab. Max, Pomník padlým v Itálii r 1859.

Předhistorická sbírka obsahuje hromadné nebo částečné nálezy celých popelnic nebo úlomků i jiných nádob: bronzové palstavy, jehlice, náramky, nože, meče, puklice a jiné. Provenience jest někde pochybná, některé pocházejí z Nevěsíc a některé z vykopávky Dra A. Sedláčka za Smrkovicemi (obr. 287.—8.).

Obrazy a rytiny počtem několika set uloženy byly v archivu a koupeny z privátní pozůstalosti. Většina maleb jest práce Lochmanů, od r. 1757 v Písku usedlých a z Mníšku sem se přistěhovavších. Uvádíme zejména řadu starších pohledů na město z konce XVIII. a XIX. stol. (srov. obr. 176—9.).

1

■V

MM

%

i]

*

i

' U

H ,

*+fi

■

i

i

1

•':I *. *«

I

a-

Jt

/ v::

jX

■*- '

. vji»

. Ji*

^V\    \

%>

Jf:

*

.'i

^ •

1

/

“lak

ftSM.v

SS

\J

/

>

5©,

Obr. 287. Písek. Museum. Výkopy v okolí. I.

i

I

$ - • *

>»'    ' V >t .-■

.    - -"v

*.    |<pmp-!I.,

t. ^V%*>rfc

®Bk-4k:    jb|L.

^g||; „ jfáM

w

i""¹

4 .

a^¹

■tU

• i

%

ě£

, i

m*

■

í»

;, ; í

■ ‘V

m ¹

r i

.

<

|

, k~

g|P^

||

L.

utA

Hnm

tunmmm

■'"■v-.,.'

■iy

mgmr

•\ * É j* ■* /

K;‘ f

%•

ttif

1⁴ §& íi

k -

\ . s- I#-44í

Hj

-,r~c \

^ t ]

ta

••

-v

.£*«

• *,1- *-    *    \    *Pa>

irmll

» -* 'A»* % i-j.' >.*•-

'yf gS?¹

? 3%. i tf+Sf!*

!lk.! -‘s

ss

*&Í8i

'7

•-1*

fj

*&»*■

ffi

7/

«?

^Ii,

dt :■ ■

■Mz

•ATOS

t$-

ti

k*" ; '

íuš* ~ýJU

* á fc. * m; <1

''a.

ip

JP

£***«

ďgjfaff

1';

Ji * v i

<#;• ví A

7, * vi

.J

.Jgjí

ifei

•:.i

r -i

ígjl

5-1

i-

n?

nVw

? t.ť

Ví

zgž&

■ x SŠE

Obr. 289. Písek. Museum. Kopie Madonny Zbraslavské.

Z obrazů v museu uložených vynikájí:

Tabulový obraz P. Marie na zlaté půdě (starší kopie Madonny Zbraslavské), 42 cm dl. a 32 cm šir. (obr. 289.).

•i;

■

v'-:v

WĚm* «

- ; -Í | -

>•?

•3*S

‘V,..

®aP« *

teSU

yá

i ly

.•

r‘

y'rh

ti

11 u

, v> • ;

Lj

m--

’• i

iim

i

>*

i- >

14

11

W -m

IX

.i

1:

i:

PwJr

:ši

ůM

.asa

I pn

má

v?

íWiwy

mi

mm

, *r

llip

itf .W

ti

fcS52s

m&

Obr. 290. Písek. Museum. Obraz sv. Vavřince z kostela Putimského.

Obraz sv. Vavřince na plátně, přenesený do musea z farního kostela putimského, jemuž byl darován Martinem donem Huertou r. 1623 (obr. 290.).

Neznámý světec, dobrá práce, z 1. pol. XVIII. stol., směru Brand-lova. Na plátně olejem (obr. 291.).

2c8

fbť -ks

-V ,

Obr. 291. Písek. Museum. Obraz světce.

Na stropě obrazy (z dřívějšího hlav. oltáře děk. kostela, viz str. 223.)

Dvě mědirytiny značných rozměrů na hedvábí tištěné, k nimž rámy zhotovil řezbář Jan Chládek; na prvé ženy u hrobu Kristova, na druhé sv. Jan Křt. V rohu rytiny letopočet 1748 s podpisem: Joh. Lo-renz. Haid. del. Christianus Rugendas sculp. et exc. Aug. Vind.

■{    5 erbů podko

moří českých na plátně. XVIII. stol'.

Dvě nádobky na oleje, stříbrné, z počátku XVII. stol., okrouhlé, zdobené na plášti třemi prázdnými medaillony a rytbou, 3 nožky v podobě graná-

/*

IEP Mmm

lili

.4

gj

■v’ "/>

S*' - .

*m£' ~

>5    ,

JI C^l

ř • %*,4,

J#*j

rrl

'.Vr,

4 lg?3!

, %' n

*r'/m

.. 'VJ

te*

rz

-VX*

fá. tJK*ttaac

/ ®««S

Í5Q.

gg

5>'4

.]?

-*».......

'■t-M

*V*a

í ť-Vr

Jš&Y"-}:. %

C \, .■ /• fi

v ...    ■ . r

«. v&i,

t-f *18

rif * .*• . >1

>*

t. fe£vš^ -    * Vj

' Sfs . \. -lij

fm

p!

!í

2§p

x s*

. ■.; . “ - ' ' á

. ¥.

i 4 'I :

"m,.

r-7"'

..<7

*«ř

»Vv

itw

ř-

>Vv

’ JE

Obr. 293. Písek. Museum. Dřevěný relief P. Marie.

j.

'M

» • \ W í: -ně'

*S

5£-

'/A

'

"■ *r

«4V--•

I i* }'*• i

tových jablek. (Pam. výtvarné zčes.-slov. výstavy národopisné [1896—8], tab. 13. — Národop. výstava českoslov. [1896], 364.)

Městská pokladna železná, s orlem císařským v plechu tepaným kolem štítku. Víko uvnitř jest zdobeno prolamovaným a rytým ornamentem (mezi rozvilinami lvi a orlové císařští). Deset zámků na jeden západ. XVIII. stol.

ri

* *:

# j *Sfi

'• '.í*JF|yL

y»>

fc/

Ví§IpV

ijfaf

:JS

* N«J

ř.vl

i■

k'.

■■

5A

‘1

;•

mšř*m

Ti"

HH

Obr. 295. Písek. Museum. Džbán.

Dubová truhla s výplněmi pěkně řezanými, se závěsy, jež json vyplněny rytým ornamentem. Konec XVII. stol. V XIX. stol. přidány dvě bronzové lví masky.

Mnoho kovových předmětů různých proveniencí uloženo ve vitrínách jako: meče, sekery, sudlice, halapartny, ostruhy, podkovy, klíče, zámky, různé mučící nástroje i součástky koňských postrojů ze stol. XV.—XVIII. Cínové práce z XIV. až poč. XIX. stol. (obr. 292.) Kříž na rakev, mosazný, s rocaillovým dekorem, z XVIII. stol.

mri Wi

BuSímíI

11

ilS

ptfj^

fr I

dm¹

Tm^M-k WA

4#SM

>

Z^MúiĚi

Hmmy:

|[ - .

■ Ipmy

w*#

■y

mm

MM

VH

!S

t«y

2L/r

Obr. 2q6. Písek. Museum. Sbírka kachlů.

r-»

r;•

Í2

sgsaE

i.

.-v

1

5 1    '

Wk---- -1--* •—OWW^-

V,

v i

Ij

I®

•V

,í

' - v V

jf JŮ

• V<n

.i\

trf

romSE**

'J

jyy

<*■

s*

y.

~\ ■>!

(y

r.

v-

(i

//

y a-?;

/•/”/

mm

;L

.jpr *• ^

m.

Otáčecí tabernakl z hlav. oltáře (z r. 1743) a ze dřeva řezaný lev, podstavec pod kazatelnou, obé z děk. kostela. 1. pol. XVIII. stol. Ve dřevě řezaný relief Madonny. XVIII. stol. (obr. 293.).

V í k o z truhly, malované pestrými barvami lidového ornamentu. Konec XVII. stol.

Několik cechovních pokladnic dřevěných, z XVIII. stol.

Ira

IVv

i’

r.

LiPr ¹

\ & T-v-

i!

ř*

gfj

•V i

'i

.w

Obr. 298. Písek. Museum. Kasule z děk. kostela.

Ve skříních (z těch zejména barokní kredenc a ozdobná skříň z poč. XIX. stol.) různé nádobí (obr. 294.) majolíkové, hliněné a kameninové, z XVII. a XVIII. stol. Mísa modře polévaná, zdobená ornamentem lidové práce. (obr. 292.)

Kruhový, hliněný džbánek polévaný se lvíčky na místo nohou (obr. 295.) a menší podobný bez lvíčků. XVII. stol.

Mnoho úlomků (obr. 296.) gotických kachlů, nalezených při přestavbách domů v městě a hradu, z Řepice u Strakonic a z domu čp. 72.

Dlaždičky (obr. 297.) typu zvíkovského z rytířské síně hradní v domě čís. 72 při přestavbě nalezené. (V tomto domě nalezlo se i žároviště se mnoha úlomky těchto dlažek.)

Dobrá empirová kamna. Poč. XIX. stol.

Z výšivek vyniká kasule z děk. kostela (obr. 298.), s applikací na červené půdě, lidová práce z konce XVII. stol., několik čepců, ve zlatě i stříbře vyšívaných, dobře komponovaného ornamentu, ze XVII. a XVIII. stol. a dva obrázky na pergameně, s rámečky výší-

^.....

■■ ti

Obr. 299. Písek. Museum. Vyšívané rámečky.

vánými stříhaným dracounem, v dřev. empirových rámcích, z poč. XIX. stol. (obr. 299.).

Na chodbě několik hedvábných, cechovních praporů s ramenem, v kovu tepaným, prolamovaným ornamentem zdobeným. Z konce XVII. a XVIII. stol.

V rodině p. Juna bílý, lněný ubrus z býv. kláštera Dominikánského s vetkanými ději biblickými (ve 3 variantech) a letopočtem 1637.

Plíškovice (u Mirovic).

Dr. J. L. Píč, Čechové na úsvitě dějin I., 170. — J. Smolík v Pam. arch.

XVI., 764.

Ve vrstvě popelovité vykopány spony bronzové rázu duchcovského a la-těnské náramky hladké, jemně vroubkované, a kruhy s většími hrboly.

18

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Písecký.

2/4

Podolí.

Dr. J. L. P í č, Čechy předhistorické II., 156. — Renner a Paroubek 204.

Týž, Míst.

Sommer VIII.,

37. — A. Sedláček VII, 47-50. slov. 709. — Trajer 620. |

Blíže myslivny tři velké mohyly.

Z TVRZE jednopatrové přestavěno hospodářské stavení čís. 12. Jen mohutné zdi svědčí, že zde stávala tvrz. První držitel tvrze psal se Jan z Podole a měl r. 1368 podací při kostele Ratajském.

Mi

•:' .....

gk.

-r--y

• **>

s?-;

y_

áilSSfeS

[Ubr. 300. Podolsko. Řetězový most přes Vltavu.

Podolsko.

Poplužní DVŮR patříval ke zboží tvrze Podolí.

R. 1847—'1848 vystavěn první řetězový MOST přes řeku Vltavu (obr. 300.). Lithografie Sandmannova, vydaná r. 1848 od Ig. Gassnera, krajs. inženýra (fol.), znázorňuje položení zákl. kamene k mostu.

V řece Vltavě, jižně od Podolská, jest usazen MEZNÍK, na němž vytesáni jsou tři kapři a kříž (znak pánů Bechyňů z Lažan).

Podskalí.

<D

ob

cn

CD

P l-l

1—1 a ¹⁻¹ ^ HH Ph

t-i

a>

a d-

w ro

CD

t-t

hH

hH

hH

Ln

VO

Nad osadou Podskalím na ostrohu, omezeném s jedné strany Vltavou a s druhé potokem Hradeňským, prostírá se staré hradiště oválního tvaru, jemuž lid říká ,,Hradeň“. Ostroh přepásán jest válem asi 270 m dlouhým.

I.    i    5

i    p'    1

•■i    Hgg

i.

M J|\

Obr. 301. Pohoří. Kostel. Půdorys.

Pohoří (Pohoř, Podhoří).

Matrika z r. 1667. — Pamětní kniha z r. 1738. — Method XII., 124. — Rennei a Paroubek 172.

S o m m e r VIII. 60.

T r a j e r 546.

Schaller III. 42.

KOSTEL SV. PETRA A PAVLA, připomínaný již r. 1128,

byl r. 1369 farním. V bouřích husitských stal se filiálním Mirotického. Celý kostel přestavěn byl v prvé polovině XVIII. stol. R. 1723 přistavěna byla jižní kaple, do níž téhož roku přenesen byl obraz sv. Anny z kostela Marie Spitzberg u Chýše, darovaný Vilémem Kolovratem Krakovským.

18*

Stavba orientovaná, jednoduchá, s pravoúhlým presbytářem a v bocích s kaplemi, polygonálně uzavřenými (obr. 301. a 302.).

Věž při západní straně má tři patra, v prvých dvou okénka stříl-novitá, v třetím velká do lomeného oblouku se žulovým ostěním sklenutá.

l.

W:

lí;

Vy

■■

-

■%'£ÍAkrif

Obr. 302. Pohoří. Kostel. Pohled od severu.

Kryta jest čtyřbokým jehlanem, přecházejícím v osmiboký. Na půdě kostela vyčnívají z věže na sever původní krákorce, na nichž spočívá kamenný žlab. Kobka podvěžní jest valené sklenuta. Na jižní straně vede do věže gotický vchod, 2 m šir. a 1-3 m vys., ze žuly tesaný a v lomený oblouk sklenutý; sestrojen jest ze tří žlábků a jednoho oblounu

(obr. 303.). Druhý vchod podvěžní kobkou jest též sklenut v oblouk lomený, rovněž v žule tesaný, 1-22 m šíře a 1 -yy m výše, a profilován dvěma oblouny (obr. 304.).

Vnitřek ploché lodi, 19-7 m dlouhé a 10 m široké, jest prostý (viz půdorys obr. 301.). Přiléhající kaple jsou odděleny od lodi obloukem půlkruhovým. Kaple severní (sv. Blažeje), 7-5 m šir. a 5 m hlub. o pěti stranách, jest konchovitě sklenuta, s lunetami při pěti oknech. Rovněž i jižní, zasvěcená sv. Anně, 6-i m šir. a 4-8 m hlub., jest třemi stranami uzavřena a jsouc podobně sklenuta, má tři lunety při oknech.

Lod jest oddělena od presbytáře i-oó m silným, do půlkruhu sklenutým obloukem triumfálním.

Presbytář pravoúhlý,

7-4 m dl. a ym šir., jest sklenut českou plackou a osvětlen dvěma okny, segmentovitě zavrchole-nými. Do sakristie při severní straně vede vchod gotický, v žule tesaný, s vodorovným nadpražím, podpěrami v koutech a seříznutou hranou vnitřní, 1-78 m vys. a 0-97 m šir. Na železných křížem pásy pobitých dveřích vysekán letopočet 1556.

Při této straně ve zdi presbytáře v kameni tesané sanktuarium pravoúhlé, dvěma pruty orámované, ve světlosti 0-53 m šir. a 0-82 m vys.

Sakristie, 5-4 m dl. a 3-6 m šir., jest valené

ak

Úr=

m

•vi

Ú|j|!

li

ais

li-

tk

''—"a

11

9    10

12 CM

Obr. 303. Pohoří. Kostel. Portál do věže.

sklenuta.

Hlavní oltář architektury sloupové z XVIII. stol., se znaky Hartmannů a Kolovratů a sochami sv. Petra a Pavla (obr. 305).

ti V kapli sv. Blažeje obraz téhož světce, dobře malovaný, v rámci z přebohatých rozvilin.

V jižní kapli oltáře sv. Anny, sv. Josefa a sv. Jana Nepom. bez zvláštní ceny umělecké.

Cínová křtitelnice, 82 cm vysoká. Kotlík 44 cm vys. spočívá na třech nohách, které mají tvar vousáčů (obr. 306.) s vévodskou čepicí. Na plášti dvě lví hlavy s kruhy a při obrubě nahoře pásový relief z andílků, hudbu na různé nástroje provozujících, dole opět pás s výjevy ze života Kristova.

1    !V’

Obr. 304. Pohoří. Kostel. Profil druhého vchodu věžního.

Přidržovadla víka mají tvar lidských hlav. Na kotlíku při obrubě nahoře nápis kolem v jednom řádku: GDIETE PO WSSEM SWIETIE KAZTE S. EWANGELIVM WSSEMV STWORZENI KDOŽ VWIERZY A POKRZTI SE TEN BVDE SPASEN KDOŽ NEVWIERZY BVDE ZATRACEN. Dole při kraji: NÁKLADEM OSADN1CH VDIELANA KRZTIDNICE TATO LÉTA: M : DLX : 1111 : DO POHORZY K SWATEMV PETRY.

V-

Obr. 305. Pohoří. Kostel. Hlavní oltář.

C- i b o r i u m slušně tepané má na noze rytý nápis:

ADAMYS IGNATIVS WRABSKI TLVKSA DE WRABY DOMINVS IN DRAHENITZ 1653

Zvony: 1. 1-26 m v prům., i-ió m vys. Kol koruny pásová ozdoba z mužských a ženských karyatid přecházejících v rozviliny a držících prázdný štít. Pod ní jiná z festonů a lvích hlav. Na plášti relief sv. Václava a pod ním v kartuši nápis:

LÉTA 1556 TENTO ZWON SLYT GEST K ZA DVSSY SO PETRA W POHORZY NÁKLADEM VRO ZENEHO PANA WACLAWA BIESSYNA Z BIE SSYN A NA BIELCZYCYCH A VROZENE PANI ZIOFIE BIESSYNOWY Z BRZYZY MANZIELKY GEHO TEZ Y WSSY OSADY POHORSKY SKRZE BRYKCYHO ZWONARZE W PRAZE

Pod tím relief rytíře s písmeny: W • B • Z ■ B, se znaky Běšínů a pánů z Břízy. Na druhé straně velký relief Navštívení P. Marie a pod ním tři medaillony s hlavami vysoko plastickými. Na věnci čtyři kruhové kartuše s emblemy evangelistů a dvě obdélné, na jedné svatba v Káni Galilejské, na druhé obrácení Šavla, pak kruhová s poprsím sv. Petra s připojeným nápisem: YA PAK SEM CZLOWIEK HRZYCHA A SYN ZATRACENI : SWATI : PAWEL : Z : K : TESSAL, dále rovněž kruhová s poprsím Krista a nápisem:

IST

CHR

VS IE    SVS

YASEM    EY BE-

CESTAP:    RANEK

PRAWDA BOZY G-YZYWOT ENZ S-WZKRZ- NIMA YSSENI HRZYC-HYSW-IETA IOH : I :

snn

Relief sv. Václava a ve věnci vavřínovém pod ním nápis:

ji

Obr. 306. Pohoří. Kostel. Křtitelnice.

HOSPODINE CHWAL TEN TIE WSSECKA DÍLA TWA A SWATI T WOGI DOBROREECSTE TOBIE CHWALTE PAHA HA CYMBALECH DOBRZ-EKWVCZNYCH : CHWA :

Obr. 307. Pohoří. Kostel. Otisk nápisu na zvoně ěís. 3.

LTE•GEHO•HA•CYMBA LECH PLESANÍ PLHY-CH • CHWALTE BOHA WDVCHV A PRAWDIE

2. 8o cm šir. a 70 cm vys. Kol koruny: A FVLGVRE ET TEMPE STATE ET ALIIS NOXIS-LIBERA NOS j DOMINE JESV CHRISTE I • H • S • REFVSA ANNO DOMINI 1775.

Na plášti:

28o

ILLVSTRISSIMA

AC EXCELLENTISSIMA D. D. FRANCI-SCA KRAKOWSKIANA S. R. I. COMITIS-SA DE KOLOWRAT NATA COMITISSA DE WALDSTEIN DOMINA IN DRAHENIC

Na druhé straně pod znakem pánů z Kolovrat:

ILLVSTRISSIMVS AC EXCELLENTIS-SIMVS D • D • GVLLIGELMVS KRAKOW-SKI S • R • I • COMES DE KOLLOWRAT DOMINVS IN DRAHENICZ

11

íiii

//lit t '-l

Ir

týll

esům

-i -

Relief Sedmibolestné P. Marie. U koruny pásová ozdoba ornamentální a akantová. Na věnci znak zvonaře a v něm: IOANNES PRYCQVEY.

3.    72 cm šir. a 62 cm vys. Relief sv. Prokopa Kol koruny gotickou minuskulí nápis: ' Eefa ¥ bopelpo ^ fpsrjc ¥ % * mp* % rfprjp % Broangelpsfa ¥ (Obr. 307.)

4.    Nedostupný, s reliefem Krista na kříží a ozdobou akantovou u koruny.

Před kostelem SOCHA SV. JANA NEP. na podstavci, ze žuly tesaná, s letopočtem 1773 a 1780.

Probulov.

,£

Uf

Obr. 308. Probulov. Boží muka.

Zděná BOŽI MUKA, čtyřboký pilíř prejzy krytý; v bocích nahoře kapličkv, pod nimi a v soklu čtyřboké výklenky; stěna dělena lisenami. XVII. století. Ve vrcholu ze železa kutý kříž. (Obr. 308.)

Protivín.

Renner a Paroubek 224. — Ottovy Čechy. — Král. České IV., 81—3. — Sedláček VII., 234—239. — Schaller III., 100—102. — S o m m e r VIII., 418. — T r a j e r 157. — A. Sedláček, Míst. slov. 739.

Pohled na zámek. Lithografie C. Gregera. — Anonymní lept. (Serie C. II. čís. 2.) s nápisem: Protiwin sur le Blanitz.

V revíru Radanském v lese ,,Boru“ skupina 20 mohyl: 1. Věnec, kužel, turbanové střepy; 2. pod kuželem žárový pohřeb, čtyři duté náramky a jehlice, střepy; 3. pod jádrem žárový pohřeb, střepy s hluboce vtlačenou ozdobou, kus náramku; 4. věnec, na vrchu kámen; v kamení stopy železa a brousek, na dně dva nože a oštěp ze železa a několik nádob; 5. mohutné jádro, pod kterým kůstky, kousky bronzu a střepy; 6. pod jádrem žárový pohřeb, střepy. (Mitth. der anthr. Ges.

JW

Mli

...................,

ňn »« 11j g iH

i t ÉÍ

ij

Sp

:Xr

Obr. 309. Protivín. Zámek. Celkový pohled.

Wien. XIV., 212—13, XVI., 91—99, XIX., 96—99. — Dr. J. L. P í č, „Čechy předhistorické“ II., 157.)

Půl hodiny východně od Písečné, na návrší,,Hájek“ řečeném, skupina mohyl. 1. Samý kámen, žárový pohřeb, rýhované střepy; 2. z kamene, žárový pohřeb, střepy, stopy bronz, nádoby.

V    revíru „Malá Písečná“ skupina mohyl. V jedné vybráno kus věnce s tuhovými střepy a zlomkem železné spony, v druhé věnec, uvnitř hlína, při dně pálená; ve dvou skupinách hrubá nádoba a tuhované nádobky, zlomky železné spony latěneské.

V    lese „Velká Písečná“ první skupina mohyl severně od Skočíc. V jedné kamenné jádro bez věnce, žádné stopy pohřbu, bronz. dýka. Dvě další m o-hyly z pouhého kamení, v jedné střep, v druhé střepy s ďubkovanou ozdobou, jehlice s kulatou shora dolů provrtanou hlavicí. Druhá skupina ³/₄ hodiny sev. nebo severozáp. u okraje lesa. Tuhované střepy, zlomky bronzu, hrubá nádoba.

Na pahorku „Hlínová⁴¹ řečeném, vých. od vesnice Skály při dobývání kamene nalezli bronz, srpek a bronz, spirálu.

ZÁMEK (obr. 309.—310.).

Protivín byl ode dávna zbožím královským. Ve XIV. stol. přešel ve vlastnictví pánů z Rožmberka, kteří za husitských bouří zastavili jej

panu Chvaloví z Pohnání. V té době připomíná se hrad jako pustý; také předhradí bylo zbouráno. V XVII. stol. vládli statkem hrab. Vratislavové z Mitrovic. R. 1660 přešel Protivín děděním na Maximilianu Veroniku Švihovskou z Risenberka. Za ní mnoho na zpustlém zámku opravováno, průjezdní brány obloženy rustikou, jakož i hlavní vchod do schodiště, což dosvědčují i znaky nad portálem umístěné. Tato odkázala r. 1661 zboží protivínské dceři své Evě Johanně a vnučce Anně Marii Trautmans-

hí

mi

X.

vy

z-

1/

y/z

■M

1.

.Veranda

/<

Obr. 310. Protivín. Zámek. Půdorys.

dortovým ve společný majetek a zároveň založila špitál. R. 1711 koupil Protivín kníže Adam František ze Svarzenberka. Za něho v letech 1717-31 upravovány některé pokoje staviteli Pavlem Bayerem a Antonínem Morti-nellim. Obraz v zámku chovaný z r. 1709 ukazuje, jak té doby zámek vypadal. Měl kolem hrazení s baštami kruhovými a při zámku dvě věže, z nichž severovýchodní se zachovala na naše časy.

Zámek tvoří v půdorysu nepravidelný čtyřhran, v jehož středu dvůr. Severní průčelí prosté, dvoj patrové, uprostřed štít hodinový (Pohled obr. 309.), barokně zprohýbaný, nad střechou osmiboká věžička, zakončená lucernou a baňkou. V rohu tohoto křídla upraven arkýř z bývalé

věže. Východní fronta třípatrová má v přízemí otevřené arkády; první tři spočívají na čtyřbokých; mohutných, nízkých, žulových pilířích. Nad arkádami nad prvním patrem umístěna jest otevřená loggie, vedle ní pak ve výstupku v 3. patře kaple o třech prostorných pseudogotických

•31

■i-

Jf

•|

'■*řj

i*ř

\s-

i®Vl

®M;íl

lgf

PHhUPPtVB

; rr

-Mm

dfe’ i

<zr*?

i ir i

Jv" J

i®

£ Obr. 311. Protivín. Zámek. Rokokový salon.

oknech. Jižní fronta jest bez výzdoby, o dvou patrech. Brány průjezdu jsou žulovými kvádry obloženy a průjezd sám křížově sklenut.

Vnitřek nádvoří tvoří pětiúhelník. (Viz půdorys obr. 310.) Na straně severní, která jest o dvou patrech, jsou spodní přízemní místnosti křížově sklenuty. V rohu této fronty jest hlavní vchod na schodiště, půlkruhovitě

sklenutý a žulovou rustikou obložený; nad ním ve výklenku soška P. Marie obstojné práce (XVII. stol.) a s obou stran namalovány v rozvilinách znaky Vratislavský a Švihovský. Na východní straně nádvoří jest 6 arkád půlkruhem sklenutých, z nichž dvě jsou volné, ostatní zazděné; spočívají na čtyřbokých, žulových pilířích na hranách sříznutých. Klenba pod arkádami jest křížová. Nad- i podokenní římsy I. a II. patra ve všech průčelích, jakož i orámování oken jest renaissanční profilace, provedené v žule. Ve II. patře fronty jižní a západní na dubových krákorcích

Itiii

Sd

m

jg

mu

.    --v*

Obr. 312. Protivín. Zámek. Gobelín.

pavlač, obnovená dle vzorů ze XVII. stol; čtyřboké balustrové kuželky tvoří její zábradlí.

V rohu severního traktu, kde bývala věž, umístěn pokoj kněžnin, který sem bvl převezen z Vídně (obr. 311.) se stropem, stěnami a podlahou. Mezi okny a dveřmi jsou podlouhlá zrcadla rokokového orámování, jemně zbarveného a zlaceného. Ostatní půda jest zdobena naturalistickými květy i listy; nad dvěma zrcadly visí v podobných rámcích olejové obrazy dvojic amoretů. Z orámování zrcadlového vybíhají ornamenty v konsoly, na nichž umístěny rokokové figurky a nádobky. Strop jest rovněž zdoben plastickým (bílým ve zlatém) a malovaným ornamentem. Podlaha intarsiemi ve třech barvách provedena. Rovněž dvéře i špalety okenní jsou stejně jako stěny vyzdobeny. Uprostřed stropu visí osmiramenný, rokokový lustr z pestrobarevného skla, s něhož visí různé kytice v přirozených barvách a ptáčkové sedí na ramenech.

Přiléhající jídelna jest rovněž z Vídně převezena; jest jednodušší a stejná ve slohu s boudoirem. V koutě stojí kamna z bílé majoliky, zdobená zlaceným rokokovým ornamentem.

V saloně v již. traktu benátské zrcadlo značných rozměrů, z XVIII. stol., a bílá rokoková kamna.

Na chodbách rozvěšeny gobelíny: v severním traktu dva s výjevy z lovu na sokoly a rybářství, ve východním s obrazem Diany s družkami při honbě. XVIII. stol. (obr. 312.).

Jako vlysu, lemujícího pažení chodby, užito hliněných kachlů s poprsím imperátorů římských v reliefu nebo s celou postavou P. Marie ve svatozáři.

Na stěnách na pavlači čtyři portraity šlechticů ze XVII. stol., olejem na plátně.

Z části chodby v křídle východním zřízena domácí kaple, v níž umístěn trojdílný skládací oltář, složený z různých jiných oltářů a obsahující tři různě cenné tabulové obrazy, v pseudogotickém, částečně panelovaném orámování spojené. Pozadí obou křídel jest zlacené a vyzdobené rytým gotickým ornamentem, který v levém křídle jest složen z dubových větví, listů, plodů a ptáků, v pravém pak z rozvilin.

V levém křídle uprostřed mezi dvěma svátými P. Maria se splývajícím vlasem, s korunou na hlavě, v modrém rouše svrchním (obr. 313.), spodním brokátovém, stojíc na půlměsíci a držíc nahého Ježíška v obou rukou. Po pravici sv. Rosalie, v pravici meč, v levici prsten, svrchní roucho brokátové, kožešinou lemované, světlé přes ramena splývající vlasy, korunku na hlavě. Po levici sv. Bartoloměj s plným vousem, v pravici nůž, plášť hnědočervený a bledě zelenou, brokátovou suknici. U něho klečí donátor bez vousů, s baretem na hlavě, v dlouhé bílé říze, se sepjatýma rukama, s obličejem k P. Marii obráceným, u nohou štít s pětilistou růží Rožmberskou. Pod malbou nápis rámem částečně za-

krytý:

| . . . rncari⁹ fjuj⁹ BctRsie S íjtr 8 grpulfus . j⁻’.

1486 . . . omni % Jatrcfcr⁹ dďijí 8 fjottoraíiil⁹ tůr 8 bns 8

,.4 u

Na pravém křídle ukřižování Krista na dvojramenném kříži (hořejší rámě schází). Po levici matka a dvě ženy se sv. Janem Miláčkem. P. Maria má modré svrchní roucho a ruce skřížené na prsou. Ji drží sv. Jan dlouhých vlasů, červeného pláště a světlehnědého spodního roucha. Dvě ženy za ní stojící mají bílé roušky kol hlavy. U nohou klečí donátorka se spj atýma rukama, červenohnědým rouchem vrchním, bílou látkou lemovaným. V pozadí hrad. Na levici Kristově vojínové v plné rytířské zbroji, pěší i na koni (obr. 314.).

.Střední největší, prací i věkem se lišící obraz Klanění sv. tří králů, hlásí se k pozdní hornoitalské škole. P. Maria sedíc drží polonahého Ježíška, který skloněn jsa nad klečícím králem líbá ho na lysou hlavu, kdežto světec drží rukama levou nožku Kristovu a líbá ji. U nohou P. Marie leží koruna a skřínka. Král má suknici brokátovou, hermelínem lemovanou, po

r.--

ajgf^rj

vT

'n.

Ři

■P

J & J?    Wv,

g^O

SplŠfcg

Vr

pPff’p

■<ř£Č%Ě

II

fi

X-VJ

I'

fltjl

IS^-Av

w~

S»

řas

jxsvíl

íHK

■S3\

^ -I lihl

:i

gpf

r.

jges

fe&šč

'?|S

ř/M-

lila

3 měwAi

TtevJlL

Bf

|M1

Uf

LM

J* i

pij

.-■•.i

áí

Sk***

Křfl

wm

'nk>

lil

l' ?‘

. fir Mj&smrĚ^kW '

i* \ A-&ÍSÍ8&-4ĚĚ,,.. /+1F    , .

■íí

BHtti

r*Fř*

T.3L’*s    '*••■ wr ' -ť-‘.. - -

^¹ w.iff.wwwrrwli. l.jBlWffy

ď*

-^'ÁrrsT^-yíZráf?

■BBS

-cSSý

kw? 4

S-ý>

tm

QPflM

KWH

Sí

* Pj

5®L

ÍÍÉ§

r^í;lv W* > W« j Vh£;    V^oj

5Š&

PF»opr.;-^

^Spl

—mm, ■.; ^ • r

k^T '■>

y;

T>,

S* 1

fcl"'

v:

gl

mm

: tí

li

US

BK^aStestEí

Sfr

%

|

tí

-"i

4 'íi'íf~V=r#:r f~ .«

L i í> 'A

^xsHatasm •

________ . ------------♦---. •^

C ■ *7

*2

vy , r

m

h

jjŽ;

w

PS

f

spi

::

i! •

II

ffi&i

. 4

tií g*7 !■

5;.:.

...........lil

gřgsasgfrí g2J|.

wfh:

boku pak zakřivenou šavli. Druhý král, plného vousu a kučeravých tmavých vlasů, drží v levici nádobu s myrrhou a kleče klaní se Ježíškovi. Za ním stojí třetí, černé pleti, ve fantastickém kostýmu, se svými sluhy, z nichž jeden drží v rukou turbanovitou korunu. Za P. Marií sedí sv. Josef

..

:>4.z ;

tofg

! v«S

vs

r>J

fc.

P|J** %

fc

m

.til

gj

af

rj

i!

Obr. 315. Protivín. Zámek. Domácí kaple. Střed oltáře.

hlavu rukou podpíraje, vedle něho ženská postava s rukama spiatýma. Tato archa byla sem převezena z Mehlmarku (obr. 315.).

Druhá, původní kaple P. Marie, křížově sklenutá, má na oltáři tabulový obraz: P. Maria sedí na trůně, pokrytém velkým kobercem (obr. 316.), vyzdobeným vzorkem XV. stol. a drženým dvěma

rozkřídlenými anděly. P. Maria jest modrého roucha, světlých vlasů, velké korunky, drží pravicí Ježíška nahého, který prstíčkem pravé ruky ukazuje na světce vedle stojícího, levicí pak podává matka Ježíškovi zlaté jablko. Sv. Bartoloměj po pravici stojící, plného vousu, hnědého

e

■&

Ti

ft

Sf

:.a

as

Obr. 316. Protivín. Zámecká kaple P. Marie. Tabulový obraz.

íl

■V.j

i*

f.

r."‘

roucha s modrou podšívkou, v pravici drží knihu a v levici nůž. Nad hlavou v blance nápis minuskulí: dancing BaríípIwnEUS. Po levici sv. Markéta v zeleném rouše s červenou podšívkou, v pravici držíc draka, prsténko-vitých vlasů, s korunkou na hlavě. Nad hlavou v blance nápis: Lancia BSarijareifja. Pozadí zlacené, tlačenými gotickými rozvilinami zdobené.

19

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Písecký.

V kapli stojí kříž z XVI. stol. jako r e 1 i q u i á ř, který má na příčním (obr. 317.) břevně 8 okrouhlých otvorů s pozůstatky svátých a na kolmém břevně 13 okrouhlých schránek. Kříž, z černého dřeva, stříbrem obložen. Na něm stříbrný korpus litý, s blankou pro nápis, s rózkřídlenou holubicí nad ní. Kříž spočívá na skále ve stříbře tepané, která vyrůstá

z podstavce, v němž jest umístěno sedm oválních schránek na ostatky svátých.

i*

4* ” •?>

.Mi

fell

■;AŽ-Í'r^

j3s

i’'*'!?

lg#

Na stěně jsou zavěšeny tři nevelké, ve stříbře tepané reliefy. V prvém Klanění pastýřů Ježíši: P. Maria klečí nad děťátkem v jeslích a s druhé strany dva pastýři, nad jeslemi vznášejí se dva andílkové; v druhém Madonna, držící nahého Ježíška v klíně; v třetím P. Maria Pasovská.

<■

ís®

■*&

■Q

li

%

k:    *

ti

Obr 317. Protivín. Zámecká kaple P. Marie. ÍJ Reliquiář křížový.J

Ciborium 23 cm vysoké, stříbrné a zlacené, noha kroužená, kupa polokulovitá. Na víčku uvnitř v kruhu: C. W. ZM (= Krištof Vratislav z Mitrovic) pak znak Švi-hovských: MWZRASS (= Maxi-miliana Veronika z Riesenberka a Švihová) 1642.

R e 1 i k v i á ř v podobě skřínky, jejíž přední strana má tvar troj-osé renaissanční architektury se štítem (obr. 318.). Ebenové dřevo s tepaným stříbrným dekorem. Uprostřed v archivoltě ostatky sv. kříže, po stranách miniaturní obrázky Narození Páně a svaté Rodiny, kopie dle Rafaela. V bocích skřínkjr četné zásuvky z mahagonového dřeva, v nichž uloženo ocelové hodinářské náčiní. XVII. stol.

Z téže doby jest i krucifix na oltáři s andílky po stranách. Na oblamovaném podstavci v reliefu dvě světice a roucho Veroniky s hlavou Kristovou. Po stranách znaky Vratislavů z Mitrovic.

Obraz Krista, jenž v levici drží kříž a pravicí si podpírá otevřený bok. XVII. stol.

DĚKANSKY KOSTEL SV. ALŽBĚTY a při něm ŠPITAL

počala stavětí r. 1661 hraběnka Maximiliana Veronika Vratislavova z Mi-

trovic, rozená Švihovská z Risenberka; dokončen pak byl r. 1662 jejím odkazem. R. 1669 přenesena fara z Myšence do Protivína. R. 1908 jednalo se o zboření kostela a výstavbě nového. (M. Z. K. 3. Folge VIII,,

~gi -    : |p

‘SUS-v

403.); r. 1910 předložen nový projekt (několik variant) na rozšíření kostela (ibidem IX, 137).

tm

Kostel jest orientovaná barokní stavba (obr. 319.). Vnějšek má volné pouze východní průčelí, protože oba boky jsou jednak špitálem, jednak farou s dvorem zastavěny. Presbytář pravoúhle zakončený zdoben barokně zprohý-baným štítem s volutami a kulemi.

Na západní průčelní zdi nápis:

Obr. 318. Protivín. Zámecká kaple P. Marie. Reliquiář skřínkový.

LARGA PlETAS HANČ ERRE-XlT AEDEM (= 1662.).

Vnitřek jednoduchý. Loď,

14-5 m dl. a 9 m šir., obdélná, jest valené sklenuta, s lunetami při oknech a sesílena třemi pasy, kteréž vyrůstají ze zdvojených pilastrů s vlysem

1 ii x y

a vyloženou římsou. V pozadí jejím kůr hudební na dvou toskánských sloupech. Triumfální oblouk jest elliptický a spočívá na pilířích. Presbytář, 5'2 w dl. a 6-i m šir., jest valené sklenut, s kápěmi při oknech, osvětlen třemi okny. Vchody od jihu i severu pravoúhlé, jakož i okna. Na jižní straně přistavěna obdélná sakristie.

nor

[ŠH

Obr. 319. Protivín. Kostel sv. Alžběty. Půdorys.

Hlavní oltář sloupové architektury, se sochami sv. Václava, Víta, Vojtěcha a Matouše. Uprostřed obraz sv. Alžběty z konce XVII. stol., r. 1844 od malíře Antonína Cellerina z Písku opravený.

Kazatelna má na amboně v kartuši relief výjevu: Kristus se Samaritánkou u studně.

Křtitelnice cínová, šestiboká, na proláklém jehlanu, kotle vydutého, rovněž šestibokého; šestiboké víko kuplovité, na něm lité sousoší sv. Jana Křtitele s Kristem. Na víku letopočet 1741.

Stříbrná, zlacená monstrance, 55 cm vysoká, paprsková, mušlového ornamentu, nohy oválné, s andílčími hlavičkami. V rocaillové kartuši melchisedech, nad ním P. Maria a sv. Josef, nahoře Bůh Otec; pod kartuši sv. Jan Křtitel v kovu tepaný.

Kalich, 23 cm vys., podobné práce a koncepce, rovněž ipaci-f i k á 1, 25 cm vysoký.

ji

V/

\\ /

"RH

Vy

----CNV

1 OM

2    3    4    5    <3    ?

-i_i_ '

Obr. 320. Protivín. Hřbitovní kaple sv. Anny. Půdorys.

Zvony: 1. 48 cm v prům. a 34 cm vvs. Kolem koruny ozdoba pásková, složená z orlů, jichž křídla vybíhají v kotouče; druhá ozdoba pásová jest ornamentální. Na plášti relief sv. Václava, na věnci letopočet 1840. Uprostřed emblem zvonaře a v něm v polokruhu nápis: IOHANN ADALBERT PERNER IN BVDWEIS.

2.    40 cm v prům. a 34 cm vys. Na plášti reliefy sv. Floriana, Jana Křtitele, Václava a Kateřiny. Mezi dvěma akantovými ozdobami u koruny nápis: IN HONOREM SANCTI IOHANNIS BAPTISTAE REFVSA EST HAEC CAMPANA ANNO DOMINI 1713. Vedle reliefu sv. Václava znak zvonaře s nápisem: IOANNES PRIQVEY.

3.    28 cm v prům. a 23 cm vys. Kolem koruny nápis: KATHARINA HENNIN ANNO 1762. Pod nápisem ozdoba z andílčích hlaviček. Na plášti znak a tři svati s písmenami I. H.

V průčelí děkanství socha P. Marie a pod ní chronogram:

Mater DeI i sIne Labe i ConCerta (= 1752).

HŘBITOVNÍ KAPLE SV. ANNY, byla vystavěna od hrabat Trautmansdorffů v letech 1690—1707. Prostý obdélník, ve třech stranách polokruhovými apsidami prolomený. Vnitřek valené sklenutý, s lunetami při oknech, (obr. 320.).

Ve zdi jsou náhrobky manželů Čápových a polesné Anny Jedličkové z r. 1774 a 1778 s českými nápisy. Na levé straně presbytáře žulová deska hrobky hrabat Trautmansdorfů se znakem a nápisem:

D. O. M.

Hic execepit resurectionem Illustrissimus dominus dominus Sigismundus Ludovicus S. R: I: Comes de Traut-mansdorf. Liber Baroin . . gleichen

........ Burgau et Tazen-

bach Dominus in Teiniz Protivín et Krzestiovic Et Augustissimi Caesaris Leopoldi I. actualis Cammerarius qui obijt Anno Christi 1707

die 17. Septemb: aetatis Suae 55. Ann:

Putim.

Schaller III. 15. — Sommer VIII. 15. — T r a j e r 570. — Renner a Páro u b e lc 205. — A. Sedláček VII., 173. — Týž, Místop. slovník 743. — Čechy IX, 194. — Pam. arch. IX., 652. — Pamětní kniha na faře od r. 1724

Na ,,Čepíku“ směrem k Hradišti vykopány rozbité popelnice.

FARA. Dle zachovaných zbytků v budově zdá se, že je to bývalá tvrz Vrabských z Drahenic, ve XIV. stol. vystavěná a v XVI. stol. na jih rozšířená (Půdorys obr. 321.). Jest tu prostorný mazhaus, jehož křížová klenba, úzkými maltovanými žebry opatřená, spočívá na dvou čtyřbokých pilířích, z nichž jeden stojí uprostřed. K východní straně přiléhá šp ýc h ar, který má vchod žulového ostění, goticky na hranách sříznutý. Jižní část, kam se po schůdcích vchází, jest přístavek ze XVI. stol. Místnosti uvnitř jsou křížově sklenuté. Po hražení nějakém a příkopech není stopy.

KOSTEL SV. VAVŘINCE (farní). Mezi r. 1092—1100 daroval kníže Břetislav klášteru ostrovskému kostel sv. Petra v Putimi. R. 1352 připomíná se tu fara. Do r. 1610 podobojí; od r. 1610—1755 byl filiálním píseckého, po té se stal farním.

Budova orientovaná, dvoj lodní s věží, každá z lodí má svou sedlovou, prejzovou střechu. Loď jižní nese dosud znaky XIII. stol., severní lod byla přistavěna ve XIV. stol., ještě později (neznámo kdy) přistavěna věž.

Vnějšek prostý o-mítnutý (obr. 322. a 323.).

-O-

ff

V levé polovici západního průčelí věž o třech patrech se střílnovitými o-kénky v přízemí a v patře. V podřímsí široká půlkru-hovitá okna. Věž jest kryta nově pseudobarokní helmicí.

mi 10 i e

Obr. 321. Putim. Půdorys fary (bývalé tvrze).

Vedle věže v líci zdi západního průčelí okénko vysoko položené s dvoj nosem, půlkruhovitě sklenuté a silně špaletované. V jižní lodi podobná dvě okénka, z nichž jedno jest zazděno, třetí blíže presbytáře jest širší, hrotité a bez kružby. Na téže straně předsíňka (XVIII. st.) sklenutá kryje gotický portál, profilovaný dvěma oblouny (jeden z nich hrotitý) s laloškou, ve světlosti 1-2 m široký, 2-6 m vysoký (obr. 325.).

.5

4J

mi

=e+

-Mr -

■

sírr—^

fÉáa

V severní lodi, opřené v nároží i boku hladkým, shora skoseným pilířem, tři úzká okna, tvaru novějšího.

J''

-d

mm

Obr. 323. Putim. Kostel. Půdorys.

Presbytář pravoúhlý ustupuje o 0-85 m. Do něho prolomeno jest okno lomené sklenuté, bez profilu a kružby. Na východní straně obě stavby přímou zdí pravoúhle uzavřené odlišují se troibokými rovnoramennými Štíty.

Obr. 324. Putim. Kostel. Profil ostění portálu do sakristie.

Vnitřek. Mezi oběma loďmi jsou dva lomené oblouky, z nichž přední má síly 1-5 m a východní 2-5 m. L o ď j i ž n í, posta- | vená jako samostatný kostel již na jj počátku XIII. stol., měla původně plochý strop (stopy v podstřeší), a v XV. stol. obdržela nynější hladkou klenbu křížovou o dvou polích.

Triumfální oblouk lomený, bez profilace, má 0‘75 m síly a 4-35 m rozpětí.

Presbytář jest pravoúhlý, 6‘8 m široký, 8-95 m hluboký, sklenutý křížem do žeber hruškovitého profilu (obr. 326.); žebra mají nad konsolami štítky a sbíhají se ve svorníku tvaru sedmilisté dvojité růže; v koutech východních jsou usazena na římsovaných konsolách, vyzdo-

m

A

Ěm

■-

mi

Ji'':'"’

.

V''-

Bli„

és

lib :

■ ■ ,

0ii!

1

I;"

WSBM

■m

O

H

13

Ha

ig

-1B

i'

pus

!^£=SS5

v—- - :rrr.:i'

Obr. 325. Putim. Kostel. Portál v jižní lodi.

bených vespod andílci hlavou, v druhých koutech jsou konsoly římsované a mají tvar protáhlého jehlanu (obr. 326.).

Loď severní, 12 m dl. a 8‘6 m šir., má dvě goticky sklenutá travée s hmotnými okosenými žebry, jež spočívají na konsolách jednoduchého tvaru poloviny osmibokého jehlanu s proláklou špičkou (obr. 326.) a sbíhají se ve dvou hladkých svornících. Pole oddělena jsou pasem lomeným, v žule tesaným, téhož profilu jako žebra. Okna jsou široce dovnitř špaletována. Na straně severní vchod pravoúhlý, prolomený v XVIII. stol.

Na západ přiléhá sakristie, 5-2 w dl. a 5 m šir. (kobka pod-věžní), do které vede vchod pravoúhlý, pozdně gotický, i-68 m vys. a 0-95 m šir., profilovaný dvěma žlábky, oblounefn a hranatým prutem (obr. 324.). Sklenuta valené s kápěmi. Nad klenbou kruhové, do věže otevřené okno bývalého průčelí.

25

18

■~r

r*

-I—

As

tím

lilii

•56

ďíi

M&

Obr 326. Putim. Kostel. Profil žebra v presbytáři a severní lodi; konsoly v severní lodi a presbytáři; svorník v presbytáři.

Hlavní oltář barokové sloupové architektury s nástavcem sloupovým a římsou. Obraz sv. Vavřince z původního oltáře ze XVII. stol. jest uložen v městském museu v Písku (obr. 290). V zadu za oltářem spatřuje se spodní jeho část na desce přilepená, na níž nápis švabachem:

I^rtm roncuIrasH FERDINANDVS coíla rebelhtm (£f paírias priscam rebbmf iEe Jlbem

snm insignie bsllo don martin huerta C£affjnlicái> Hagrans HHigúmis Mmox

Ifanc Jlrarn irt ^uperos festem ^ic bEftaetí aittons ©nbe Mim JNljnam raptus ab fjssíe fuif.

IDacfe aminu pie DVX quamuis fe $tfa reíinquaf Jlefernum í;ic stref nemen HUERTA fuum.

Po levé straně znak Huertův, po pravé jiný (v modrém poli červená hlava buvolí, nad ní zlaté slunce, hvězda a měsíc). Na obraze nynějším jest vzadu nápis rovněž švabachem:

* (Hafo pamaíha jřijena náhlabem Jfranít: l^akoroshq° k uctěn} JBanadJtDssemofjauEtljo a ^í. ©auřince, patrona foroto djramu]

$áně pob budjoroním říjením nelehne. í;o pana farače $nbteje Jlodja 1835.

V severní lodi oltářík sv. Jana Nepom., přebohatě rozvilinami

vyzdobený. XVIII. stol.

Cínová křtitelnice (i-oo m vys.) z XVIII. stol., na třech

nohách, v podobě akantových lodyh barokně zprohýbaných, ukončených

drápem ptačím, kouli držícím. Na kotlíku v kartuši sv. Trojice a dvě lví

hlavy s kruhy. Na okraji jako

držadla tři andílčí hlavičkv. Na \ , ,

1 víku lité a modelované sousoší

křtu Kristova (obr. 327.).

Kalich, 22 cm vysoký, má kupu průměru 9*2 cm v koši ] s prolamovaným ornamentem a třemi kartušemi s medaillony, ve I | stříbře tepanými (P. Maria, sv. Josef a sv. Ludvík). Mezi medaillony páskový ornament. XVIII. stol. Noha nová.

Pacifikál má ovální nohu, vyzdobenou mušlovým ornamentem a košíčkem plodů. XVIII. st.

Stříbrný křížs litým korpusem, barokní.

Zvonek u sakristie má u koruny got. obloučkový vlys a ¹ na plášti náplň ze dvou ratolestí. XIX. stol.

ti

'■

1/

'wM

f.y?’

£ .>

MHB9H

jSíi,

rt

■ fl

i'«

V předsíni žulová křtitelnice 075 m vysoká, na dvojitém podstavci, na oblině devět prázdných štítků. XV. stol. (Obr. 328.)

Tamtéž čtyřboký podstavec křtitelnice nebo patky oblého sloupu s otlučenými nárožníky tvaru nezřetelného, z doby založení kostela.

Zvony : 1. Sv. Vavřinec, 100 cm v prům. a 80 cm vysoký. Na plášti v kartuši:

Ke cti a chwale pana Boha wssemo

HVCYHO.. A BLAHOSLAWENE MARYGI PAN NIE A S° WAWRZYNCE ZWON TENTO SL,

YT GEST NÁKLADEM VROZENE PANI KA TERZYNY Z LlPPY A NA DRAHONICZYCH

Pro bvdavcy pamatkv syna gegiho Vrozeného pana Woldrzycha Radkow

CE Z MIROWIC A SYNVW GEHO HYNKA

Ladislawa a Mikvlasse tez Radkowcvw

Pod nápisem malý kruhový znak Radkovců. Dále v oválním rámci, jejž s jedné strany drží vousáč a s druhé žena obnažená do půl těla, nápis: BRYCCIVS PRA | GENSIS AVXI- | LIO DIWINO | FECIT ME, Na druhé straně v kartuši: ME MAM PAME | ME MAM ALE | GMEMV TWE | MV DEG CHWA | LV. Pod tímto nápis ve věnci, s jedné strany sv. Vojtěch a s druhé sv. Vavřinec: HOSP- | ODINE CHWAL | TEN TIE WSSECKA atd. (jako na zvonu I. v Pohoří, viz str. 279.)

Na věnci Kristus v poprsí, nad ním malá labuť s rozpiatými křídly a vedle s obou stran nápis: CHR témž zvonu v Pohoří, Dobrši a jinde). Pod tím: LÉTA 1560. Kolem koruny ozdoba, složená z figur do půl těla obnažených, jež nesouce prázdný štítek mají nohy v rozviliny rozšířeny. Druhý pás je akantový.

2.    Ondřej, 78 cm široký, 63 cm vys. V kartuši orámované páskem z jelenů psy honěných jest mezi každým tímto výjevem hlava Oldřicha Radkovce; nad kartuši akroterie (muž a žena držící prázdný štít a nad nimi dva muži v poprsí). Nápis v PRO CHWALV BOZI A PRO | BV-DAVCIPAMIET VROZEN E° PANA WOLDRZYCHA RAD | KOWCE Z MIROWIC A NA DRA | HOMI-CYCH. Kolem koruny ozdoba pásová, složená z výjevů ze života Kristova. Na plášti relief Ukřižovaného a nad ním: 1553, dále na věnci šest medaillonků s poprsími mužů, poprsí Radkovcovo a na druhé straně křížek v rozvilinách.

3.    Umíráček, 75 cm šir. a 57 cm vys. U koruny opis got. minuskulí: x rrtartft x ntaíos x nárt x Iwras x

IST | VS IE SVS | atd. (jako na

kartuši: ZWOM TĚMTO SLYL GEST |

TÍ

li

■m

!pj j

--A

!'

>/

jr

dyxt) x smpebkg s pante ® mas ® qemu ® ge ® jamiefas ® tnarais snosí. Relief P. Marie s děťátkem, Krista se sv. Janem a P. Marií a nad ním korunované n.

Na sanktusové věži: 4. Poledník; kol koruny: PRAGAE ANNO 1727 GOSS MÍCH NIKOLAVS LOW. Relief sv. Mikuláše a sv. Jiří.

5. Maria. Slil r 1894 Rob. Perner v Čes Budějovicích.

Do zdi lodi i presbytáře zazděno jest zvenčí 14 náhrobních k a-menů, z většiny vyšlapaných: 1. Bílý mramor (1-13 m vys., 0-83 m šiř.); opis gotickou minuskulí:

leflja pante 1580 | ro nebieít; prjeb sroafu panu l$5a= j rkpíů nmrjeía uroje | na panna panna Mtkolassoraa Rab pokračuje v ploše: | koraqp j HJinmncj | a na Prafnmiqgrfj | brjera Jlnna H)artje | a tuto get po-djoraana | pan Buší; raépj bussp ge | gt mtlosfim begft. Dole znak Radkovců.

2.    Žula. Velikost předešlého; opis:

leífja pante 1508 | ra patek při nebielg mtsertrorbia j umrjela uro-jeita pani RDerontka l$)rabska j | Bukoraan a na 3Braříeniqpift a m íomfo geft j podroraana tntesíie oqekaroage roeseleíg) | \ mrtropi^ rasíante.

3.    Bílý mramor, 1-50 m vys., o-8o m šir., s nápisem:

LÉTA PANIE 1588 W SO- | BOTV PRWNI W POSTIE DO- ( KONALA GEST BIEH ZIW- | OTA • SWEHO ■ PANNA KATE- 1 RZI NA RA-DKOWCZOWA | Z MIROWICZ W LETECH | XIII DCZERA VROZENE⁰ | PANA MIKVLASSE RAD- | KOWCZE A NA DRAHON- | ICZICH A TVTO TIELO| GEGI GEST POCHOWANA. Pod nápisem znak Radkovců.

Na desce kalich.

4.    Žula, 1-50 m vys. s opisem jen z části čitelným: ÍCstlja panie 156 . | rae cjíroríek

5.    Bílý mramor, 1-50 m vys. s nápisem: LÉTA PANIE 1588 W NE | DIELI PROWODNY DOKO | NAL GEST BIEH ZIW | OTA SWEHO W LETECH | VIII PAN WACSLAW RAD | KOWECZ Z MIROWICZ |

........A NA DRAHON | ICZÝCH A TVTO TI ELO | GEHO GEST

POCHOWANO. Pod nápisem znak Radkovců.

6.    Žula, vys. 1-50 m. Z nápisu pět řádek zcela vyšlapaných, zbytek:

.....HEK .... | TECH 63 GEHOZTO | TIELO TUTO ODPO-

CZIWA OCZE | KAWAGE BUDOUCZYHO KE ( DNI SOUDNÉMU ZMRT [ WYCH WSTANI. Dole kalich. XVII. stol.

7.    Mramor, 1-50 m vys., s nápisem: LÉTA PANIE 1571 TEN | CZTWRTEK PRZED ST- | RZEDOPOSTIM MIESICZ | E DVBNA DOKONAL GE | ST V WIKZE SWATY KRZ | ESTIANSKY ZIWOT SW- | VY VROZENEY PA HYNE | K RADKOWECZ Z MIROW | ICZ A NA DRAHONICZY | CH GEHO MRTWE TIE | LO TVTO POCHOWANO | GEST. Pod nápisem znak Radkovců.

8.    Dvojitý náhrobek. Bílý mramor, 175 m vys., 1-17 m šir., v hořejší polovině dvě kartuše, jedna bez nápisu, na druhé: LETHA 1600

9.    Žula, 175 m vys., o-8o m šir. s erbem nezřetelným, též nápis je otřelý. XVI. stol.

10.    Bílý mramor, 175 m vys. a o-8o m šir., s nápisem:

LETHA • PANIE • 1 • 5 • 7 • l • TEN | MESICZE • VNORA • 10 DEN |

DOKONALA • GEST • ZIWOT | SWVG • V • WIRZE • SWATE | KRZE-STIANSKE • VROZENA | PANI • KATERZINA • RADKO | WCZOWA • Z • LIPI • A • NA • DRAH | ONICZICH • GEGI • MRTWE • | TIELO • TVTO • POCHOWA | NO GEST. Dole znak pánů z Lípy.

11.    Žula, 175 m vys. a o-86 m šir., s nápisem:

LÉTA 1768 DNE 8 APRILIS | W PANV VSNVL WELEBNI j PAN JAN ACKRMANN | PO MNOHICH CZASICH | ZASE 1755 DNE 12 JVLII FARARZ PRWNI W PVTIMI | VSTANOWENI SMILVG | SE BVH NAD GEHO | DVSSI. Pod nápisem kalich a lebka.

12.    Bílý mramor, 175 m vys., o-8o m šir. V opise:

LÉTA PANE 1 -5*8*1 * | TEN PONDIELI PO SWATIM MIKV-LASSI • VMRZIEL |GEST • VROZENI • A | STATECZNI • RITIRZ • PAN MIKVLASS WRAB : a pokračuje v hořejší polovici: SKI Z WRA. . . | WICH - S . . . | ALI • DOBRÉ • PAMIETI | VROZENÉHO PANA | KE-RVNKA ZWRABI | ANA MLADIEIOWICZICH | GEHOZTO DVSSI PAN BVH j MILOSTIW BITI RACZj... Pod nápisem znak Vrábských zVrábí.

13.    Žula, 175 m vys., 0-90 m šir., s erbem Počepických (čáp) a opisem: Mlja 1565 m . . . | Ir) prjeb síijebopožiim .... ^orjepi | rjhp .... Ostatek nečitelný.

U cesty do Písku KAPLIČKY: sv. Anny a na mostě Jana Ne-pomuckého, z XVIII. stol.

V polích kamenný KŘIŽ s nápisem o smrti hospodáře i s čeledí úderem blesku.

Radobytce (Radobice i Radovice).

Parou bek a Renner 205.

W PATEK

. . HO MÁTI EG

NAL . ... | Z MIR0-WICZ A NA DRA | HONICZICH ATVTO TI | ELO GEHO CHOWANO | BVH RACZ DVSSI MILOSTIW. V dolejší polovině znak Radkovců a znak: tři kapři.

. . DOKO

—. Schaller III., 32. — Sommer VIII.

36. — Trajer 571—572. — Sedláček, Místop. slov. 750.

KOSTELÍK SV. ONDŘEJE APOŠTOLA připomíná se již r. 1389. Po válkách husitských byl sub utraque. Od r. 1668    90 náležel

řádu maltanskému. R. 1730—1 dal jej velkopřevor Gundaker Poppo, hrabě z Dittrichštejnů opraviti.

Kostelík prostý, orientovaný (obr. 329.), s presbytářem lichoběžným, jenž ustupuje od lodě 01 m. Západní průčelí jest zbarokisováno a má vchod pravoúhlý. Na jižní straně původní, gotický portál, v žule tesaný, s 2 oblouny a 2 žlábky, sklenutý do lomeného oblouku o 1-32 m šíře a 1-7 m výše (obr. 330.). Nad portálem letopočet 1731. Původní okna probourána a rozšířena. K severu přiléhá sakristie.

Na severní straně lodi v ě ž o třech patrech; v prvých dvou okna střílno vitá, v podřímsí prostorná, půlkruhovitě sklenutá. Kryta jest cibulovitou osmibokou bání.

Vnitřek jest prostý a ploše krytý. Lod i presbytář vyzdobeny jsou pilastry se štukovou hlavicí. Lod osvětlena na jižní straně třemi okny a na sever jedním, presbytář dvěma. Do sakristie vede vchod žulového ostění, s vodorovným nadpražím a s hranou sříznutou. Na severní straně lodi přistavěn Boží hrob plackou sklenutý; má tři střílnovitá okénka.

Hlavní oltář sloupové architektury, se sochami sv. Petra a Pavla a zašlým již obrazem sv. Ondřeje. XVIII. stol.

Kazatelna též z XVIII. st., s reliefem Rozsévače na poprsni.

S v í c n í k, 1-4 m vys., v železe kovaný se třemi kruhy, které jsou vo-lutovitými podpěrami vzepřeny. Stvol stočen šroubovité. XVIII. st.

Cínová křtitelnice s barokními třemi nohami má kotlík 28 cm vysoký, na němž dvě lví hlavy s kruhy. Víko přidržováno jest třemi torsy an-dílčími. XVIII. st.

f§

Haj

______

Obr.'329. Radobytce. Půdorys kostela.

ggj

Několik ornátů vyšívaných hedvábím, pěkných vzorů z XVIII. st. Náhrobky: 1. z červeného mramoru, s nápisem:

LETHA 1606 TV SOBOTV

GEST WACZLAW |.......

RYTIRZE P. IANA KRYŠTOFA

PRZED SWATEGM WITEM VMRZEL

SIN VROZE

NĚHO A STATECZNEHO POCEPICZKEHO Z PO | CZEPICZ A ODPOCZIWA W PANV.

NA STRA i ZIOWICZICH TVTO

2.    Žula. Nápis got. minuskulí: JCefa 1560 umřel pesí |..........|

......íufo | uřpo:

3.    Žula. Prvních deset řádků nečitelných a na následujících řádcích

pouze: TVTO | NEIMILEISSI

| MANŽELKA

| ODPO-

CZIWAGI MALI | DIETI GEGI . WSTANIE.

| WESELE Z MRTWICH

4. Žula. Čitelno jen: LÉTA PANIE 1608

Zvony: 1. 100 cm v prům, 82 cm vys. Kolem koruny mezi hořejší akantovou a dolejší z vinných listů a hroznů sestávající ozdobou nápis:

!    m\ o

IV APRILIS.

l!

mm//,

i ^mm

fí

ri tiTT

1%

!ll

l§f

íé

1 p#--ii, í li 4J I foří

í:í;

K|| i

■I

!|

I í|I'M,l

{Mm—

:iií

lllm

.....

tsdJ ÍL íkl

Ssajli

y«

........,au

ii*@i lim

V) DM

Obr. 330. Radobytce. Kostel. Portál v lodi.

anDreas ChrIstI apostoLVs svis MerefeCIt eXpensIs.

sv.

Mezi dvěma listy na koso postavenými křížek a pod ním: SANCtVS ANDREAS | ORABAT | SALVA ME | 0 | PONA CRVX. Relief Ondřeje a pod ním: O BEATE ANDREA CRVCETVA | SERVANOS | A ( FVLgVRE ET TEMPESTATE. Na věnci ozdoba ornamentální a akan-tová, pod níž nápis: IOHANN GEORG KOHNER GOSS MÍCH IN PRAG ANNO 1775.

II.    97 cm v Prům. a j8 cmlvys. Ve středu relief (sv. Gottharda?). Na věnci: SANCTVS GOTHARDVS PROTEGAT NOSTROS TERRA E FRVCtVS A FVLgVRE ET NOXIA TEMPESTATE. Nad tím na plášti ozdoba ornamentální. Kol koruny ozdoba pásová, složená z orlů křídel v rozviliny prodloužených, pod ní pak druhá z kytic a mezi nimi: SVB

gLoríoso gVbernIo MagnI prIorIs a CoLLoreDo refVsa FVI EX ARARlO Plo TERRlTORlI (=1791).

III.    70 cm v prům. a 60 cm vys. Na kartuši: ©snío .BttUJn gest

MA

NA STRAKONICZYCH G. M.

Bbielan ja ^anauani | Wysocze Vrozeného pana Pana TAVSSE DYEPOLTA Z LOBKOWICZ A C RADDY | A NEYWYSSIHO MISTRA PRZEWORSTWI | KRALOW-STWI CZIESKEHO A CZTIHODNE⁰ | KNIEZE PETRA BRZEZNICZKE⁰

Przewora I Klasstera Matky Bozi konecz Mostv | Men-

SSIHO Ml ESTA PRAŽSKÉHO.

Na plášti polovypuklý relief Krista a pod ním p. Marie a sv. Jana; nad rameny kříže IN RI. Pod reliefem nápis:    BarfrdDttmg

Jramtarj j (Egitpr | gha tu Boroem Míksííb ^rajském íenfu | jtuon ubislal jílBÍa J$anÍB 1600. u koruny ozdoba, složená z výjevů o marnotratném synu, dolejší pod ní akantová.

A D 1771.

U hřbitova před vchodem stojí spodní část BOŽÍCH MUK v žule tesaná, čtyřboký podstavec profilovaný; v orámování nápis: NON NOBIS | SED | TIBI CHRISTE | SIT GLORIA

Rakovice.

Schaller III., 60. — Renner a Paroubek 73. — Sommer VIII., 41.

V XVI. stol. náležely Rakovice Dejmům ze Střítěže, 1657 Vratislavům zMitrovic, pak Hrobčickým z Hrobčic. Nyní náležejí knížeti Karlu ze Švarzenberka.

ZÁMEK o dvou traktech nevelkých rozměrů, do pravého úhlu stavěný, bez ozdob, prostý, krytý valbou táhlou, s šestibokou věží v rohu na východ, krytou šestibokými stanem. Přízemní místnosti, chodby i světnice, jsou křížem sklenuty a ukazují na stavbu 16 stol. Bájí se, že zde byla ve věži kaple, ale zdá se spíše dle nevalné síly zdí, že to přístavba, za Bisingenů provedená.

FARNÍ KOSTEL, který se již ve XIV. stol. připomíná, stával prý uprostřed návsi; nyní stojí na něm statek.

Řeteč.

Schaller III., 69. — Sommer VIII., 68. — Renner a Paroubek 174. — Sedláček VII., 76. — Týž, Místop. slovník 758.

Bývala zde TVRZ, ale zanikla již v XVI. století. V XV. stol. ji držel Ondřej Pinta z Tušovic.

Skočíce.

J u 1. K o š n á ř, Poutnická místa (1903), 436—7. — Renner a Paroubek 227. — S e d 1 á č e k VII., 262—63. — Schaller III., 413. — Trajeri59. — Sedláček, Míst. slov. 803.

POUTNÍ KOSTEL Navštívení P. Marie byl založen na vršku „Na hradě“ jako malá kaple a ta zvětšena r. 1677—8 Polyxenou Ludmilou hraběnkou ze Šternberka, rozenou hraběnkou ze Ždáru. Obraz P. Marie byl sem sice přenesen ze zámku Skočického, který r. 1672 vyhořel, ale

9    10M

původně býval v zámecké kapli v Nalžovech, darován byv hraběnce Václavem Ferd. Švihov-ským z Riesenberka. Do r. 1703 byl kostel administrován, tehdy vystavěn při kostele špitál a dosazen sem stálý kněz; do r. 1787 byl potom filiálním Blského a až r. 1854 stal se farním. Později byl zvětšen přístavbou ochozu.

Obr. 331. Skočíce. Půdorys kostela.

Původní kaple jest osmiboká s tambourem, do něhož prolomena elliptická okna (obr. 331), krytá osmibokým komolým j ehla-nem s lucernou, vysokým štíhlým jehlanem ukončenou. S kaplí souvisí osmiboký ochoz, zaklenutý polokruhovými oblouky. Později otvory tyto zastaveny, dveřmi a okny opatřeny. Se strany východní vedou do ochozu dvéře obdélné se světlíkem, nad nímž v elliptické kartuši namalována P. Maria Skočická. Na sever od kaple přiléhá obdélná sakristie.

Uvnitř jest ochoz valené sklenutý. Vchod do kaple se strany západní žulový, s římsou na tryglifech, uprostřed v kartuši znak Šternberků a Ždárských. Dvéře samy s týmiž znaky uprostřed jsou ve výplních vyzdobeny bohatou, rozvilinovou řezbou. Vlastní kaple má po stranách výklenky; kuplovitou klenbu prostupují okenní lunetty.

Hlavní oltář jest složité architektury rokokové se znakem švarzenberským a lichtenštejnským; po stranách sochy sv. Josefa a sv. Terezie, nahoře sv. Florian a sv. Václav; uprostřed milostný obraz P. Marie Pomocné, výborná kopie, snad varianta Madonny Pasovské z poč. XVII. stol. (obr. 332.).

V koutech oltáře na konsolách dobře řezané sochy svátých: Jana Křtitele, Zikmunda, Kajetána, Benedikta, Františka Seraf., Anto-

20

Soupis pam. hist. a uměl. Pol. okres Písecký.

3o6 nína Pad., Dominika, Václava. Na poprsni hudebního kůru sv. Linharta a sv. Jana Nepom., uprostřed sv. Ludmily a sv. Ignáce. V ochozu nad zpovědnicí socha sv. Josefa.

Obraz z r. 1678, rozdělený na tři pole; ve středním P. Maria Sko-čická, zahalená průhlednou rouškou; v postranních polích vypsání zázraků.

S.J

.3

vr

Hl a

•q

UPr

Obr. 332, Skočice. Kostel. Obraz P. Marie Skočické.

Obraz Navštívení P. Marie, darovaný sem Kateřinou Radkov-covou, opravou však pokažený, označen v rohu:

RENO

1873

ANO 1684

Na poprsni kazatelny relief Navštívení P. Marie v kartuši mušlového ornamentu.

Křtitelnice empirová spočívá na čtyřbokém kandovaném podstavci, festony ozdobeném. Podobně i nádržka i víko jsou vyzdobeny festony.

M i s s á 1 kovaný na rozích a v obrubě barokním ornamentem stříbrným má uprostřed štítek prolamované práce, na něm vyryt hiero-gram Ježíš, Maria, Josef. Na druhé straně ve velkém oválním medail-lonu vyryta Skočická P. Maria. Missál byl darován r. 1684 hejtmanem skočické tvrze Maxmiliánem Pretzlem.

C i b o r i u m, 23 cm vys., noha ovální, nodus kroužený, kupa průměru 13-3 cm v koši z prolamovaného ornamentu na třech stranách ve vysokém reliefu v oblacích hlava Krista, P. Marie a sv. Anny. Na víku jest ornament, mělce tepaný s třemi kartušemi, v nichž nástroje mučící. Konec XVII. stol.

Kalich, 24 cm vys., noha prostá; kupa v bohatě tepaném koši z mušlového a mřížkovaného ornamentu. XVIII. stol.

Dvě dalmatiky, vyšívané pestrobarevným hedvábím a stříbrem: fantastické květiny na červeném rypsu. Uprostřed pás řetízkovým stehem vyšívaný; kosmo položená břevna proplétá zlatém protkávaný ornament. Kolem dalmatiky původní, zlatými nitkami síťkovaná bordura. Téhož vzoru velům i p a 1 a. XVIII. stol.

Antipendium z hnědého brokátu, tambourované práce zlatými nitkami, prolamovaného vzoru. Pod vzorem znak švarzenberský, zlatém a pestrobarevným hedvábím vyšitý. Poč. XVIII. stol. Z téže látky a téhož vzoru i znaku jsou kasule, velům, palla, manipul, bursa i štola.

Velům z konce XVII. stol. s monogramem Krista, nad ním kříž a pod ním srdce hřeby protknuté se svatozáří, pozadí zlatými nitkami vyšité. Kolem do čtverce komponovaný ornament z listů akantových a pásků se proplétajících. Ostatní plochy vyplněn}' jsou naturalistickým ornamentem. Kolem celého čtverce bordura plně vyšívaná. Podobná

i p a 1 a.

Pláštíček na ciborium ze zlatých krajek, zdobený plným vyšíváním, kladenými nitkami a cetkami i drahokamy. XVIII. st. Jiný podobnv pláštíček, k jehož výzdobě použito krajek a dýnka ze stříbrného

čepce.

Na faře visí kříž s Kristem, jemuž bohužel hlava a ruce uhořely a nahraženy jinými. Konec XVII. st.

Antependium ve dřevě řezané, mušlového ornamentu má kartuš s monogramem: AVE MARIA.

Zvony: I. 48 cm šir., 38 cm vys. Kolem koruny nápis mezi dvěma akantovými ozdobami: : JESVS • MARIA • JOSEPH • SVB • TWM • PRAE-SIDIVM • CONFVGIMVS • ANNO • DOMINI 1677. Uprostřed znak šternberský a nad ním v půlkruhu: : I - C- H- S- P- L- H- S- R- H-Z. Naproti” v kartuši nápis: STEPHANVS | PRICQVEY CIVIS | CLATTO-VIENSIS | ME FVDIT | V kartuších relief sv. Floriána a Vavřince.

II. 36 cm šir., 30 cm vvs. Kolem koruny' ANNO 1774 A IOSEPHO PERNER FVSA BUDVICY. Pod nápisem ozdoba pásová složená z kytic různého kvítí a plodů. Relief P. Marie Skočické.

3°8

Ve vsi býval vladyčí statek r. 1463 pánů z Borovnice. Mikuláš Rad-kovec z Mirovic kol r. 1588 ZÁMEK vystavěl. Po r. 1672 byl zámeček, vyhořev, v dvůr poplužní proměněn.

Smoleč.

Památky arch. VII., 393—98, VIII., 33, 34. — Dr. J. L. P í č, Čechy předhis to -rické II., 159. — Sedláček VII., 278. -— Dr. J. Woldřich, Mitth. anth. Wien XIX., 94. — Sedláček, Míst. slov. 818.

V zemském museu bronzový hrot oštěpu a tuleje, nalezený spolu se střepy při lomu v revíru Smolečském; dle udání jsou tu mohyly v poloze ,,na dubovém vrchu”. V museu Budějovickém prsten se spirálami. Později tu kopal p. Karel Lukáš, purkmistr král. města Písku, a odvezl větší část bronzů do arcibiskupského paláce v Praze, část pak daroval museu města Písku.

Jihovýchodně od Šmolce zbytky příkopů. Lid tu říká Hradiště. Smoleč patřívala ode dávna arcibiskupům pražským. Soudí se, že tu stával hrad.

Smrkovice.

Parou bek a Renner 207. -r- Sommer VIII. 15.

Nad osadou směrem jihov. vypíná se pahorek, řídkým lesem porostlý, kde se dodnes ,,na Hrádku” říká. Stávala prý tam kdysi tvrz, kterou Písečtí zbořili. R. 1907 v obecním lese jižně učiněn byl nález bronzových věcí v nádobě při rozšiřování cesty do žulového lomu (zlomek palstavu, srpek a as 26 pukliček s dvěma dírkami), .které byly škol. radou Dr. A. Sedláčkem pro městské museum zakoupeny. Týž kopal na témž místě brzy na to a nalezl celý palstav. R. 1908 pře-kopáno ono místo opět a nalezeno pouze něco střepu. Dále okopán kámen o samotě opodál stojící a vykopána stará nádoba ne na kruhu hnětená. V Hůrkách neobjevena žádná mohyla a to, co bylo pokládáno za velkou mohylu, jest jen přirozená výspa. Podle udání hajného překopán opodál pahrbek ,,pod Spáleným", v němž mimo popel a kousky uhlí nenalezeno ničeho.

Staré Sedlo (Starosedio, Starosedly).

Pam. arch. VII., 449. —- Renner a Paroubek 174. — Sedláček VII., 39, 41, 43. — S c h a 11 e r III. 58. — Sommer VIII. 19. — T r a j e r 523. Sedláček, Míst. slov. 830. — Čechy II., 167.

KOSTEL SV. PROKOPA připomíná se jako farní ve XIV. stol. R. 1402 byla fara nadána Sigmundem Hulerem, pánem na Orlíku.

Stavba (obr. 333—4) zdivém gotická, prostého vnějšku, zbaro-kisovaná. V západním průčelí troj patrová věž od hlavní osy v právo posu-

nutá, krytá čtyřbokým jehlanem na hranách slíznutým, jenž přechází v osmibokou lucernu s baňkou. Presbytář uzavřen třemi stranami úhelníka a osvětlen v bocích obdélnými okny, z původních gotických předělanými; ustupuje o 1*24 m od lodi, v čele má okno elliptické. Boky lodi osvětleny jsou s obou stran třemi obdélnými okny, rovněž z gotických předělanými.

osmi-

Vnitřek. Předsíň (věžní kobka) jest sklenuta křížově a lod valené i s kůrem v pozadí, jenž spočívá na dvou čtyřbokých pilířích, do nichž zapuštěny 3 křížové klenby.

Vnitřek vyzdoben lesenami s vlysem a mohutnou římsou. Lod, 31-5 m dlouhá a 8-95 m široká, oddělena od presbytáře elliptickým obloukem 96 cm silným, šir. v rozpětí 575 m.

Presbytář jest valené sklenut a rovněž lesénami, vlysem a římsou vyzdoben. Ku pravé straně presbytáře přiléhá sakristie valené sklenutá.

"\

=«

Na levé straně presbytáře obdélné sanktuarium, jehož dvířka oblými a pravým úhlem položenými pruty probita; na křížení šestira-menné hvězdy.

Monstrance, 60 cm vysoká, má ovální, čtvřlaloční nohu páskového ornamentu, zdobenou čtyřmi okřídlenými andílčími hlavičkami; nodus vásovitý, melchisedech v ellip-tickém rámečku se svatozáří. Kolem rozviliny z klasů a hroznů běžného tvaru.

Obr. 333. Staré Sedlo. Půdorys kostela.

Křížek v dřevě řezaný, z konce XVII. stol.

Křtitelnice cínová, 80 cm vysoká, šestiboká, konická (obr. 335), nahoře i dole pásovým ornamentem s listovím vyzdobená; v rozích okřídlené, nasazené hlavičky andílčí. Víko rovněž šestiboké, při krajích věncovím a pásovým ornamentem listovým vyzdobené přechází ve vydutý podstavec, na něm cínová soška sv. Jana Kř. Tři nohy končí ptačími drápy na kulich a připojeny jsou k nádobě okřídlenými hlavičkami. Na jedné ze stran nápis v obdélníku: ALZBIETA Z ROŽMBERKA | A NA: ZW(EKOW(E | » 1* 5 * 5 * 9    | ANNO 1700; na druhé straně: HEN-

DRtjCH SSTARSSY | Z SSWAMBERKA A NA ZW<| | KOW<jE : 1559; na třetí straně: KATERZINA Z PERNSSTE | INA A NA ZWIKOWIE | 1559.

Náhrobek žulový, s nápisem:

ZDET ODPOCZIWA CTNÁ MATRÓNA

Caterzina Zahrad nikowa Usnula W panu Dne 27

JANUARII LÉTA 1729.

4M

H-

II

mm

§gl

.

Obr. 334. Staře Sedlo. Kostel. Pohled od jihovýchodu.

Zvony: 1. 64 cm šir. a 56 cm vys. Kolem koruny mezi dvěma listovými ozdobami: :S: PROGOPI- ORA- PRO - NOBIS- 1682. Relief Krista na kříži, na druhé straně sv. Prokopa a pod ním:

CAMPANA • HAEC • FVSA • EST • IN • HONOREM S : PROCOPI • PATRONI • ECCLESIAE • VETERO SEDLENSIS • EXPENSIS • PROPRYS ANNO 1682 Dole na věnci: GOS MÍCH NIKOLAVS LÓW IN PRAGER SCHLOS.

2.    61 cm šir. a 56 cm vvs. Kol koruny got. minuskulí: 1. hatrino pancupa sanch; spprpfus aspí nobtž graria amen. 2. amen ora. Relief sv. Bartoloměje a Petra.

3.    Nedostupný v lucerně věže, dle vytlučení značného stáří.

Před kostelem žulová SOCHA sv. Prokopa v biskupském hávu s berlou v levici a dáblem na řetěze. Dobrá práce XVIII. stol.

: —

IP

fr ‘ : |A

Wm

§$B&S

í;ýf

' M ■

: - -

%Wu

'-'i

“ii?

C:j\i

,■

.r:

Obr. 335. Staré Sedlo. Kostel. Křtitelnice.

Stražiště.

Pam. arch. I., 335. — Heber II., 234. — Method XVII., 32, 48. — Poutník od Otavy I., čís. 161. — Renner a Paroubek 175. —• Schaller III., 20. — Sommer VIII. 66. — Trajer 544—415. — Sedláček, Míst. slov. 837.

KOSTEL SV. JANA KKT., filiální, založením románský, připomíná se r. 1361 jako farní, od bouří husitských do r. 1621 pod obojí. R. 1613 bylo závěrové travée presbytáře za Viléma Vrábského sklenuto. Ve 3oleté válce opevnili kostel Švédové a pod ním při potoku postavili kamenný most a vály. Val je zřetelný na straně severní, v bezprostřední

□\

(kml.

Jf

'£'Á

v*⁵

mPĚá

<®K'

4&ÉMm

IL-sr*

mm

np

v' ••|1- N-.

mm tStmrĚí

i|i:i

I:

TV*

cj

Obr. 336. Stražíš tě. Pohled na kostel od jihovýchodu.

blízkosti kostela stopy zdí. V letech 1659—1708 bvl filiálním Pohor-ského, po tom Mirovického.

Stavba prostá (obr. 336. a 337.), orientovaná, s přistavěnou věží v západním průčelí. Věž o třech patrech, s barokisovanými okny

r~...../ rv'

Obr. 337. Stražíš tě. Půdorys kostela.

v každém patře, krytá osmibokým jehlancem s lucernou a baňkou. Boky lodi jsou hladké; v jižním boku prolomena tři obdélná půlkruhovitě sklenutá okna s kamenným ostěním. Na sever podobná dvě okna. Vchod jižní stranou pod věží a odtud kobkou v západním průčelí. Presbytář dvakrát o 64 cm ujímaný, lichoběžně uzavřený; ve východním průčelí jeho prolomena dvě baroková okna.

Vnitřek obdélné lodi, 8-2 m dlouhé a 6-6 m široké, jest prostý, ploše krytý; jižní strana prolomena třemi, severní dvěma okny na obě strany špaletovanými a polokruhem sklenutými. Kruchta dřevěná. Triumfální oblouk, 3-2 m v rozpětí, 1-02 m silný, nízký a půlkruhem sklenutý. Presbytář nižší, poněkud lichoběžný, v přední části křížově sklenutý, 5-6 m dl. a 5-32 m šir., v ostatní části valený. Na sever vede do sakristie gotický vchod s vodorovným nadpražím a podpěrami v koutech sesříznutou hranou. Sakristie jest obdélná a valené sklenuta. Na půdě kostela patrny jsou stopy staré valené klenby (v západním průčelí v podstřeší půlkruhový oblouk v kameni tesaný, jenž nad podlahu půdy vyčnívá).

1

rád

Při vchodu do věže leží na půl v zemi zasypaný spodek křtitelnice v kameni tesané, konické a

II

mk

•>v\

osmiboké, s gotickou písmenou na každé straně (obr. 338).

Obr. 338. Stražíš tě. Kostel. Křtitelnice.

Hlavní oltář sloupové architektury, na něm umístěna obstojná baroková socha P. Marie držící Ježíška v pravici a žezlo v levici. XVIII. stol.

Dva oltáře boční s plochými nástavci, na nich olejové obrazy sv. Jana Nepom. a sv. Václava. XVIII. stol.

Stříbrný kalich z konce XVII. stol., téměř hladký, s pražským puncem Novoměstským a značkou HG v srdčitém štítku.

Do záyěrové zdi presbytáře zazděno jest 9 náhrobníků žulových svědčících členům rodu Vrábských, jichž společnou hrobku pod presbytáři kryje velká mramorová deska. K nim vztahuje se nápis na jižní zdi presbytáře:

LETHA ■ 1 ■ 6 • 1 • 3 • GEST • W CHRÁMIE • PANIE ST RZAZISSTSKYM • KVRVPVL • SKLYPEK - KLENVTY • POHRZBV • PANVW ZWRABI • KTERZIZ • NA DESSENICYCH • A DRAHENICYCH ZV STAWAGI- NA NAKLAD VDIELAN • VROZENÉHO • A STATECZNEHO RY TIRZE PANA WYLEMA • NEYSTÁRSSIHO • WRÁBSKEHO TLVKCY Z W RABI • NA DRAHEN ICYCH • A D ESSEN ICZYCHj KV POCZTIWOSTI • A WECNE PAMATCE RODV TOMV • PANVW Z WRÁBI • Z TYCHZ • STATKVW SE SPISSICYCH • A PRZI POSLEDNÍM DNI SÁVDNYM • K W ESELEMV • Z TEHOZ MÍSTA • TIEMMRTWYM • TIELVM ODPOCZIWAGI CZYCH • W TEMZ MISTIE Z MRTWYCH WSTÁNI • W SLAwNE • NEBES KE RADOSTI • W^KRYSTV PÁNV PRZEBYWAGICYM • A ŽVSTAWAGI CYM TYTO MRTWA TIELA • W TOM SKLYPKV • GSÁV POHRZRENA •

A TAM

3M

ODPOCZIWAGI PODLE TIECH ERBVW KTERZIZ W~^VRV ■ NAMALO WANI Á"NA KAŽDÉM • KRZIKOWE • VDIELÁNI • GSÁV • LETHA • 16 • 16 • GEST TO WSSECKO W TOM CHRÁMY PANE DOKONÁNO ou

Nad nápisem tímto jsou znaky i. Vrábských 2. Předenických a 3. Viderspergarů, proti nim pak na klenbě strany severní rovněž dvě řady erbů (vesměs Vrábských), nad každým v kruhu křížek.

I. Deska z červeného mramoru s kruhy (nad hrobkou), 2-00 m dl., 1-19 m šir., má ve věnci sdružené znaky Vrábských a Viderspergarú; hořejší kartuš bez nápisu, ve spodní ve dvé rozpůlené:

Pod znakem Vidrsperkarů:

Mnm ntagbaÍE* na IDrabfka \ í£)ibr= JjpBrgkn na I^rafjEni cgrh a ^Bpnicjgdp

Pod znakem Vrábských:

Wyhm negjíar: flg rorabfkg flnkfa \ rorabřj na BraíjEnt: Etjrřr a 3BEpmqgrřj.

opis:

Bahlabem oroiBUBÍjo a ^íařerjnBfio HgígrjE

$ana logÍBtna BBgsíarJTjbo rorabfkEfjo íllnkfg \ rorábg na H^rabenicpjif; a

I5Bj]BnicjgE^ ku J^oljigbu ^roEinn, ^nigů; M

ÍBk a BtBbicptra íEnío i?klipEk obtBlan gBjí. dokonáno iEÍfja 1616.

II.    Na žulovém kameni, 1-44 m dlouhém a 70 cm širokém, nápis got. minuskulí a znak Wrábských: %xtí)a lxxa (— 1571) tu {bbo | íí;n pr^Bb sroaíao | ntarp manbEÍEnan j tmtrjBl úrodni; pa* (odtud v opise): n IgnEk nEpjíarflp orabfkg | j lurabt a na Srab | Enirpcřr fufo pořbotoan gí +

III.    Žula, 1-78 m dl. a o-86w šir., got. minuskule aznak Vrábských:

ÍBÍ^a ■:• bopBÍro 8 nt ccccc • j Iu (= 1545) íbu •:• bsn j prjBb ^loaftnt t nttkuIaJ}Bm    mn | ejbí 8 úrodni; | rolabgba | loacjlaio -f- |

\ rarabt ij | brabrnng

Následuj ící 4 stejně veliké náhrobky na závěrové zdi (o -98 m x o -56 ni) mají dole znak Wrábských: IV. Esta boeu (1575) to paÍBk [ prpeb nBbiEÍt oroli n j mrjEÍ pan baioib s | gn DropnBřjo pana | ^gnka iorabskgí;o j: (odtud v opise): nirabi a na bra | fjEmcjprfj foto po | ifjotoan gest

V.    %tií)eL lxx° (1570) ro sobolu | prjEb sioaíú frogt | rji umrzla panna J Bioa Srrra nro: ^an: | a ^gnka UEgsfar: 10 | rabskibo \ ror ( abg a na Srabr: a íofo | podjoioana gB.

VI.    JřBÍfra be*n (= 1572) to ponbiBli | po ^mrÍBÍitB nBbiEÍi o | nugEl pan abam sgn | oecjbub^o pana bgn | ka rarabskgfjo \ mra (odtud v opise): bg a na Sraí;ru | hggib a íofo poc | froioan gBsí.

VII.    ÍBÍa beom⁰ ( = 1568) 10 po | nbtBlt pcjBb sinat | tm onbrjBgEm o | ntrpBÍa pana ann | a bcBra nr° pana (odtud v opise): íjinka UBgs⁰ tor 1 abskrbo \ inrab j g a na Srabe v

VIII. Žulový, 1-35 mvys. a 0-58 m sir., s nápisem got. minuskulí: Lefa Í3£D (1560) roe cjfttirf | ek po sroafim onb j rjiegem ©utrpěla | ©rojena pani ma | rkiía torbfka j rnal | motej; pnoni man | jielka pana íjtnka | torabski0 j rarabij (odtud v opise): a na ©raíje . . . . | pmřrotoana gest

Dole znak Malovcii.

IX. Na desce z červeného mramoru, 1-72 m dl. a 0-87 m šir., dáma v kroji XVI. stol. v životní velikosti se sepiatýma rukama. U nohy ve štítě koňská noha. Opis got. minuskulí (obr. 339): M Leífja 1598 to pafek $0 itebtelt; | JSj MISERICORDIAS Mmrjela ©rojena fl|S    pant l$)orj]ítIa torabfka j Bnkotoan !

™    a na braíjontrjtjtfj a to íomío gest I

podjoioana míjíte ©rjekatoage toe= Jelefjo j mrftotdj rojkrjgssent . -Zvony* I* 84 cm v průměru a 70 cm vys. Na věnci ornamentální pásová ozdoba. Relief Dobrého pastýře a sv. Pavla, pod nímž nápis: REFVSA SVB D. SIMONE KAVDELKA CVRATOREI M IROWICENSI ET PRAENOBILI D. IOANNE STREINTZ | DIREC-TORE WORLICENSI A D. ANTONIO FRANCK | PRAGAE A. D. |    1765. Pod nápisem ozdoba pásová

] z květin a oka Božího. Kolem koruny: INTERCESSIONE S. S. 10-ANNIS BAPTISTAE ET PAVLI APOŠTOL I FVGITE PARTES AD-WERSAE.

I-

m

tm

i*

\fr*

ůr

s Spí

ám

•í

E»: iSSÍA gMf tP*B

# fel

Lm&j .    $**+■* ■:

! li

i ml

4    -f.¹®

I WR ■ Ti

■f

WC

■JI

f

VĚĚ É

Obr. 339. Stražiště. Náhrobek čís. 9.

II. 66 cm v prům. a 52 cm vysoký. Kolem koruny ornamentální ozdoba. Na plášti znak Laubských a v něm: ADAM LAVBSKY Z LVB, potom relief sv. Václava a nápis:

ADAM • HINEK • LAVBSKI • Z LVB • COLATOR • CHRÁMY • TOHOTO • 1660.

V jihovýchodním koutě hřbitova otevřená KAPLE s pozdně renaissančními štíty v obou čelech, uvnitř valené sklenutá. V ní torso renaissančního oltáře s novějším obrazem Piety.

ťa

'VÉ.

plij

tjffU

KS®

ÍŠl

Iři11

líH

mjf

||1V

ét

•^5

'tl

sfeífjl!

¹ flfe

i*-

t-V. a’Sl'1 rC¹''

Ktuij

iIr

mm

šř

" yŮ'|V

_.4

lip:..

ťV,

íjlf'4

Hfl

-=5a

X.

Obr 340.—2. Stražiště. Boží muka.

V okolí směrem k Mirovicům stojí při silnici trojí BOŽI MUKA, zděná, ze XVII. a XVIII. stol. (obr. 340.—342.).

Strážovice (Strasovice).

O)

O)

►i

Vh

H d

i-t Q* P CD

řr

Cti

VO ^ Cx

Schaller III., 49. — Sommer VIII., — Sedláček, Míst. slov. 838.

Tvrz držívali manové Zvíkovští. R. 1577 koupil ji Václav Lorecký ze Lkouše od Krištofa ze Švamberka. V prvé polovině XVII. stol. seděli zde Běšínové z Běšín, pak Obytečtí z Obytec. Na konci XVIII. stol. náležely svob. pánu Robenhapovi ze Suché a r. 1858 přešly koupí na knížete Jiřího z Lobkovic.

ZÁMEK barokní, bez významu. Opodál stojící KAPLE s v. tří k r á 1 ů, v níž visí několik pozoruhodných obrazů značných rozměrů: Sv. Alois v životní velikosti, jemuž anděl krucifix malými andílky nesený ukazuje; sv. František Xaverský; sv. Stanislav Kostka: sv. Vincenc; Bolestná P. Maria; Kristus a Maří Magdalena. XVIII. stol.

Před zámkem SOCHA sv. Jana Nep. z žuly. Na barokně zpro-hýbaném podstavci nápis: VEN ... Ni BEATO [ ÍOANNl NEPOMV-CENO | IOANNES PHS A BGESSIN | VNA CONlVGESVA | ANNA NATA A BER | GENDORFF PROPRlIS | PENSlS PlOQVE | VOTO POSVE-rVnt.

!'■-

RH

j!

Při cestě do Rádobytce BOŽI MUKA na vysokém, čtyř-bokém, zděném podstavci ze čtvř-bokého plinthu do válce přecházejícího. Pod stříškou výklenek. XVII. stol.

Strunkovice.

B r a n i š, Děj. umění středov. I., 52. — Method XIV., 8, 20. — R e n n e r a Paroubek 228. — Sedláček VII., 125, 41, 103, 124. —• Ottovy Čechy 1. c. — Král. České IV., 90 a 91. — Schaller III. 311. — Sommer VIII. 119. — Tra jer 160. — J. Bráníš, Obrazy z dějin jihočeského umění 15. — Sedláček, Míst. slov. 844. — Matriky z r. 1748. — Pamětní kniha z r. 1757.

KOSTEL SV. DOMI-

Obr. 343. Strunkovice. Půdorys kostela.

NIKA bvl založen na sklonku XII. stolteí a patřil r. 1228 ku sv. Jiří v Praze. 1290 držel Strunkovice Vok ze Strunková, z rodu pánů z Růže. Podací patřilo Rožemberkům. Připomíná se poprvé r. 1358 farním. Po válkách husitských neměl faráře a byl administrován z Bavorova. R. 1744 stal se opět farním. Opravy v XVIII. stol.

Kostel prostý, orientovaný, s čtyřhrannou věží při straně severní (obr. 343.). Svrchní část věže i s průčelím západním jsou přístavbou pozdější. Presbytář užší a o 1-5 m ustupující jest na venek uzavřen třemi stranami osmiúhelníka a má v čele tři opěrné pilíře o jednom ústupku V průčelí východním původní okno dvojdílné, s trojlistem v kruhu a dvěma dvojnosy (obr. 344), ostatek úzká hrotitá okna bez kružeb a větší okna čtverhranná, mladší. Do sakristie, která k severní straně presb\ táře přiléhá, prolomeno okno hrotité. Východní štít lodi v podřímsí

318 s obou stran vykazuje dva nárožníky, na nichž vytesány lilie a list javorový (obr. 345); oba zachovány z původní stavby.

Vnitřek. Lod ploše krytá, 15-3 m dl. a 8-i m šir. Na straně jižní Boží hrob, do něhož vede vchod, bývalý lodní portál, 2-65 m vys. a L38 w šir., v žule tesaný a v půlkruh sklenutý; profil ze dvou oblounů hruškovitého profilu (jeden v pravoúhlém ústupku), ze žlábku mělkého a čtvrtiny oblounku; kruhový obloun ve výši i-8i m přerušen jest talířovitým prsténcem a spočívá na talířovité patce s osmibokým pod-

BÉI

IIIIF č

15

Obr. 344. Strunkovice. Kostel. Kružba v okně závěrovém v presbytáři.

válkem (obr. 346). Lod oddělena jest triumfálním obloukem ostře lomeným, 3-9 m v rozpětí, bez profilu, s původní římsou v náběhu 3-38 m od země. Presbytář 47 m šir. a 8-65 m hluboký, složen z křížového travée a z pětiosminového závěru. Sklenut jest goticky do žeber jednoduchého profilu, sbíhajících se ve svorníku, který má tvar pětilisté růže; žebra u spodu štítky opatřená spočívají na konsolách (obr. 345) různých tvarů, zdobených pětilistou růžicí; v travée mají tvar polovičního vydutého jehlanu, poloviny obdélníka a končí 2-92 w od země. Do sakristie, valené sklenuté, vede žulový vchod gotický, s vodorovným nadpražím, s podpěrami v koutech a se sříznutými hranami, 1-64 m vysoký a 077 m široký.

Na evangelní straně v kameni tesané sanktuarium jednoduchého profilu, s křížem v trojbokém štítě (obr. 347.).

Oltáře

Kazatelna z téže doby má na poprsni řezané sošky gelistů.

Kamenná křtitelnice podoby kalicha, 87 cm vysoká a 64 cm široká, spočívá na čtyřbokém podstavci. Dřík jest válcovitý (obr. 348)

z r.

1757, celkem bez umělecké hodnoty.

sv. evan-

'A

z J.: ■

t'

iill

í!

I¹

MÍ.

i|

ta

tř-

Jf

.V

4'

“V,

§

¹ i..l,

-——    z------    ■

?r- A j-- r-.

Li

it

•i

U>==

o_3

-Sk..

íf.ťlMŘblíh^.Í

; Miiuji// iii

Obr. 345. Strunkovice. Kostel. Podnmsi lodi a konsoly v presbytáři.

a podobná i jímka, která čtyřmi jest vyzdobena štíty: na prvém z nich znak Jana z Rožmberka, který ji pořídil r. 1389, na druhém znak Elišky z Halmu, na třetím Kateřiny z Vartenberka, matky Janovy a na čtvrtém znak matk}^ Eliščiny.

Zvony : I. 95 cm šir. a 72 cm vvs. Kolem koruny: DA PACEM DOMINE IN DIEBVS NOSTRIS QVIA NON EST ALIVS QVI PVGNET PRO NOBIS NISI DV DE VOS NOSTER 7 17 57 57 0 Relief Krista na kříži, na druhé straně P. Maria s děťátkem a s korunou ve svatozáři.

II. 65 cm šir. a 56 cm vys. Mezi dvěma pásovými ozdobami, z nichž horní akantová a dolní z festonň: GOSS NOS IOSEPHUS PERNER BUDVICY 1780. Relief Krista na kříži, dole u něho dva andílkové.

£'ii

_=Vř-j

ivý'

JW

1.1!

s ’//

7iVl.li-

šfy

!|N

i'!.

JI

ar

10 dm

E:

I—

Obr. 346. Strunkovice. Kostel. Portál v lodi.

III. 45 cm šir. a 35 cm vys. Kolem koruny dvě ornamentální ozdoby. Relief sv. Jana Nepom. a sv. Antonína. Na plášti:

ANNO

naproti znak

1809 ’

a v něm v půlkruhu: IOHAN ADALBERT PERNER IN BVDWEIS.

Na silnici do Velké Blánice KAPLIČKA Zvěstování P. Marie, nevalného významu.

V městské úřadovně uložena dvě mosazná PEČETIDLA (obr. 349. až 350.) ze XVI. stol.: 1. Průměr 46 mm. Uprostřed věž s cimbuřím a nad

P-

V'-

V:-:

NI

••V

fisM

č;

Ifcgggggl

v\\°N

•'■i

Obr. 347. Strunko více. Kostel. Sanktuarium.

Obr. 348. Strunkovice. Kostel. Křtitelnice.

vraty pětilistá rožmberská růže, kolem legenda v kruhu: SIGILLVM + OPPIDI • STRVNKOWICZ.

2. menší, průměru 37 mm, s týmž znakem a nápisem.

jyyjfe

*í|

& S

1    •' fcá í>I« ~    ‘/I *⁹*

■    j

HKsÉiig

Obr. 349.—350. Strunkovice. Obecní pečetidla.

Sudoměř.

Rennei a Paroubek 207. — Sommer VIII., 421.

Hrady a zámky, VII., 262. —Týž, Místopisný slovník 846.

— Sedláček,

Zde bývala tvrz do r. 1524, pak spustla. Již roku 1318—23 se připomíná Čadek ze Sudoměře.

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Písecký.

21

Těchníč.

a>

<D

hH

* yg

2 _ O i—J

P⁴

CD

' r.

^ hH hH j

CO •

Sommer

KOSTEL SV. STEPÁNA byl r. 1352 farním, po třicetileté válce filiálním Chraštického. R. 1785 byla tu lokálie, r. 1787 měl kostel vlastního kněze a r. 1853 stal se opět farním.

Kostelík prostý, orientovaný, původně gotický, s věží, v západním průčelí zbarokisovaný (obr. 351.)

ir-iii

mm

Obi'. 351. Těchníč. Půdorys kostela.

Vnitřek prostý. Loď ploše krytá, oblouk triumfální lomený, na hranách sříznutý, 0-58 m silný. Presbytář skládá se z křížového travée a ze závěru o pěti stranách osmiúhelníka. Jest sklenut goticky do žeber, která zapadají bez konsol ve výši 2-30 m do stěny, jsou 16 cm široká a 22 cm hluboká, na hranách sříznuta a žlábkem opatřena. Okna původní se nezachovala ani vchody. Na sever přistavěna sakristie.

Hlavní oltář z r. 1600 sloupové architektury. Sloupoví ovinuto jest vinnou révou s hrozny. Na predelle na levo znak Bukovanských s nápisem: JAN BVKOWANSKY | PYNTHA Z BVKOWAN | 1666. Na pravé straně znak švarzenberský.

Kazatelna z konce XVII. stol. má na poprsni malované obrazy sv. evangelistů.

Zvony : 1. 71 cm v prům. a 50 cm vvs. Kol koruny pásová ozdoba z dětských figurek, pod ní akantová a níže:

Eeffia ]Banie 1605 ^lif gest fenřo pooit ke rfi a k djmale Panu Bofjn rossemoíjaucimn bo rasi (Ete ifjntcíie rabbau a s pomoci (Oefjo milosti pana parta Bu

Obr. 352. Tourová. Tvrz.

komanskgljo \ Bukmtmn a na Bukoraanrd; a naklabcm (bsljo HP rosserfj osabntrij bo rfjramu paniE k ^alojiEni ^ro. ;§síÍEpana nbs irmis Baltazara punnarp na BtouiEm missitE J^rajgkEin na ssiroktj ultcjrj.

Na druhé straně: JAN BUKOWANSKY PYNTHA ESTERA BUKOWANSKA ZE WCHY NIC A STETOWA BUKOWAN A NA BUKO-WANECH. Pod nápisem sdružené znaky a erby Bukovanských a Vchynských.

Eli

II

Ninu

es

'.y<

*(-

ť.

4?'

^S}g£k

jr*&

/r

y. a,s*;

i;- í

'•L

i:

íssJSS

'r'/Í

( NW

g^?

TL-v"- ⁷

2íi-.y>y VA-y

VTfc

’. .tlí¹'¹

IL So cm v prům. a 65 cm vys. Kolem koruny: ^er magistrům partfjolomEnm in nnma rtutíaÍE pragsnsis e* íjdc Iatts Ttnno b. — rccc**#n.

Tourová (Tourový).

#■

>1

Renner a Paroubek 221. — Sedláček VII., 125. — Schaller III., 346. — Sommer VIII., 119. -7— Trai er 143. — Sedláček, Slovník 890.

Z TVRZE zachovalo se jen nízké obdélné stavení nod doškovou, valbovou střechou. V přízemí, kde jest dnes chlév, střílno vitá okénka s ošikmenou hranou. Prvé patro jest v obytné stavení proměněno a má polokruhový štít barokní. Mezi okny jsou dva malované

&T

4ÉÍ

WH*.

ĚMĚLiéf

kObr. 353. Tourová. Boží muka.

1*21*

znaky, valně již setřelé: v horním čtyři podkovy ve štítě, v spodním poli kotva (obr. 352.). Již r. 1359 připomíná se Lipolt z Tourového; potom tu seděli vladykové Želízkové z Tourového (poprvé r. 1452).

Za vsí na křižovatce BOŽI MUKA zděná. Na čtyřbokém pilíři se soklem, nahoře římsou přepásaným, čtyřboká lucerna s kapličkami. Kryt čtyřboký, prejzový. Konec XVI. stol. (obr. 353.)

Touš kov.

S o m m e r III.. 60. — Schaller VIII., 61. — T r a j e r 545.

Při dvoře jednopatrový barokní ZÁMEČEK s mešní KAPLÍ, zasvěcenou sv. Maří Magdaleně. Architektonicky bez zajímavosti a významu.

Údraž (Oudraž).

Dr. J. L. P í č, Čechy přcdhistorické 155. — Renner a Páro u bek 209—10. — Sedláček VII., 263. — Schaller III., 105. — Dr. J. Woldřich, Mitth. anthr. Wien XIII., 24, 25; XVI., 85, 86, 87. —Otavan 1881, 178. •— J. E. Chadt, Dějiny býv. statku Chřešťovického fi886) 17—26. — Sedláček, Slovník 915.

V Udražském revíru v poloze „Pikhard" řečené byly tři mohyly, z nichž tři náramky uloženy v museu v Písku. —• Poblíž hájovny ,,u Honzíčka" skupina deseti mohyl. 1. Věnec, mnoho hlíny, nízké kamenné jádro, popelovitá vrstva, bronzová ozdůbka a střepy; 2. mnoho hlíny, kamenné jádro, hrubé střepy tuhované, šest šípů, tulejka, hřebíčky, náramek se stopami žáru; 3. kužel z kamene a hlíny, popeliště, střepy; 4. hlína, popeliště, střepy, jeden z tuhy. — V Palčickém revíru skupina mohyl (střepy). —V revíru „Valenta" zvaném skupina mohyl (střepy).

Byly zde dvě tvrze ještě v XVII. stol., které však beze stopy zmizely. Počátkem XVI. stol. drželi tvrz tuto Kestřanští a psali se pak z Údraže.

#    r

Újezd Červený.

T r a j e r 578. — S o m m e r VIII., 27. —

Renner a Paroubck 193.

Schaller III., 65. — Sedláček VII., 179. — Č. Z í b r t, Z dějin Zvíkova,

str. 41 a 791. — Jos. Kazimour, Příspěvky k hospodář, poměru na panství z víko vsko-orlickém I., str. 7. — Sedláček, Slovník 920.

ZÁMEČEK s poplužním dvorem, jednoduché stavení o jednom patře, s krátkými křídly v bocích; na slemeni střechy cibulovitá věžička. Přízemní místnosti jsou křížově sklenuty a chodby v přízemí i v patře bývaly kdysi otevřeny. Klenby i stavba nese ráz XVI. stol., vznikly asi za Švamberků (dle listin asi v době 1554—72).

Varvažov.

Renner a Paroubek 174. — Sedláček VII., 130. — Schaller III. 35. — S o m m e r VIII. 31. — T r a j e r 341. — Sedláček, Slovník 932.

Na několika místech nalezena pohanská pohřebiště.

KAPLE SV. KATEŘINY jest dle zachované presbytáře původní stavba ze XIII. stol., ač se připomíná teprve až r. 1663. R. 1718

Mr

TV

20_

Obr. 354. Varvažov. Půdorys kostela.

Obr. 355. Varvažov. Kostel. Konsola a profil žebra v presbytáři.

dal kapli velkopřevor hrabě Ferdinand Dubský opraviti. R. 1774 bylo tu zřízeno kaplanství.

Z původní stavby (obr. 354.) zbyl neporušený nynější presbytář orientovaný, polygonálně uzavřený, bez opěráků, s gotickým oknem v průčelí východním. Lod na dvakrát stavěna, menší polovina (při presbytáři) tvoří zároveň přízemí čtyřboké věže, v celé šíři lod o patro převyšující. Věž kryta jehlanem, v jehož čtyřech stranách umístěny jsou barokní vikýře. Ostatek bez významu.

Vnitřek prostý, lod ploše krytá, členěná dvěma páry pilastrů a osvětlená čtyřmi okny. Vchod na straně jižní. Oblouk triumfální segmentový. Presbytář původní, gotický, o pěti stranách osmiúhelníka, sklenutý do žeber jednoduchého profilu, jež se sbíhají v hladkém svorníku a opírají o konsoly jednoduchého tvaru, v patě mají štítky 52 cm vysoké (obr. 355). Presbytář osvětlují 4 okna, z nichž jedno s lomeným obloukem.

JTlíT;

-j;

4-'/

Ult""

7TTTTT i' <V2

fSffS

>ií

lf§§|J

©/±k~    "

lf|

••lít

•f/1

-* i' vpt

iK

lil -Jl

i4l

yň&>

i?jtp

x^zdií

li

■>

fll '"I =fl t—í-//1

JBí^ ¹ -gíT

^txh

-f ■ ďr

±d

lŠ>'

ijj

Obr. 356. Varvažov. Kaplička.

Na půdě s v í c n í k y přes 2 m vysoké, ve dřevě řezané: koule hlavičkami andílčími zdobená nese sedícího andílka jenž drží svícen. Dobrá řezba XVIII. stol.

Zvony: I. 6o cm v prum. a 52 cm vvs. Kolem koruny: IOHANN GEORG KOHNER GOSS MÍCH IN PRAG 1769. Relief Krista a pod ním listová ozdoba.

2. 32 cm vprům. a 30 cm vys. s týmž nápisem a reliefem sv. Mikuláše.

ZÁMEK barokní o jedné i3osé frontě s vyšším středním risalitem, jenž má okna vyvýšená. XVIII. stol.

Na cestě k Miroticům KAPLIČKA (viz obr. 356). XVIII. stol.

Velká Blánice (Plánice Velká).

Pam. arch. I., 50, II., 82, 124. — B r a n i š, Dějiny. I., 124, II., 50. — Method XVII., 43. •— Renner a Paroubek 215. — Sedláček IV., 143, VII., 91, 93, 103, 120.

Sommer VIII. 336. jihočes. umění 19, 61. — Týž, v Pam. arch. XVII., 43. — T ý ž v Programu c. k. čes. reálky v Budějovicích 1903, 14—16. — Sedláček, Mís top. slov. 29.— Neuwirth, Gesch. der bild. Kunst, 542.

Král. České IV., 91—92.

S c h a 11 e III., 116.

T r a j e r 143.

J. Bráníš,

z dějin

•V

W-

j;-

hr

fjíáÉfj

X-

PÍ

f Bílili

Jmá

r>

1.1

l-i

li

í:

W\ i

m

* - '    'V,

iai im 1

WĚĚmĚlmM:'

Obr. 357 Velká Blaníce. Kostel. Pohled od jihovýchodu.

KOSTEL SV. JILJI, původně farní, stal se za Rožmberků, když tito v Bavorově postavili kostel, filiálním k němu. Původem sáhá do konce XII. nebo poč. XIII. stol. (loď), během XV. stol. přistavěna křížová lod s presbytářem (od původně zamýšleného dvoj lodí upuštěno) a v neznámé době k lodi přistavěna věž.

Kostel má půdorys podoby orientovaného kříže s rameny přímo uzavřenými. Střecha je vysoká, prejzová. Všechna kamenická práce je z žuly (obr. 357-—359-) •

Z původního románského kostela zbyla pouze empora a hlavní lod s jižním portálem, bez opěráků, se zdivém později zvýšeným (stopy toho na sev. straně); v jihozápadním rohu jejím vystupuje v ě ž o 3 patrech,

se střílnami v i.—2. patře a s barokními, polokruhem překlenutými okny v nejhořejším patře, krytá nízkým, prejzovým stanem. Portál, k němuž přistavěna v nové době předsíň (obr. 360.), ve světlosti 118 cm široký a 213 cm vysoký, má v pravoúhlém ústupku obloun spočívající na čtvrtině osmibokého hranolu do jehlanu přecházejícího, na němž prsten; z něho vyrůstá obloun do výše 118 cm, kdež v náběhu přerušen jest talí-řovitou hlavicí dole i nahoře oblým páskem spoutanou. Na vnitřní straně

Ví

ii

ÍSM

Obr 358. Velká Blánice. Půdorys kostela.

lícní ční žlábek a na vnější straně ostře profilovaný, hruškovitý obloun. Celek jest sklenut do lomeného oblouku, jenž povstal v pozdní gotice osekáním polokruhu do hrotu. Lod je osvětlena ve stěně jižní zbarokiso-vaným a rozšířeným oknem a v západní malým hrotitým oknem gotickým.

Příční lod má v rozích, presbytář v rozích a v ose závěrové strany mezi dvěma okny opěráky (obr. 357.) dvakráte ustoupené, s kosinami prejzy krytými. Nad závěry příčné lodi i presbytáře vyzděné vysoké štíty se stopami podbrádkové římsy. Na severu vede do příčné lodi vchod barokní s vodorovným nadpražím. Okna — v příční lodi do jižního ramene,

v presbytáři dvě do závěrové a jedno do jižní stěny prolcmené — původně hrotitá*) byla v barokní době rozšířena a sklenuta polokruhem.

K příční lodi na severu přistavěna později sakristie, k lodi pak též na severu márnice.

■ J

jM

iKžáfe

-část;

boei

■;

Obr. 359. Velká Blánice. Kostel. Pohled do presbytáře.

rákos krytý**) obdélník, io-io m dl.

Vnitřek lodi jest ploše na *) Část půvcdní kružby v márnici.

**) Když v XV. stol. byl kostel rozšiřován, měly býti románská led i střed příční ledi a presbytáře sklenuty na střední pilíř dvojledně. Z neznámé příčiny

a 8-25 m šir., do jehož jihozápadního kouta vsunuta jest v é ž o čtverečné straně 3-y m, otevřená do lodi parabolickým obloukem. Zbvvající západní část lodi zaujímá e m p o r a 2-50 m hluboká, spočívající na dvou sloupech, z nichž pravý jest ve zdivu věže ukryt. Levý volný sloup, 1-35 m vys.,

■-2/I

.ifej

li

\# ym

Éy

m

itw.

,ťL=:

'i--'

8    9 lOJm

mm

má

wk

wm.

j|§

H i

mm

á|lÉ|p

______

wm

áWk

wm.

Obr. 360. Velká Elánice. Kostel. Portál v hlavní lodi.

má oblý hladký dřík, 0-40 m silný, na čtverečné, v rozích listovci zdobené patce, přepásané prstenem; echinus stlačené hlavice nese krycí desku se zbytky nárožníků, a z ní vystupují tři hladké pásy křížové klenby

od toho upuštěno a zbyly jen zbytky (obr. 367.) válcového, 0^425 m silného, sloupu v lodi (spojeného s velikou křtitelnicí), a sakristii, a náběhy žeber klenebních v presbytáři (obr. 361).

*|pů| ígj

ItlT

Obr. 361. Velká Blánice. Kostel. Náběhy žeber na vrcholu klenebního sloupu.

emporové bez žeber (obr. 362.). Empora byla rozšířena později do lodi dřevěnou kruchtou.

Oblouk triumfální, tupě lomený a z kvádrů zděný, má ve světlosti 6-72 m šířky; boky jeho, o-6i m silné, jsou na přední hraně ošikmeny.

3?'

"í

Obr. 362. Velká Blánice. Kostel. Sloup pod emporou.

Východní část chrámu jest gotická, 15-50 m dl. a v kříži stejně široká; skládá se z příční lodi o třech klenebních polích (z nichž střední má šířku hlavní lodi, ramena transeptu šířku poloviční) a z presbytáře, 6-75 m širokého, 8-5 w dlouhého, složeného z pole křížového a pravoúhlého závěru. Klenby jsou křížové, žebra klínovitá s mělce profilovanými boky (obr. 363.), konsolv v podobě polovice obráceného osmibokého jehlanu. Svorník závěrový zdoben prohloubenou (obr. 364.) šestilistou růží, svorník v jižním rameni transeptu gotickým AR.

:'T ý

///,

16

í

10

16

fe* l

<—10    7-*

mm.

Obr. 363. Velká Blánice Kostel. Profil žebra v presbytáři a ostění portálu do sakristie.

Obr. 364. Velká Blánice. Kostel. Svorníky v presbytáři a jižním rameni křížové lodi.

V presbytáři v jižní stěně původní sedile (1-92 m vnitřní šířky a 1 -y m výšky) s vodorovným nadpražím, žlábkem v koutech profilovaným a uprostřed hrubými dvěma krákorci podloženým (obr. 365.).

Sanktuarium na straně evangelní, 1-3 m vys., 076 m šir.; žulová ovruba, profilovaná prutem a žlábkem, vybíhá v lomenici osázenou kraby i křížovou kytkou, s každé strany vyčnívá fiála na listnaté konsolce (obr. 366.). Železná mřížka s rosettami na okraji.

-₌V-

--

•1/

li

I!

o¹

ss

■m

/A

y~

Obr. 365. Velká Blánice. Kostel. Sedile.

Vchod do sakristie s vodorovným nadpražím a s podpěrami v koutech, 075 m šir. a 17 m vys., profilován pozdně goticky oblounem s plochým hřbetem a celým i polovičním žlábkem (obr. 563.).

Sakristie s kruhovým okénkem na východní straně, valené sklenutá, téměř čtverečná, o straně 3 3 m.

V lodi jest umístěna kamenná křtitelnice (jako základní část sloupu). Spočívá na zdviženém, válcovitém a prokrouženém podstavci, z něhož vybíhá dřík 17 cm vysoký a spojený sloupcem 68 cm vysokým, jenž souvisí s nádobou na svěcenou vodu, kalichovitého tvaru, v průměru 86 cm. zdobenou tesanou draperií. Celek 87 cm vys. a 105 cm šir. (obr. 367).

Hlavní oltář, sloupová architektura pozdně renaissanční se sochami sv. Petra a Pavla i dvou jiných svátých biskupů. Ve svrchní

části menší sochy sv. Jeronýma a Řehoře, nejvýše archanděl Michael. Obraz Všech Svatých, v nástavci sv. Trojice.

Při severní straně v transeptu oltář sv. Prokopa, složený z bohatých rozvilin, do nichž vložený sošky svátých čtrnácti Pomocníků;

Ji

4.

;X\\ x \ x

< \ \WV

v X X V V

--X \ v\\ >

v \ X X X X-X x XXX X X X XXX X^ X X X X v V X XXX X \ XX X X

v v \ x x \

\ X X X X XXX XX

x \ \ \A

B:

i.',..-

ff.

Obr. 366. Velká Blánice. Kostel. Sanktuarium.

uprostřed, ve výklenku v životní velikosti socha sv. Piokopá. Konec XVII. stol. (obr. 368.).

V jižní části transeptu oltář sv. Jana Nepomuckého se sochou světce v bohatých rozvilinách. Nad ní socha sv. Barbory. XVIII. stol. Čtyři ve dřevě řezané barokní svícníky.

ífE

|Í3 i S;

|/:í /' " f '\ í

MkmM

misi

Obr. 367. Velká Blánice. Kostel. Křtitelnice.

Kazatelna pozdně renaissanční (viz obr. 359.) s malovanými obrazy sv. e-vangelistů na dřevě.

Na břevně v triumf álnímoblouku skupina Kalvárie z konce XVII. stol. (obr. 359.) Na bocích oblouku menší sošky Neposkvrněného početí P. Marie a Jana Evang.

V severní lodi visí tabulový o-b r a z, kopie originálu, chovaného nyní

v zámku na Hluboké (Dr. A. Podlaha, Album    Svato vojtěšské

[1897], 49, tab. 23; Sto let práce III., 621; Kat. retrospektivní výstavy 1891, č. 199, str. 150), jenž kdysi tvořil střed skládacího oltáře. Obraz s původním stříbřeným rámem jest 1-51 ni vys. a 1-26 m šir., na něm tři postavy svátých: uprostřed sv. lilií v růžovém rouchu s kapucí, u levé nohy vzpřímená laň, v pravé noze vězí šíp, v pozadí červený koberec; v levo sv. Vojtěch s mitrou, v temně zeleném vzorkovaném plášti a ornátu ze světlezele-ného brokátu; v právo sv. Prokop v hnědém hábitě s infnlí, v pravici drží dutkv; všichni

tW*

Obr. 368. Velká Blánice. Kostel. Oltář sv. Prokopa.

drží v rukou berlu a knihu; v pozadí tlačená zlatá půda se vzorem granátového j a-blka. Obraz má ráz domácí malířské školy    |('][|i|

z počátku XV. stol.    lliilj

Lavabo vyřezávané, s poličkou a vě-    A- l

• šákem na ručník (obr.

369.). Konec XVII. st.    ijjjjj

Dle Katalogu re-    jjiWl

l'

lilii

lil

ei

- i- - Wi

j 1. ‘-''Ip 1^'"|VJji|

.Pf-'.-. |I.......L-,..íi

iwPIH.''''

trospektivní výstavy (skupina XXV. 180 a mim 241) uloženo na zámku Hluboké ve sbírkách knížecích zelené mešní

roucho ze XIV. st., jež kdysi bývalo ve zdejším kostele. (M.Z.

K.N.Folge XVI., 239.)

V jižní lodi dva náhrobky Malovců ze XVI. stol

■i

~r- "

V;

Obr. 369. Velká Blánics. Kostel. Lavabo.

s nápisy gotickou minuskulí. Na jednom (z r. 1576) lze čisti pouze . . . íu bitssi Buljracj imlosliro fnjft. . .

Lavice jednoduché; na jedné z nich:

FRANZ FORKA ANNO I 1773.

sil

!É

D lili®

' 11 n l/tvtn / ■¹"'

¹ m ri tmiiiH-mott

'[t¹ 'jitrTyMífj

vv-

Obr. 370. Velká Blánice Boží muka.

Zvony: 1. 48 cm v prům. a 38 cm vys. Kolem koruny ozdoba pásová, složená z orlů. jichž křídla jsou protažena v kruhovité ozdoby; níže ozdoba ornamentální. Uprostřed relief sv. Jana Nepom. Na plášti znak a nápis: IOHANN ADAL. FERNER IN BUDWEIS | ANNO | 1811.

2.    65 cm v prům. a 55 cm vys. Kol koruny nápis got. minuskulí (obrácený): armo x bmrtint x mD * (Exccn) w ijía « (Hamparta x Na plášti ve čtyřech štítcích (Čtverec spojený se čtyřlistém) odznaky evangelistů.

3.    86 cm v prům. a 70 cm vys. Na plášti znak Švarzenberský, u koruny odlita známá legenda mistra Bartoloměje z Nov. Města Pražského (1519)- Přelit r. 1892 od A. Pernera a syna v Čes. Budějovicích.

Pod kostelem na rozcestí stojí barokní, zděná BOŽI MUKA z XVIII. st. (obr. 370.).

Velké Chrastice (Kraštice, Chrastice).

bek 156. — Sedláček VII., 62. — Sommer VIII., 67. —

Me thod XI., 121. — Renner a Páro 75, 82, 119, 123, 161, 176. — Schaller li Traj er 531. — Sed láček, Místop. slovník 333. — Pamětní kniha farní z r. 1762.

Farní KOSTEL NANEBEVZETÍ P. MARIE připomíná se

r. 1356. V inventáři kostelním jest udáno, že stavěn byl r. 1241 Jaroslavem ze Šternberka. Ještě r. 1762 byly na faře zápisy z r. 1366. V letech 1723—24

byl kostel Janem Šťastným Cha-novským z Chanovic a na Krasově v nynější podobě přestavěn.

■I

Kostel (obr. 371.) prostý, orientovaný, s věží v západním průčelí o dvou patrech, krytou čtyřbokým jehlanem na hranách sříznutým a v osmibokou lucernu přecházejícím, na níž osmiboká stříška jehlancovitá. Loď prostá, se třemi okny v bocích. Presbytář ustupuje o im od lodi; závěr tvořen dvěma stranami šestiúhel-

Obr. 371. Velké Chrastice. Půdorys kostela.

nika; ve třech rozích pilíře o dvou ústupcích. V bocích presbytáře hrotitá okna s kružbou z trojlistu na dvou jeptiškách (dříve zazděná, 1884 probouraná). Později přistavěna na sever sakristie a na jih Boží hrob. Hlavní vchod pod věží ze strany západní jest obdélný Vnitřek prostý. Lod obdélná 13-5 m dl. a 9 m šir., ploše krytá; v koutech pilastry. Triumfální oblouk, rozpětí 5 m, 0-98 m silný, elliptický, k lomenému podklenutý. Presbytář, i se závěrem 10 m dl. a 5-8 m šir., mladší příčkou pravoúhle uzavřený a v rozích oblamovanými pilastry s hlavicí vyzdobený. Za stěnou závěr dvojboký, do žeber goticky sklenutý; žebra na hranách sříznutá zapadají ve výši 1-65 m v koutech do jehlanových konsol.

Mezi žebry a okny jsou původní malby na omítce z XV. věku, značně blízké zvíkovským. V levo sv. Václav, v právo archanděl Gabriel,

oba skoro v životní velikosti, při nich zbytky jmen latinskou majuskulí; výše při závěru oken na každé straně dvakrát se opakuje menší postava poutníka, stoupající po balvanech, ostatek zakryt dělící barokní zdí. Pod okny pás z menších postav 84 cm vys. představujících výjevy ze života P. Marie. Pod nimi pásek listového gotického ornamentu a ve výši 1-7 m dobře malovaná visutá draperie. Malby jsou hrubě konturované a jen místy kolorované.

Oltáře nové. Na hlavním socha P. Marie s Ježíškem, sedící, v dřevě řezaná, z konce XVII. stol., na obličejích Krejčíkem opravená. Dva ze dřeva řezané r e 1 i k v i á ř e, 30 cm vysoké, nohy kruhové, listovcem zdobené; nodus okrášlen perlovcem a kol kruhovité schránky rozvilinv akantové. XVIII. stol.

Soška Spasitele z mrtvých vstávajícího, 38 cm vysoká. XVIII. stol.

Kalich, 22-5 cm vysoký, s šestilaločnou nohou, na ní 6 kartuší a v nich vinná réva s hrozny. Dřík šestiboký, tepaným ornamentem, íestony a ovocem zdobený; nodus vásovitý a rytým ornamentem vyplněný. Pláštík kupy zdoben ornamentem, snopy, révou s hrozny. Značka: S R.

Monstrance paprsková, mosazná, zlacená, 60 cm vys., 25 cm šir. Ovální noha, zdobená festonem s lístky na přechodu do stvolu, nodus • vásovitý. Melchisedech ovální, zdobený nepravými drahokamy. Po stranách Cyril a Method, nejvýš Bůh Otec a okřídlené andílčí hlavičky. Poč. XIX. stol.

Zvony: I. 97 cm v prům., 84 cm vys. Kolem koruny: JftttrtO mglcsámo cccc nonagesimo Icdpo perfedmn csf opus pdnb per maggdrmn georgputn rampanafore(m) | xrt pod jdsíum gregorg. Na plášti vysoký relief P. Marie, nad ním znak vladislavský, pod ním listová výzdoba.

II. 72 cm v prům., 64 cm vys. Při koruně pásová ozdoba z drobných figurek a pod touto akantové listy dolů obrácené. Na plášti: Hnjjfof líart j ^roamberha na | Jžroikoraie a IDodibu | micku Jroefjo cjfgrg I bcdi QJjfgrg Ida a | foljo rohu 82 ji | mot Jroug cjajhg bo | konal.

Naproti: Mz qfi a rřnoalc roJTemoljaunfjo ! $ a? Bolja idomuíng Brgkcg j | (Egmpcrku .lhoonarj na Borcem | miejlie m Braje íenfo jrcon nb | idal bo BraJTfic purcobem | a gebnanim Bngeneřjo pa j na J^tggbika Bukorcanrkgfjo | Ipinfyx) \ Bukoroan kferg gejí roeble nakla | bu Bfabniiří k ubielani feíjoj | jraonu pomoc | ucjpnili. idalo je Bela panic 1582.

Na věnci pás rozkřídlených andílků a nad ním nápis: Ji^tgpbik Bukoraanskg j Bukorcart na Bukorcaned; a | Jbgnictrfj Ida frcefjo qtgrgcdi Jem Id.

Na hřbitově empirový náhrobek hrabat z Věžník s kamenným zábradlím prolamovaným (obr. 372.). Na čtyřbokém podstavci, o nějž se opírá plačící ženská postava (silně zvětralá). Na urně ve čtyřboké kartuši nápis:

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Písecký.

RELIGION, TVGEND, WARHEIT- | ERRICHTETEN IN DEN HER-ZEN ALLER|DIE IHN KANNTEN | EIN UNVERGESSLICHES DENK-MAL | DEM | GERECHTESTEN JUSTIZVORSTEHER | DEM | DIENST-FERTIGSTEM PATRIOTEN | DEM | WOHLTHÁTIGSTEN MENSCHEN-FREUND.

Na čtyřbokém podstavci v čele : FRANZ XAWER | DES HEIL : • ROM : REICHSGRAF VON WIESCHNIK | K. K. KÁMERER | WIRKL : GEHEIM : RATH | DES K. STEPH. ORD. GROSKREUZ | OBRIST - LAND-HOFMEISTER IM | KÓNIG : EÓHM. | PRESIDENT DES K. K. APPEL-LATION | UND KRIMINÁL OBERGERICHTES | DANN | DES K. K. DEUTSCHLEHENSHAUPTMANNSCHAFT IM | KÓN IGREICH BÓH. | STARB DEN 14. SEPT. 1789 IM | JAHR 87 SEINES ALTERS.

mh

..■ř*

Obr. 372. Velké Chrastice. Náhrobek Věžníků na hřbitově.

TVRZ zde stávala již ve XIV. stol., neboť se uvádí zde r. 1356 Nedvěd a syn jeho Drslav. V XV. stol. přešly Chrastice na pány Švam-berky. Tvrz, hostinec u Hrochů, uchovala se v piízemí skoro celá i ve sklepích. Síla přízemního zdivá i-i m. Obdélné stavení, v něm chodba křížově sklenutá a rožní světnice čtverečná, nyní šenkovna, o 8 m strany, jest zajímavě sklenuta. Jest dvěma pasy se křižujícími a čtyři kouty zbývající skorém plackovitě zaklenuty. Vedle této síně černá kuchyně valené sklenuta a další místnosti v tom pořadí rovněž valené s lunetami při oknech. Sklep valené sklenut. Stavba tato sahá do XVI. stol.

U kostela, blíže fary SOCHA sv. J ana Nep, v žule tesaná,

barokní.

Na faře v předsíni obraz Bolestné P. Marie, z XVIII. stol. V nedalekých Chraštičkách KAPLE Jana Nepom. se sochou obstojnou, zřízená nákl. Tom. Kaše.

Vodňany.

Městský archiv. (Přepsán částečně pro Archiv Musea král. Čes. r. 1876—7. Viz Pam. arch. X., 803—4, Čas. Č. M. 1907, 451—2, Zpráva o museu 1878, 6—7. Jedna kniha městská z XV. stol. jest od r. 1907 v zemském archivu. Viz též Č e-lako vský, Privilegia II., XXX. sl.) !

Paroubek a

Literatura. (Zíbrt, Bibl. čes. historie III., 710, č. 13215.): S c h a 11 e r III., 106. •— S o m m e r VIII., 399. — T r a j e r 161.

Renner 230. — Sedláček VII., 99 sl. — Ottovy Čechy II., 75. —• Král. České IV., 76—81. — Braniš, Obrazy z dějin jihočes. umění (1909) 49, 84. — F. B e z e c n ý, Staré paměti Vodňan, Čes. jih 1874, č. 47. — Zl. Praha; 1884, 48. — Sedláček, Slovník 971.

Starší pohledy v knize: Denkbuch uber die Anwesenheit Franz I. u. Caro-line Aug. in Bóhinen 1833. (Prag 1836): brána a pohled na náměstí k rseveru (tab. 7. a 8. Wach a Wetters lith.).

r.

hrazení.¹) Rozloha města

Královské okresní město, jehož jméno v starších lat. listinách Aquileja Bohémo rum. Osada původu dávného, na Pasovské stezce ležící, byla bezpochyby za město povýšena Přemyslem Otakarem II., ač se uvádí mezi městy teprve později. Král Jan Lucemburský privilegiem ze dne 1. ledna 1336 povolil městu vybírání daní a zvláštního cla od obchodníků z jižních Čech a Rakous, kteří povinni byli se svým zbožím cestu ku Praze přes Vodňany konati. K této a jiným výsadám (vaření piva a provozování řemesel) přidal Karel IV. ještě právo odůmrtí. R. 1395 dobyl Vodňan Jindřich z Rožmberka, hlavní účastník jednoty panské, od jehož rodu již dříve a později město častými nájezdy trpělo. R. 1406 přepadeny byly Vodňany Heraltem z Kunštatu, měšťané oloupeni a mnozí z nich zjímáni a zajati. V nastalých bouřích husitských přidalo se město k novému učení, ale r. 1420 od Oldřicha z Rožmberka dobyto a obsazeno, avšak ještě téhož roku Žižkou z poddanství toho bylo osvobozeno. Z příchylnosti k husitismu zakoušelo pak mnohá protivenství od Jana z Rožmberka. Pro odpor proti Ferdinandu II. bylo město r. 1620 od knížete Bavorského dobyto a dáno císařem v zástavu Marradasovi, v kterémž poddanství setrvalo až do 1669, kdy postoupeno panství nad městem Svarzenberkům. Z poddanství toho vykoupilo se město r. 1705.

Disposice půdorysná a a situace zastavěné plochy, v podstatě stejná s většinou hrazených měst

českých, zůstala v části ohrazené až podnes nezměněna (obr. 373.). Uprostřed čtyřhranné náměstí, z něhož vybíhají v rozích k čtyřem hlavním stranám ulice, křižující se s ulicí okružní. Farní kostel čelem presbytáře hledí do volného nyní náměstí. Podél severní strany řeka Blaníce stěžovala s této strany přístup do města, obklíčeného z větší části trojnásobným věncem

///

vL

T'~rí

J.

Jc

C2j>

<ž

iC

i*-* í

Obr. 373. Vodňany. Půdorys města v hradbách.

Děk. kostel. B Náměstí. C Brána Písecká. D Brána Bavorská. E Brána Budějovická.

hradebních zdí; z těch dvě vnitřní sobě bližší uzavírají parkán, obě vnější pak příkop průměrně 12 m široký, do něhož vystupovalo z hlavní,

jen. 130 (i s předm.), r. 1604 a 1610 stejný počet, r. 1654 domů 199 (z toho 62 pusté a na předm. z 39 pustých 35), r. 1716 domů v městě 139 a 65 v předm., r. 1830 domů 316, obyv. 2104, r. 1900 domů 609, obyv. 4412. Nejvíce poškodily starobylý vzhled města požáry r. 1722 (shořely domy i kostel s věží) a 1757 (vyhořela radnice se sedmi domy.)

as 5 m vysoké zdi n čtverhranných bašt. Z těch zachovaly se dvě na straně jihovýchodní a jiné dvě na straně jihozápadní, bašta při Čp. 126 a dvoj patrová až po římsu zachovaná bašta v západní části hradeb jsou podnes obydleny (obr. 374.).

Do města vedl v tři brány, sesílené věžemi: bavorská, budějovická (jinak též týnskou zvaná) a písecká; na budějovické bráně byl ve štítě

w, í*

S"

Obr. 374. Vodňany. Bašta hradební.

český lev, na bavorské letopočet 1540; později ještě prolomena byla do hradeb na straně jižní Nová brána a na straně severní fortna. Všecky bránv byly v minulém století pobořeny; vyobrazení jejich bohužel zachována nejsou.

KOSTEL P. MARIE (děkanský) připomíná se farním r. 1336. V letech 1406—1418 byly činěny odkazy na dostavění kostela. R. 1415 převzal mistr Jaklík a syn jeho Václav za 159 kop upravení kůru o 9 pilířích s klenbou (Pam. arch. XIV., 106) , kterouž práci dokončil r. 1435. R. 1584,

V.

Obr. 375. Vodňany. Děkanský kostel. Půdorys.

WOl 6 S

■Li

I I

'Z co 22

22^

ki

'V

QC

22

an mistr Vincenc, zedník z Budějovic, stavbu kruchty a zaklenutí kostela prováděl, spadlo vše, nové i staré zdi se pobořily a bylo třeba je znovu stavětí. Tehdy vzniklo dvojlodí (J. Braniš v Pam. arch. XVII., 210), R. 1699 připomíná se v kostele 12 kalichů (z toho dva s emaily) s patenami,

>: fe*. ■

Er'

jjg

t

JW

í! til |i

P...J

mm

fí

S8

M íí U

IEI

15iíE~3£r' i

saK

S.

¹

'• .....■

.....

Obr. 376. Vodňany. Děk. kostel. Pohled od východu. Stav před regotisací.

velká monstrance a dvě stříbrné konvičky, celkem 789 lota váhy. (Dr. Ant. Podlaha v Methodu XXIV., 119.).. R. 1722 shořel kostel s celým městem, s věží a 6 zvonv. Věž dostavěna až r. 1734 a opatřeny 3 nové zvony a hodiny a na památku vikáře tehdejšího A. J. Vokouna připevněny jeho initiály v reliefu a podoba ryby okouna s letopočtem. R. 1737 postaveny nové varhany Janem Honevem z Bechyně. R. 1865 blesk porouchal

věž, takže byla snesena střecha a dána jen nízká z nouze, až v letech 1875—6 zdivo o 10 stop zvýšeno a střecha postavena dle návrhu A. Bauma a B. Milnzbergra. (Method II., 118.) Poslední oprava provedena J. Mockrem vl. 1894—97, při čemž kostel násilně regotisován. Vnitřek vymalován dle návrhu M. Alše. (Stav před opravou kostela předvádějí obr. 376-8 a 380-381.)

■H

1    .1

-1

ml

í#

#«&'

Obr. 377. Vodňany. Děk. kostel. Pohled~od severozápadu. Stav před regotisací.

Stavba (obr. 375.) orientovaná, gotická (s přístavbami renaissanč-ními) obsahuje presbytář s polygonálním závěrem, hlavní loď stejné s ním délky, šířky a výšky, nižší boční loď na straně severní a vysokou hranolovou věž, přilehlou k jižní straně presbytáře. Loď a presbytář kryty jsou společnou střechou s přímočárým slemenem. Ze západního průčelí vystupuje s lodí stejně vysoké věžovité schodiště (otr. 378.) na kruchtu a do podstřeší, z jižního boku lodi kobka (obr. 378) a nad ní bývalá klenotnice, z protější strany podobná kobka, nižší (obr. 378.). Přístavby tyto, vesměs renais-sanční, tvoří se starší gotickou budovou malebně seskupený celek. Přístavbě jižní lodi boční překážela bezprostřední blízkost zde již ode dávna stávajících budov soukromých. Prostý sokl se žlábkem obkličuje ve stejné výši pouze starší části chrámové stavby.

Presbytář opřen v bocích a na hranách pětibokého (z osmiúhelníka) závěru devíti opěrnými pilíři o jednom ústupku (při poslední opravě ve svrchní části doplněny pultovými stříškami s fiálou a křížovou kytkou) a prolomen sedmi dvojdílnými okny s hrotitými oblouky, do nichž zasazena nová kružba.

1;

vsí 4

rm

I.

Ml

i*

•,

-4

■

iS

§1

fe

ťř

■v

|»1

p₄sí

at

|P§2L

Si*g

r

f

>• v

\5T7r

li '

■ «■

- ‘V ' _

A,'i .1

fSS

Wě

pr

‘"&k

Obr. 378. Vodňany. Děk. kostel. Pohled od jihozápadu. Stav přeď regotisací.

Hlavní 1 o cT. Na jižní straně dva opěráky, mezi nimi tři okna hrotitá, dvojdílná, s obnovenou kružbou, vedle trojpatrová předsíň, přístavba ze XVI. stol., s renaissančním štítem, polokruhovým vchodem a obdélnými okénky. Přízemní kobka má křížové klenutí s žebry profilu hruškového bez konsol a svorníku. Západní průčelí (obr. 378), do nedávná nízkými přístavbami -zatarasené, nyní volné, prolomeno nov}/m vchodem gotickým, nad ním široké hrotité okno s hladkým ostěním bez kružby (původní), nad římsou ozdobný renaissanční štít, členěný ve dvou etážích pilastry a nově škrabanou ornamentikou. Z levého jeho boku vystupuje

do úrovně s hlavní lodí v půdorysu kvadratické schodiště, v něm stupňovitě založená, na hranách okosená pravoúhlá okénka až do nej vyššího patra, nejvýš renaissanční štít stejné úpravy s předešlými a val-bová, kůrkami krytá střecha. K severní straně prodlužuje se společná střecha až k boku nižší vedlejší lodi, která opřena třemi pilíři bez ústupků s novým vrcholením, prolomena jest ve dvou řadách nad sebou

JÍ

mm

Sk

sit

#1n,

lei

il

li

wm

II

Obr. 379. Vodňany. Děk. kostel. Portál v hlavní lodi na severu.

hrotitými okny (bez kružeb). Jako na protější straně, i. zde vystupuje z líce zdi dvoj patrová kobka s polokruhovým vchodem a jednoduchým renaissančním štítem (v něm freskový obraz Madonny od M. Aleše), sklenutá žebry bez svorníku a konsol. Vnitřní vchod, lomené sklenutý, profilován jest hruškovým a oblým prutem a třemi žlábky; jeho šířka i-66 m, výška 2-66 m (obr. 379.).

Věž, mezi presbytář a lod vsunutá, čtyřpatrová, obdržela po rekonstrukci r. 1876 nový valbový kryt se čtyřmi gotickými vikýři a štíhlou lucerničkou na vrcholu. Pod střechou ciferníky, ke čtyřem stranám otevřená

okna hrotitá ve dvou patrech nad ssbou, spodní opatřená panelovanou poprsní, nad nimi tři erbovní štítky, v patru prvním úzká okna obdélníková, v přízemí malá hrotitá s nosy. Zde též na straně západní pravoúhlý vchod do podvěžní sakristie, sklenuté do kříže s žebry vyžlabenými na

ág?

ig

'\r

mek

|s

ét

gM

ř%3S

*.M

•j

|y

ft#H

;ci

ft

nq Obr. 380. Vodňany. Děk. kostel. Pohled do vnitřku k hlav. oltáři. Stav před regotisací.

kuželovitých konsolách, ve svorníku pětilistá růže. (Obr. 384 a 385.) Odtud otevírá se do presbytáře pravoúhlý vchod, profilovaný dvěma pruty a tolikéž žlábky.

Vnitřek (obr. 380 —381.).

Hlavní loď 19-10 m dlouhá, 8-75 m široká, o čtyřech polích křížem sklenutých; žebra mělkého hruškového profilu, svorníky hladké deset konsol s maskami různých podob a výrazných tváří (obr. 382.). Při západní straně dvě kruchty nad sebou o dvou křížových sklepeních s žebry bez konsol, spodní bez svorníků, svrchní s hladkými terči, vpředu kvadratický pilíř a dva půlkruhové pásy; na hořejší kruchtě dřevěný balustr, uprostřed konsolovitě vypiatý.

41

'm

nm

-Já

W. :

Wm»

I'

i-

„JEKU

Ě. i

;j

h|

t,

Mi

tt£

lŘ

ďjt

Šíj

3W

liv

lil

Lfl

ÍS .

Obr. 381. Vodňany. Děk. kostel. Pohled do vnitřku ke kruchtě. Stav před regotisací.

Boční loď, 4-5 m sir., otvírá se do hlavní lodi čtyřmi polokruhovými oblouky na třech nízkých čtyřbokých pilířích s krycími deskami dolů skrojenými. Klenby tvoří čtyři křížová travée s žebry hruškovitého profilu, konsol}/ (obr. 385.) na pilířích i při zdi jehlancové, svorníky malé, hladké. Nad klenutím empora stejné disposice a podobné úpravy jako přízemí, jenom klenba vyšší a konsoly přízední lidskými maskami zdobené (nové).

Pil

mů

líi;

mě

‘51®

Jiří!

t?

ÍiĚýjg|gý|

ferfiJsI'

MimM É^tíiiiífÉ

jpj

p'

m

i|

ř.v

Ti i

aqfpsáww

Mi 1

v^=a*y;'

n.~ r<MS

zmmsg^mMir i

_U,!

V"

HP

RpS

•:|

sz^?í^-ř=_

JLA

II

:•

7'P

-^w F^m-

&, it\3

ttíyM

»fli

11®*'

ir?' 7

fp

v~-\

=§

li^ffiPSUs

ll

JT~

fci

V- 1!

|\J

■ Hí í ť

-3.11,1 AjJk

' -- ’

igL-r-^rT.

^L-

’ V>''

w,. <>mi

Pr»f|

JírT|f.

mmn-^

382. Vodňany. Děk. kostel. Varianty hlavic klenebních v lodi a presbytáři.

:v

iP»

Obr.

WN-

- -J=r

:-■ - ■- -

V: nfte

iis

i/-’ ^J|

j_-

Pa

^Ěf

I#    ^=£

jfeAii,

~"*““**tt^*—*piBSKj|§

.^—— WKSj;

Ě®|í

r’⁵7vs=f%^ -=i li I . , ||i

tav

Triumfální oblouk, ve světlosti 6-13 m sir., hrotitý, má hrany okosené, v nich až po náběh žlábek (obr. 383.).

Presbytář, 20 m dl. a 873 m sir., skládá se ze tří křížových travée a pěti stran osmiúhelníka. Sklenut jest goticky do žeber hruškovitého profilu, ve čtyřech svornících troj- i čtyřlist. (Obr. 384.) Žebra opírají se o konsoly v líci zdí hlavicemi lidskými zdobené (obr. 382.) a v koutech i v závěru o konsoly tvaru kuželovitého a jehlancovitého. (Obr. 385.)

Vnitřní zařízení

nové z doby poslední o-pravy. ²)

U jižního vchodu kamenná, hranolovitá pokladnice, na líci čtyř-boká růžice a letopočet 1706.

I

mm

V presbytáři dubové lavice, z dob v empiru.

90

tip

Obr. 383. Vodňany. Děk. kostel. Profil triumfálního oblouku.

Obr. 384. Vodňany. Dek. kastel. Svorník v presbytáři a sakristii, profil žeber v lodi, sakristii a presbytáři.

Pod kůrem zpovědnice téhož slohu, s letopočtem 1827.

Monstrance paprsková, 85 cm vysoká, na ovální noze věncoví a dvojice hlav andílčích. V kartuši vyryto: A. 1711 | SUB DECANATU ( SAMVELIS | ALEXI. V druhé kartuši znak městský. Na nodu anděl roz-křídlený drží kmen vinné révy s hrozny. Melchisedech kruhový, nej výš Bůh Otec, kříž a v pozadí svatozář.

P a c i f i k á 1, 38 cm vysoký, noha ovální, nodus vásovitý. Kolem oblamované kartuše klečí dva andělé s dvojitým paprskem. Na noze vyryto: ANTO : IOAN : FRANZ : FIEDLER : DEC : WODNIAN 1749 D. 4. DEC.

Zvony: I. Marek. 172 cm v prům. a 135 cm vvs. Kolem koruny nápis: LÉTA 1722 DNE 27 MÁGE W. 9. HODIN NIEMEC • PRZED POLED:

i- jí

Sílí

li.

ii V

II

ni

j§

El

11

,'=f

Sil

i,

E-

“i

wmm

fp

iV    idiiiriiiHiiilllllllflII

filiiiiin

nTrP

= M»

-"II

mm

Obr. 385. Vodňany. Dík. kastel. Varianty kansal klenebních v sakristii, lodi a presbytáři.

SKRZ OHEŇ WZKAZI PRZISSLO KOSTEL WIEZ 6 ZWONV A CELÍ MlE-STOWODNIANY. Pod tím ozdobné festony, mezinimi: lOS. GELlNEK.

Na plášti: C L

IMMANEM DVM TOTA PERIT WODNIANA PER IGNEM:

Et cvm qvinqvealys Maxima frustrator ego

TERTIO AB IGNE ANNO RESTAVROR : QVODQVE REMANSIT HEV DE SEX! TECVM IANE REFVNDOR EGO:

AVGEOR AD MARCI WENCESLAI NOMINE; NEMPE:

TVRRIS ET VRBIS EGO GLORIA MAJOR ERO.

Naproti:

BENEDICTÓ XIII SVM. PONT : TENENTE CAROLÓ VI . R : IMPERAWTE

FERDINANDŮ E COM. DE KVNBVRG PRAG:ARCHíEP C’ANNOWIZ : S : I : NEPOM : PROMOWENTE

Daniele a Mayern Praep. Metr:Et epó svfragante Patrowo Senatv Vrbis Acvrawte Antonio Wokavn post relvit : Dec : existente . Expensas ipsa hac IVDP.V. Ecclesia praebente A CONP. VIII. QVI FVIT MDCCXXV.

Nejníže: VALENTIN LISSIACK VON PRAG GOSS MÍCH IN WOD" NIAN 1725. Na plášti reliefsv. Václava, pod ním: TVTAVTAB IGNI FORET WENCESLAVS AGET | P. ADALBERTVS MOTL | CAPLAN, pak relief sv. Marka, pod ním: DVM PACEM TIBI MARIE DATAM WODNIANA PRECATUR, dále erb města s opisem: SICILVM REGIAE CIVITATIS WODNIAN 1725. Na věnci: RADDA FRANZ GELINEK KRA : RYCH :

Philipowsky. PRIM. m. s. Dworsky. Iosephvs GeLinek. I.

ALECHS. I. LEDECKY L. SSWEHLA IAN F: GlRESS: pod ním Avrzedlnik KOSTELNÍ W : RZIDKI. F. IROWEC T. Sandr

C. Beronsky. V. DOVBRAVSKY. Sc.

2.    Jan. Vys. i-io m, v průměru 1-36 m. Kolem koruny: IOAN-naeae trIADI trIbVs poLI et soLI CharItIbVs Venera-

TlONEM. Pod tím ozdoba festonová. Na plášti: MAGNA EST H IC GLORIA PATHMI : : HIC GENTIS NOSTRAE GLORIA : PULCHRA TRIAS GLORIA IORDANIS. Relief sv. Jana Křtitele a Jana Miláčka, mezi nimi C. Naproti: CVLTVI ÍONNIS TER GEMINI | E RELIQVIIS CAMPANARUM TERMÍNIS | ANNÓ DE LACRATAE VRBIS TER VNO | O AVDIAT DEUS TERVNVS I ET A FRACTO FVLGVRETAXIT I TER FAVSTAM TER SANCTAM | TER BENEDICTAM | LECTOR AUDIEBAS HOC TENVS IANVS BlERO I Wide Wade ET Visvm NARRA WODNIAN I IANVM TRIFRONTEM | VALENTIN LISSIACK.

3.    Matka Boží. Vys. o-66 m, v průměru o-8o m. Na koruně šest hlaviček. Na plášti relief P. Marie a nápis: SENATVS POPVLI QVE WODNlA-NENSlS | VOTA REPVBLICO SONlTV | HONORl MARlAE; APRO-PRlATA XII. VIII BkIs. Naproli zemský znak, pod ním: FVDIT ME IOANNES GEORGIVS KUHNER AVXILIO FILIJ IOSEPH : LISSIACK 1769. COOPERANTE PR : ANTONIO ALEXIO MAZACA-RINI DECANO PATRIOTA WODNANENSI. Mezi nápisy reliefy dvou světců. Na věnci pás z akanthů.

DĚKANA WODNANSKEHO SLIT GEST

4.    Umíráček 0-41 m v prům. a 0-33 m vysoký. Na plášti: NÁKLADEM PANA WACZLAWA FIALI SLADKA WODNIANSKEHO A ALZBETI MANZELKI GEHO | ZA DVCHOWNI SPRAVÍ WEL : KNEZE SAMVELA - ALEXIVSA V KLATOWECH LÉTA 1710. Znak města Vodňan, na věnci akantová ozdoba a značka zvonaře Jana Pricqveye z Klatov.

5.    Florián 0-3q m v prům. a 0’30 m vys. Kolem koruny: PROCV-RANTE LOCI PATRONO 1834.

HHPi

r.n.

.*

'ImBEĚĚĚ

Tmi

lil

WM 28L TV

m-

—

wmn

w,

k,'

SSiÉgili

SSH

gaSsiPJ

ES

Obr. 386. Vodňany. Hřbitovní kostel. Řezaná skupina na hlav. oltáři.

KOSTEL SV. JANA KŘTITELE, špitální a hřbitovní, jest prastarého založení. Již r. 1414 jakýsi Jakub Jakobel dvůr kostelu a špitálu daroval. Kostel byl r. 1843 zbořen a nový na jeho místě r. 1844 postaven. Vnějšek i vnitřek jest prostý, s věží v průčelí severním a pravoúhlým presbytářem.

Na hlavním oltáři výborný obraz sv. Jana Křtitele, darovaný kostelu císařovnou Karolínou Augustou. Pod obrazem plně řezané figury dvanácti apoštolů s Kristem při večeři Páně v životní velikosti (obr. 385). V tumbě řezba kladení Krista do hrobu (otr. 387.). Obě

■ -4 £

-A’

"v

■tm

Obr. 387. Vodňany. Hřbitovní kostel. Řezba v tumbě hlav. oltáře.

řezby, opravené r. 1904 J. Krejčíkem, vzájemně se doplňují, stejného původu a díla (2. polov. XVII. stol.); byly sem z hlavního oltáře děkanského kostela přeneseny, když byl tento nahrazen novým, pseudogotickým.

Na levém bočním oltáři barokní socha sv. Jana Nep. Na pravém barokní sousoší Kalvárie.

Na amboně kazatelny řezba z mrtvých vstání.

V    lodi obraz sv. Josefa s Ježíškem.

V    dřívějším kostele býval na postranním oltáři nápis: Ad majorem dei gloriam nec non in horrorem S. Patronorum suorum Praecur-soris Christi Joannis Baptistae singularisque thaumaturgi divi Joannis Nepomu-ceni altare hoc poni et fieri curavit Bartholomeus Fidler molitor Wodnianensis MDCXCIV.

Zvony. 1. 45 cm v prům. a 36 cm vvs. U koruny: ia miste jparoel řumroar? \ praíjt ke cjít djroale. Pod tím: panv BOHV A • s • IANV (mezi slovy got. větévky). XVI. stol.

2. 41 cm v prům., 31 cm vys. Festonová ozdoba při koruně. Na plášti: IG. KUHNER FUSOR 1769, naproti relief sv. Trojice.

Většina soukromých DOMCl v městě pozbyla následkem požárů a nešetrnosti k starým památkám již v minulém století svého starého rázu. Zachovalo se ze starší doby jen málo: na náměstí v čp. 4 jednoduché gotické o s t ě n í dveřní, v průjezdě domu čp. 2 křížové klenby ze XVI. stol., v čp. 23 vchod s lomeným obloukem, zvenčí podloubí s křížovým gotickým klenutím a renaissanční štít na okraji volutovaný. Na domě čp. 1 ozdobná attika s pěti pilířky a třemi můstky, zavrcholená prolamovanou galerií, na níž v rozích vásy, původně ze XVI. stol. Na budějovickém předměstí dům čp. 43 s barokovým štítem v čele, tři okna s římsami, mezi nimi výklenek se chambranou, v něm baroková soška dřevěná; na jejím podstavci nápis: MARIA | PRO-

teCtrIX et aDVoCata j nostra (= 1717.)

Nedaleko města u Strakonické silnice mešní KAPLE SV. VOJTĚCHA, nákladem Kristiána Jonáše r. 1730 vystavěná. Prosté, obdélné, barokní stavení vykroužených nároží, s ustupujícím pravoúhlým presbytářem, jehož hrany sříznuty. Na střeše osmiboká lucerna, jehlanem krytá. Okna v lodi elliptická, v presbytáři půlkruhem sklenutá.

Vnitřek prostý. Pozoruhodná jest jenom soška Sedmibolestné

P. Marie.

Na téže cestě KAPLIČKA sv. Jana Nepom., zdobená dvěma pilastry a barokním štítem, v jehož bocích dvě vásy. Uvnitř socha téhož světce, slabé práce. Podobná kaplička čtrnácti sv. pomocníků na cestě k Cičenicům, zdobená zevně dvěma pilastry a štítem segmento-vitě sklenutým. Obě z XVIII. stol.

Na kamenném mostě přes Blanici žulová SOCHA Jana Nepom., slabé práce.

MUSEUM MĚSTSKÉ (na radnici, teprve v zárodcích) obsahuje vedle četných předmětů lidové a řemeslné práce většinou významu místního (památky rodinné, cechovní, obyčejové, písemné, nábytkové³) atd.), něco tisků ze XVI.—XVIII. stoh, sbírku mincí, výšivek, pohledů místních a j. v. Zajímavější po stránce historické a umělecké jsou:

ťt³

■h ř vT........ V

•w

Obr. 388. Vodňany. Museum. Relief: Příchod sv. tří králů.

R e 1 i e f v dřevě řezaný: Klanění sv. tří králů, část skládacího oltáře ze XVI. stol. (obr. 388.). [Viz Podlaha ve Vlasti XII, 66.]

Soška Piety, 80 cm vys., ranně barokní, z pol. XVII. st. (obr. 389³)• Krucifix barokní (na chodbě), 60 cm vys.

Malý obraz Madonny na plátně, ze XVI. stol.

Velký obraz P. Marie Montserratské s dvěma donátory u nohou (z hlav. oltáře děkanského kostela), darovaný kostelu hrabaty Marradasyr. 1658, k tomu 4 barokní sochy svátých: Řehoře, Ambrože, Jeronýma a Augustina z téhož oltáře.

4/

11

ti

l'L

--

li

l<

lF

íl/

- :<■¹₁ • •

5#

í vj

fk

re:

ti

v*

f;

■Cti ; ' r

—

:

Obr. 389. Vodňany. Museum. Soška Piety.

Kopie obrazu P. Marie Pasovské ve skleněném rámci; vespod nápis: CREDITSCH PINXITPOSSONIÝ ANNO 1754: připsáno: „QTpjfatje Bftmfhefjo, Hřjershefjo . . . Qhfefkeřjo krále afb. Xeífja J^ante 1640.

Na radnici*) mosazná pečetidla (obr. 390—392.):

*) V archivu rukopis (výklad svát. ev.) Jakuba z Jemnice, děkana ve Vltavo-týně, z r. 1542. (C. Č. M. XVII., 147.)

1.    Průměr 42 mm, uprostřed havíř v kukli oběma rukama drží znak, v němž český lev, po stranách odznaky havířské, kolem blána s nápisem: SIGILLVM • CIVITATIS ® WODNIANENSIS A 1562 a věnec vavřínový.

2.    Menší, kruhové, v průměru 26 mm, s týmž erbem a opisem bez letopočtu, stejného rázu a písma.

3.    Ovální (osy 34 a 39 mm). Uprostřed sv. Václav v koruně a hranostaj ovém plášti s praporcem a erbem knížecím (orlice), v opise mezi vavří-

rý

SB

W.'

i-f.

rrz

Obr. 390.—392. Vodňany. Radnice. Městská pečetidla.

novými věnci: SIGILLUM • JUDICIS • CIVITATIS • WODNIANENSIS-A - 1422- Poč. XVIII. stol.

4. Průměr 22 mm, uprostřed štít s písmenem W, držený štítonošem, po stranách odznaky havířské. Opis: SIGILLVM • CANCELLARIA • WODNIANENSIS.

¹

Rozvoj města dobře lze pozorovati z počtu domů a obyvatel. (F. Dvorský v Č. Č. M. LVI., 67.) R. 1567 bylo domů 174, r. 1598 (po velkém požáru 1580)

22¹

²

Po zrušení literátského kůru prodáno r. 1786 v dražbě gradu ale za 1 zl. a dva kancionály. (Konrád, Děj. posv. zpěvu II., 113, 350, 411, 455.) R. 1876 dány do musea Křesťanské Akademie v Praze reliquiář renaissanční (Method II., 134; Sto let práce III., 626) a pergamenový kancionál.

³

Na národop. výstavě byla renaissanční truhla z poč. XVII. stol. (Národop. výstava čes.-slov. 1895, 332, s ill.)

Vrabsko, Dietrichsteiri.

T r a j e r 529. — Sommer VIII., 36, 22. — Schaller III., 60. — Renner

a Páro a bek 126.

Po tvrzi, kterou měli v držení Vrábští, není stopy. Pravděpodobno jest, že tvrz byla vodní. R. 1727 velkopřevor Gundaker, hrabě z Dietrich-steinu, vystavěl pod Vrábskem při rybníce DVŮR S KAPLI srdce Ježíšova, jenž po něm nazván Dietrichstein. Prostá, jednopatrová budova s vížkou, obstavená do čtyřúhelníku hospodářskými staveními.

Vráž.

Dr. J. L. P í č, Čechy předhistorické 160. — S c h a 1 le r III., 32. — Sommer VIII., 22. —Trajer 555. — Sedláček, Slovník 980.—- J. Soukup, Pam. arch. XXII., 317.

V knížecích lesích mohyly; nález: bronzové náramky a jehlice v zámeckých sbírkách ve Vráží.

R. 1323 král Jan zastavil Vráž Petru z Rožmberka. R. 1437 a 1556 bylo zde manství, koncem XVI. stol. přešla Vráž koupí na Lobkovice.

LOVECKÝ ZÁMEK knížete Jiřího z Lobkovic, v moderní podobě přestavěný po ohni r. 1881. (původní stavba z r. 1868—75.) Požárem zničeno velmi mnoho cenného starého nábytku, obrazů a památek uměleckého průmyslu. Z věcí zachovaných budí pozornost:

Stolek toiletní barevně intarsovaný, na desce uprostřed vosa, z níž vybíhají rozviliny s květy a ptáky. XVIII. stol.

Široká, dvojkřídlová skříň s pilastry na okosených hranách, na křídlech intarsované náplně (mythologické figurky v sloupových arkádách), ve vlysu letopočet 1756.

Sekretář z červeného dřeva s četnými zásuvkami, bohatě vykládaný perletí a stříbrem. XVII. stol.

Četné nádoby majolikové a porculánové (majolikové svícny v podobě lvů).

V zámecké kapli sedm gotických r e 1 i k v i á ř ů, tepaných ze stříbra, z pozůstalosti Frant. Jos. hraběte Sternberg-Manderscheida (J 1830) a jeho matky, vládnoucí někdy rodinnými statky v území Eifelském. Vzácné tyto památky pocházejí z některé zlatnické dílny porýnské a zhotoveny byly na paměť sňatku Gerharda z Loen a Hainbergu, hraběte z Blankenheimu, s dcerou pánů z Moersu okolo r. 1430 (erby obou rodů na relikviáři č. 1.). Větší část relikviářů zadržena byla s rodinnými jměním v době francouzské revoluce a zavlečena do Francie a jen menší jich část odvezena rodinou do Čech, kdež dědictvím a koupí přešla v držení nynějšího majitele. (Jos. Soukup v Pam. arch. XXII, 317, s tab. 18—21.) Všecky relikviáře vyšly ze společné dílny; všem slouží za podnož šesti-laločná patka, ze které vyrůstá hranolový srvol dole prolamovanou arkaturou, uprostřed routovým ořechem opatřený. V architektonických nástavcích skleněná válcovitá pouzdra s ostatky, při nichž proužky pergamenové s minuskulovými nápisy. Četné lité figurky andílků a svátých, jemně ciselovaných, rozestavěny jsou pod baldachýnky postranních opěráčků a pod baldachýnem vrcholovým. Zlatnická práce na všech je dokonalá, technika vyspělá, nej dokonalejší čís. 1., 3. a 7.

Č. 1. Výška 79 cm, šířka 29-5 cm, postranní listovce šestilaločné nohy prodlužují se v cípy. Nástavec z válcovitých schránek s ostatky, ve čtyřech etážích nad sebou, po obou stranách architektura s opěráčky a otevřenými věžkami, dole zavěšeny jsou zvonky; vrcholení věžovité

n

fioH⁻

:>c

tf

s-s^jbsí

mm£

řt í;

E

1

¥

-.‘'jldMt ll 1 li -

li

/li

l£~* *

3*

f^-rfWř

FVl

i:

LT

éE

MT i

rt

.áe

%

r

8»

1»

A.

W'

_ ‘-*

r

h.

5»

ií)

S5i*" -I

/i

L

I)

mmÍMÍH

70

6*0—

50

í |jií

i*

f:

ra

au ll

if

til

..a

IřKií*."

Vt

fí“5 S*

t.

LI

(1

iii

ri

L/* f',TJ

W*?

1(1

nj

v:

ť/Zr-r*-

|":.    : ■. r:;r

;itT

——*•    "te

......t f ^dj

^    •/--'

f?—*

">*ír

Igáipmwén

1-

\'é

li&jana

IL

!1

IM

lili

li

«E

ra*'

i-.

i-*«»:

"    * , -■ Ji«

* i* . .drr

fcifc-'>TO4

S⁵

i?

--sj

Iv •

M⁷

C»n

-A-

S

r-

sSřšěi

■5

m

Co

3

té

v

fám

Ék

r r. ;

^***%P*%| *T

m

Ikm

ÍS5

;.:

.

>ft|v

H

•iř*

¹

9*

f*

■«5>

llJJ

CM

g)

Mí-

i

■>

JI«1S

w

• jgfi

■

■*?

1

3S5

¹ '

'J

I

i

y.

.Ý-

-

,v

o

m

>2

a

s prolamovanou stříškou, jehlanová helmice, posetá na hranách žabkami, vybíhá v kříž. Ve spodní etáži drží dva rozkřídlení andílkové emailované rodinné erby. Pod hořejším baldachýnem skupina Ukřižovaného, k jehož oslavě nese se obsah relikviářních schránek a různé nástroje a výjevy umučení Páně, umístěné na příhodných místech. (Obr. 393.)

Č. 2, 4, 5 a 6. Relikviáře běžného typu monstrancového, koncepcí sobě podobné, jich výška 64, 70, 72 a 70 cm, šířka 18, 20, 19*5 a 19 cm. Soustava opěrných pilířků s oblouky a fiálami, uprostřed stojatá válcovitá schránka v ozdobném kování, krytá kopulovitou stříškou, nad ní baldachýnová věžice se soškou Madonny, pod postranními baldachýnky drobounké sošky svátých. (Obr. 394—395-)

C. 3. Výška 65 cm, šířka nástavce 11 cm. Nad kruhovou křišťálovou schránkou s ostatky soustava tří otevřených věžiček s jehlanovými, čelně postavenými věžicemi s jehlanovými stříškami, v postranních sousoší Zvěstování P. Marie a Obětování Krista, v prostřední vyvýšené soška Madonny; ta končí na místě křížové kytky skupinou Nanebevzetí P. Marie

(obr. 396.).

Č. 7. Relikviář odchylný od ostatních vodorovným uložením křišťá

lové válcové schránky, podepřené prolamovanými obloučky, uvnitř ostatek roucha sv. Markéty. Na plochém víčku ostatkového válce čtyři sošky světic. Výška relikviáře 20 cm, šířka 12 cm (obr. 397.).

Záhoří Horní.

Renner a Paroubek 212. — Sedláček VII., 125. — Čechy II, 146. — Schaller III., 27. — Sommer VIII., 65. — Traj er 580. — Sedláček,

Slovník 1000.

KOSTEL SV. MICHAELA (farní) byl dán císařem Karlem IV. křižovníkům v Písku, odkud byl administrován. R. 1673 stal se opět farním. R. 1689 po požáru byl obnovován.

Jednoduchá stavba (obr. 3984 orientovaná, původem gotická, na hranách osazená kvádry. V západním průčelí zděný barokový štít a přistavěná předsíň s plochým stropem; v ní polokruhový vchod s ošik-menými hranami otvírá se do lodi, jejíž hladké boky prolomeny třemi okny segmentovými. Užší pravoúhlý presbytář má ve východní čelní zdi hrotité okno bez kružby, s žulovým, neprofilovaným ostěním, ostatní okna (jedno na sever, dvě na jih) jsou sklenuta segmentem: na jižní straně pravoúhlý vchod. Nad presbytářem osmiboký sanktus s lucernou a jehlanovou stříškou. V ose chrámové, as 5 m od západního průčelí, stojí mohutná hranolovitá věž, 7*9 m ve straně, o třech patrech, se čtyřmi hodinovými štíty; kryta jest čtyřbokým jehlanem na hranách sříz-nutým, v osmibokou lucernu s baňkou přecházejícím. Ve štítové zdi nad obloukem triumfálním (v podstřeší) průchod goticky lomený, ze štěto-

váného kamene sklenutý. Přízemek věže jest křížově z cihel sklenut a osvětlen střílnovitými okénky se širokými špaletami.

Vnitřek lodi, prostý obdélník 8-3 m široký, 13-6 m dlouhý, ploše krytý. Na západě hudební kůr na dvou pilířích spočívající, sklenutý křížovou klenbou. Triumfální oblouk polokruhový, v síle 1 m, otvírá se do presbytáře, 8-5 mdl., 4*88 mšir., sklenutého ve dvě travée do kříže. Žebra klínovitá, opatřená žlábkem, opírají se prostě okosenou patou o zeď. Na svornících dvojitá desítilistá růžice (obr. 399.).

S anktuarium jest prostý absidovitý výklenek.

Do sakristie valené sklenuté, vede na východě okno.

Na hlavním oltáři obraz sv. Michala z XVIII. stol.

Na vedlejších oltářích obrazy sv. Josefa a P. Marie, od téhož mistra.

Kalich, 22-5 cm vys., průměr kupy 9 cm. Šestilaločná noha, nodus váso-vitý. Kupa v koši bohatě mušlovým ornamentem vyzdobeném. XVIII. stol.

Cínová křtitelnice, vysoká 27 cm, široká 32 cm, kotlík válcový. Na víku vyryto: P. I. FIALA

Kazatelna z XVIII. stol., na poprsní reliefv: Vyvedení sv. Petra ze žaláře, Kristus v zahradě Getsemanské,

Obětování Isáka Abrahámem.

1755.

Zvony:i.Sv. Michal, 112 cwvpiům., 92 cm vys. Uprostřed relief sv. Michala,

-H-4-

X'

ii

i..

rpt-

Si!

pod ním: ANNO 1706. MCB (ECHU (EI|DJIE(B

jít    mp

or^mM    m i

bji    o<etp

bgsbb    j it

BMM3 (3. m B. | iMBBJt mmí^COtBTt B(B@BBB$ BPt

Mmwzmm 3 mmm®mm

mm® mm    jbb*

T&ttnm m. 1    m mymém mmmm

Obr. 398. Záhoří. Půdorys kostela.

mm mm® jbbb

U koruny pásová ozdoba ornamentální. Naproti relief

krucifixu.

2.    76 cm vprům., 57 cm vys. Kolem koruny dvě listové ozdoby. Na plášti znak zvonařův a opis: JOHAN ADALBERT PERNER IN BVDWEIS ANNO 1839. Relief sv. Bartoloměje.

3.    35 cm vprům., 24 cm vys. Na plášti týž znak zvonařův a letopočet. Kolem koruny listová ozdoba.

i-

štfnliiiPii

m

3=

Tr<

)jr

i

Iv

Obr. 399. Záhoří. Kostel. Profil a pata žebra, svorník.

4. 100 cm vprům., 85 cm vys. Uprostřed týž znak zvonařův a letopočet 1840. Kolem koruny dvě listové ozdoby. Na plášti relief sv. Pavla a sv. Jana a Donáta.

Při cestě do Novosedel zděná BOŽ I MUKAs plochým výklenkem pro obraz. XVIII. stol.

Zalužany (Záluží).

Renner a Paroubek 179. — Sedláček VII., 75. — Schaller III., 62. — S o m m e r Vlil. 66. — T r a j e r 545. — Sedláček, Slovník 1005.

Zalužany se připomínají již r. 1291. Císař Karel IV. je udělil Oldřichovi Špacmanovi z Kostelce. Od r. 1592 byly v držení rodu Švamber-ského, po různých pak držitelích přešly na Švarzenberky.

ZÁMEK jest obdélné stavení prosté, bez významu. V jižním rohu pokojík, v domácí kapličku přeměněný, s oltáříkem, na němž obstojný obraz P. Marie.

Na návsi před kaplí barokové SOCHY : sv. Jana Nepom. a sv. Anny vyučující P. Marii, žulové, z XVIII. stol.

U rybníka zděná čtyřboká KAPLIČKA, bez významu.

Zbenice (Zbynice).

Sedláček VII., 75. — Schaller III., 63. — Heber III., 212. — Renner a Paroubek 180. — Sommer VIII., 66.—Trajer 533.—Sedláček, Slovník 1001.

Již ve XIII. stol. připomínají se bratři Hron a Dětmar ze Zbenic. Později přecházely Zbenice na různé majitele. R. 1547 náležely Janovi

36 7

Bukovanskému z Bukovan. Jan Vlk z Kvítková, který statek dědil po Barboře Vlkové z Mitrovic, prodal Zbenice r. 1618 Vilémovi Šleglovskému ze Šicendorfn. V XVIII. století držel ves klášter sv. Jana pod Skalou. R. 1805 přešly v držení rodu Švarzenberského.

Nynější ZÁMEK jest do čtverce zastavěn, s průčelím o 6 osách a se slabě vyznačeným risalitem uprostřed. V přízemí dva portály po boku risalitu, elliptickv sklenuté a barokně orámované. Okna v přízemku i v patrech barokními chambránami zdobená; okna v risalitu jsou po stranách zdobena lesenami a pseudojonskou hlavicí. Uprostřed bývala vížka s hodinami, nyní snesená. Nad levým portálem mramorové desky s erby a nápisem:

ALENA SSLEGROWSKA ROZENA Z STRŽI TEZE A NA ZBENICZICH.

FRANTIS. SSLEGKROWSKI Z SSICZENDORFV EM . . . ZICH A STEZOVE MISTOPISARZ

KRALOWSTWI CZESKEHO IHS

Nad znakem: LETHA PANJE 1626.

Čtverečný dvůr jest lemován kolem pavlačemi, spočívajícími na elliptických obloucích, které z čtyřbokých pilířů vyrůstají. Přízemní místnosti valené sklenuté s lunetami při oknech. Na sever v průčelí velký sál, prý kaple, nyní sýpka, zaujímá i prvé patro a zde stopy podobných ozdob maltových, jako v risalitu.

Za zámkem v louce pod rybníkem na kopečku trojboká KAPLIČ KA, zdobená v bocích lesenami s hlavicemi korinthskými, uprostřed koncha. Nad konchou kartuše se setřelými nápisy. Na západní straně drží kartuš andílkové a uvnitř znaky ve štítech (dnes neznalé). Snad byla kaplička tato Dorotou Bynovou, rozenou Měsíčkovou z Výšková, vystavěna.

Syn její Rudolf postavil před vchodem do zámku obstojně v žule, sekanou SOCHU sv. Jana Nep.; na podstavci nápis: R. E. D. B. | I. B. G.

V. B. | P. 16. M. | A. 1703.

Zvíkov (Klingenberg).

Literatura je počtem čísel veliká, ale po bližším zkoumání se její cena rozplývá. Velikou část její zabírá dnešní době již nepochopitelný, ale první léta badání uměleckohistorického dobře charakterisující spor o provenienci věže hlízové (skoro úplně sebral literaturu sporu Dr. Č. Z í b r t v Bibliografii české historie II., 855 sl., č. 6721—43), ostatek jsou po stránce archaeologické nedostatečné a nepřesné popisy a historie majitelů hradu; pravá stavební historie a vývoj půdorysu hradního byly odbývány až do Dr. A. S e d 1 á č k a, jenž — čerpaje hlavně z rukopisu Benákova — podal poprvé relativně nejvíce; po Sedláčkovi v nejnovější době má nespornou zásluhu Dr. Č. Z í b r t otištěním rukopisu strahovského o prostavění Zvíkova za léta 1431—1573. (Č. Musea král. Čes. 1908); obšírný popis vydal autor sDr. Zd. Wir t he m vPam. arch. XXIII., 457 sl., tab. LIL—LVU., z něhož jest zde užito všech illustrací.

{'■ Jako prameny pro studium Zvíkova slouží: i. Stavba sama, její architektonické články a detaily, nápisy a obrazy (vyčerpal nejvíce B e n á k před zničením některých). — 2. Archivalia v zámku Orlickém a Třeboňském. (Archiv Zví-kovský bohužel byl zničen r. 1622, kdy se ztratila i důležitá registra stavební s titulem Labor castri Zviekov. B řezán ů v soupis tohoto archivu z r. 16x6—17 vydal Dr. Č. Zíbrt 1. c.) — 3. Strahovský rukopis o prostavění Zvíkova 1431 —1573 (vydaný Dr. Č. Zíbrtem 1. c.). — 4. Palacký, Dopisy zvíkovské 1458—1477 | (Archiv Čes. I., 227—44) aKalousek, Listiny zvíkovské a orlické 1357—L549 (ibidem i XV., 286—343).

fj ''    -

Pí

Éll

Mm

Obr. 400. Zvíkov. Dle kresby Scheithauerovy (1803) ryl W. Berger (1806).

Literatura dle důležitosti se dá roztřídili:

1. Odborné spisy a články. M. M i 11 a u e r, Die Veste Klingenberg in Bóhmen (Hormaierův Archiv^i8i7); Ap Th. L e g i s, Der markomannische Thurm der Veste Klingenberg (1829); F. A. H e b e r, Burgen und Věstěn Bóhmens II., (1844) 189 až 296 (s ill.); B. G r u e b e r, Kunst des Mittelalters in Bóhmen I., 103; Týž, Kaiser-burg zu Eger (1864), 21; F. B. Mikovec, Malerisch-historische Skizzen aus Bóhmen (1864) 38—49; F. Ber nau, Burgen u. Schlósser I., 417—61 (s ill.); A u g. Sedláček, Hrady a zámky, díl I., III., IV., VII., XI (monografie, str. 1—55); J. Bráníš, Dějiny středo v. umění v Čechách I., 83—6, 130 (stavba), II., 163 (malby); Dr. J. N e u w i r t h,^ Gesch. der christl. Kunst in Bóhmen 470—2 a častěji; O. P i p e r, Burgenkunde (1905) 132 sl.; J. Braniš, Obrazy z dějin jihočes. umění (1908) 33—4, ill. 9. 10.; J. K o u 1 a, Památky uměl. průmyslu v Čechách a na Moravě (seš. 3. tab. 3. dlaždice, seš. 5. tab. 11. malby); J. Braniš, Staročeské hrady (1909). Mimo to sem patří články v P a m. arch. (I., 236; III., 361; VI., 194 a VII., 450—94.) a v Mitt. d. Zentra 1-K omission (I., (1856) 216. IXČ(i8Ó4) XLI. (s velikou literaturou); XIV.,497; XVII. (1872) 97 (F. R. Bezděka);

XIX. (1874) 6—9, s půdor. a pohl.) uveřejněné. Pouze v rukopise zůstala (v archivu na Orlice), ale pro obšírný materiál umělecko-historický mezi odbornou literaturu patří něm. i české monografie kněze Martina Benáka zr. 1856. Pouze kamenických značek všímá si obsáhlá práce F. R z i h o v a, Studien uber Stein-metzzeichen v Mitt. d. Z.-Komission. (N. Folge VII., tab. 18, č. 338—49 a IX., tab. 6t, č. 1036—1048.)

2. Historické spisy a články novější. Literaturu sem spadající pro dobu války třicetileté sebral Dr. Č. Zíbr t v Bibl. čes. historie III., č. 13241. Jinak uvádíme zvláště: Schottky v Monatschr. d. Vaterl. Museums II. (1828), 303; Jindy a nyní 1828, 30; W. Rosenauer ve Volksfreund III. (1810); G e r 1 e, Bilder aus Bohmens Vorzeit (1842); P. Tyl, Paměti Zvíkovské (1888); Renner —

*)

''--a

rmL

Fr

88381^

” W*ísfi

'    -wSM

gřŤív---**---

Obr. 401. Zvíkov. Kresba tužkou z r. 1828.

Podskalský, Hrad a panství Zvíkov (1886); Časopis musea král. čes. 1881, 361, 370; 1908 ( Z í b r t, Z dějin zámku a panství Zvíkova, 76 sl.); Poutník od Otavy I. (1858) 12, 11.(1859) 19 sl.; Otavan XIV., č. 34—40; Světozor II. (1868), 438; VII. (1873), 24 sl.; XV. (1881), 70; Zl. Praha I. (1864) 203—13; XXI. (1884),74.

3. Topografická literatura a průvodci: Schaller III., 22—6; Sommer VIII., 63; Trajer, Diozese Dudweis, 379 sl.; M a t z n e r, Král. město Písek (1898) 362; Renner a Paroubek, Okresní hejtmanství Písecké, 194; Dr. V. Řezníček v Ottových Čechách II., 152 sl.; Království České (1908) IV., 20 sl.; J o s. Bra niš, Průvodce po Zvílcově (Korbrův 111. průvodce po král. čes. čís. 7.).

Kresba

Starší vyobrazení hradu : Ručně kolor, mědirytina (obr. 400.). Scheit-hauerdel. 1803, W. Berger sc. Vydal F. K. W o 1 f v Praze 1806. (Abb. sámmtl. alten u. neuen Schlósser in Bóhmen). — Ručně kolor, mědirytina (32 x 30 cm). L. Janscha del. K. Posti sc. Kolem 1810. — Mědirytina s nápisem: Klingenberg im Prachiner Kreise v časopise Jindy a nyní 1828, 30. — tužkou z r. 1828, bez sign. (v knihovně Musea král. čes.) (obr. 401.). — Oceloryt J o s. Z u t z e u A. W. Gerle, Bóhmen III., 201. (1823.) — Lith. C. W. M e d au u C. E. Rainolda, Reise-Taschenlexikon fůr Bóhmen, 253. (1835.) — Ocelorytina dle K. Wúrbse u Gerle, Bilder aus Bohmens Vorzeit (1842), (obr. 402.). — Kresby ve skizzáři J. Navrátilově zr. 1843 (v soukr. maj. v Praze). Anonymní oceloryt. u A. A. Schmidla, Das Kónigreich Bóhmen, 179. (1843.) —

24

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Písecký.

Lith. V. Kúhnelova dle J. F. Zwettlera u J. Miillera, Bohmens vorz. ma-lerische Ansichten. (Prag. Wittek). Kolem 1840. — Lithografie (př. fol.) od K u-n i k e. — Rytina J. Farka a Richtera (3 tab.) dle vlastních kreseb Hebro-vých (orig. kresby půdorysu v Museu města Prahy, č. 8477.) uF. A. Hebera, Burgen 10.(1844.) —Barevné lithografie (2 tab.) dle kreseb A. Hauna u F. B. Mikovce, Skizzen lc. (1864). — Lith. Jos. Zahradniczka dle W. Kandlera. Chromolith. AI. Leykum ve Vídni. Kolem 1865 (orig. kresba tužkou, lehce kolor, ve sb. zámku v Roudnici).— Dřevoryt dle B. K u t i n y v Květech 1873. — Dřevoryty J. Patočkovy (5 tab.) dle B. Kutiny u Bernau, Burgen I. (1881.) — Dřevoryt dle F. Chalupy ve Zl. Praze 1884.

[F

St

ta

Ha

&BĚĚ.

agSpa

•ísISlP

Obr. 402. Zvíkov. Ocelorytina dle K. Wiirbse (1842).

I. Dějiny hradu.

O původu hradu spolehlivých zpráv není, jistě však je původu pradávného (V. Břežan ve svých zprávách z r. 1616 klade dobu založení [bez udání pramene] k roku 760 a připisuje ji knížeti Neklanoví). V listinách, vyskytuje se jméno hradu poprvé r. 1229 (Vícemil a jeho bratří Jindřich a Vlček ze Zvíkova). R. 1234 uvádí se hrad výslovně jako majetek koruny, spravovaný purkrabími, z nichž prvním jmenuje se Kunrát z Janovic. V těch dobách stal se zamilovaným místem Václava I., který jej nádherným způsobem ku svému přebývání upraviti kázal a zejména královský palác, jak jej v podstatě ještě dnes spatřujeme, vystavěti dal. Hrad s malými výminkami držela královská koruna až do r. 1431, načež zastaven císařem Zikmundem pánům z Rožmberka (podruhé), od nichž přešel r. 1473 na pány ze Švamberka. Rod tento byl zástavním držitelem až do r. 1574, za kterýž čas na hradě pilně bylo opravováno a postavováno, uvnitř pak obzvláště mnoho malováno. Kryštof ze Švamberka přejal roku posléze jmenovaného hrad za 47.000 kop v dědičné držení, čímž přestal býti Zvíkov zbožím královským. R. 1622 prodáno konfiskaci propadlé panství Zvíkovské

nejprve Adamovi ze Šternberka a rok potom Janu Oldřichovi knížeti z Eggenberka, od něhož sňatkem dostalo se v trvalé držení knížecího rodu Š varze nb er s k éh o.

O starobylosti a významu hradu svědčí vedle polohy a jména jeho především podnes zachovaná věž „hlízová" (jinak neprávem též Marko-mankou zvaná), kteráž bez odporu je nejstarší částí hradu, jemuž byla

í⁵" C

A'

hsš

II.

Obr. 403. Zvíkov. Situace hradu.

pevnou, kamennou tvrzí. I vály na jižní straně před hradem se rozkládající dlužno pokládati za zbytky staršího, původního opevnění. Příznivá poloha a hluboké hvozdy přiměly krále Václava I. k tomu, že dal na místě starého, bezpochyby ještě dřevěného hradu vystavěti novy palác s potřebnými vedlejšími budovami pro svůj dvůr. V té době dáno též hradu nové, dle starého českého pojmenování utvořené jméno Klingenberg. Činnost stavební na hradě králi českými často navštěvovaném (Otakar II., Karel IV., Václav IV.) neutuchala, o čemž nejedna listinná zpráva se zachovala. Tak za vladaření Bavora III. ze Strakonic prohlubován byl ostroh

24*

na nejužším svém místě. Za Oldřicha z Rožmberka (1431) byl hrad a most Vltavský opravován, současně děje se zmínka o některých částech hradu (brána Vltavská, věže Velká, Hlízová a Červená, palác královský, jizba rodinná a jiná velká). R. 1440 vystavěl Domek, zednický mistr z Mirovic, Novou bránu a starou vedle věže zazdil. R. 1441 Velká věž šindelem pokryta a novým podsebitím opatřena; zároveň opravena brána Vltavská. R. 1447, kdy pivovar a hospodářská stavení již byla postavena, vyzdviženy nové stáje. R. 1449 opět nové marštale stavěny, cisterna a cesta vyzděna. R. 1451 postavena nová chlebnice a komora kuchařská. Za Jana z Rožmberka v druhé polovině XV. stol. pilně b}d hrad opravován, příkop před branou Píseckou či,,zadní" řečenou prohlouben, nové bašty a srub postaveny.

Nová zlatá doba nastala Zvíkovu postoupením jeho pánům ze ŠVamberka. Za Bohuslava ze Švamberka (1473—-1490) a jeho syna Jindřicha pilně bylo toho dbáno, aby sešlý poněkud hrad byl v dobrý, bytelný stav uveden a v hrazení utužen, taktéž palác obnoven a bohatě malbami vyzdoben (síně, kaple a chodby), též kupováno pro hrad benátské a české sklo, obé v Klatovech. Následovali v posloupnosti Kryštof (f 1534), po něm syn jeho Jindřich. Ten dal zříditi a upraviti hrad vně i uvnitř v duchu své doby, t. j. dílem vlašským, k ruce maje stavitele Jana Antonína Vlacha (v listinách Honz Vlach) z Milevska, který opravil západní stranu paláce, v mnohých síních klenbu gotickou odstranil, okna gotická i na straně východní vyboural a nahradil pravoúhlými; též nové stavení nad novými vraty k fraucimoru přistavěno, v němž Honz malíř maloval strop a na stěnách znaky, které v pronikavé nové opravě dosud se zde spatřují. Též přístavba velké hlásky o čtvrté patro spadá v tuto dobu. R. 1559 vystavěn špitál v Podhradí. R. 1562 kaple cihlami pokryta a vystavěna nová fara proti železným vratům, kde sídlil kaplan Jan Lomnický. R. 1567 byla brána Písecká kolem štíty ozdobena. R. 1572 oprava Červené věže, r. 1573 pořízen na Hlízovou věž nový krov. V tu dobu zjednán byl malíř K?iobloch k některým pracím v kapli a k malbám erbů. P. Fr. Tyl soudí z nápisu ,,Bohuslav z Vorlíka" v kapli, že se tak musilo státi před r. 1553, kdy Bohuslav Orlík držel. Nápisy v západních arkádách byly psány tímto mistrem. Vedle stavitele Honzy Vlacha jmenuje se též Lorenc Vlach, který dostavěl fraucimor vedle kostela (1567) a vůkol udělal štít nad Hořejší branou. Z doby Jana Jiřího ze Švamberka zachována tabulka na západním průčelí paláce z r. 1597, kdy tento jsa poručníkem dětí po panu Vilémovi, dal celý hrad škrabanou rustikou ozdobiti. R. 1591 maluje tu sál Ondřej Perger (F. Mareš v Pam. arch. XVII., 48).

Avšak již v krátké době na to počíná rozklad hradu, od svých pánů opuštěného a jimi již neobývaného. Udržován jsa k účelům strategickým a obýván vojenskou posádkou, pozbývá svého někdejšího významu a propadá rychlé zkáze. Dal sic nový jeho majitel Jan Oldřich z Eggenberka zpustlý hrad opraviti, ale tak nedostatečně, že rozklad pokračoval i když

přese] hrad v majetek knížat ze Švarzenberka. Již r. 1710 rozstoupila se hradba nad dolejší branou, jež byla proto zbořena, též odstraněn železný hřeben té brány, tehdy již za nepotřebný uznávaný. R. 1720 navrhoval hejtman zámku na Orlice, aby zachovány byly na Zvíkově obě brány, kaple sv. Václava, Červená věž, zbrojnice, obilnice a sýpky, ostatek pak aby byl spoustě ponechán. Návrh nedošel souhlasu vladaře Krumlovského, naopak prostředky na udržování stávaly se stále skrovnějšími, až konečně zřítila se brána k paláci přiléhající as ní i část paláce toho a odtud pokračovalo pak dílo zkázy podél severnía východní strany paláce až ke kapli sv. Václava, kdež klenby zbavené ostatečné opory zvětráním skály bud samy od sebe se zřítily aneb z bezpečnostních ohledů snášeny byly, o ostatních budovách ani nemluvíc.

Opuštěnost Zvíkova dovršena konečně přenesením duchovní správy z Podhradského kostela sv. Mikuláše do nedalekého Oslova a vyklizením hradní kaple. Po zřízení druhého majorátu pro mladší větev Švarzenber-ského rodu uvažováno bylo o tom, aby Zvíkov učiněn byl sídlem panství; nedošlo však k tomu pro pokročilou zkázu hradu i jeho méně výhodnou polohu, na obvod panství vysunutou.Přes to vše dal kníže Karel (potomní vítěz u Lipska) opraviti obě věže a krytu zbavenou hradní kapli nově zastřešiti, ve kteréž snaze i nástupce jeho pokračoval. Skutečným zá-chrancem slavného Zvíkova stal se konečně vnuk jeho, blahé paměti kníže Karel III., jenž pamětliv někdejšího významu hradu přikročil r. 1880 s veškerým úsilím k zachránění jeho. Dal znovuzříditi veškeré již sesuté klenby ochozu paláce v přízemí i patře, celou stranu jižní a západní, velkou věž i jižní bránu. Jeho přičiněním dostalo se též veškerým nástěnným malbám obnovy, dle tehdejších názorůsprávné, P. Maixnerem a B. Rouba-líkem. Tím jádro hradu, palác, na dlouhé časy zase zabezpečen. Přes to vše ještě mnoho zbývá vykonati, aby Zvíkovu navrácen byl někdejší jeho význam historický a umělecký.

II. Popis hradu.

1. DISPOSICE, OPEVNĚNÍ A HOSPODÁŘSKÉ BUDOVY. PODHRADÍ.

Hrad zdvihá se na vysokém skalnatém ostrohu s úzkou šijí při stoku Otavy s Vltavou. Do vnitřku vedly ode dávna dvě cesty: dolní (severní) a horní (jižní). Dolní vytáčí se serpentinou od stoku obou řek po příkrém hradním ostrohu vzhůru, horní od Písku přes úzkou šíji ostrohu přivádí nás bezprostředně před samý hrad náhle se před námi z lesu vynořivší (obr. 403—406.).

Vcházíme na kamenný most (I.)¹), vystavěný přes umělou prorvu šíje ostrohové na místě dřevěného zvoditého mostu okolo roku 1777-Prorvu za příčinou zpevnění hradu dali bratři Jindřich a Jan z Rožmberka

'■

JJUr? «£

• :

Sg

■Vj

i

!

■

•i

■

;

gH

Obr. 404. Zvíkov. Celkový pohled na zříceninu od jihozápadu.

fejp- .r-w

sysb *ufcž*

f~wm

•■a’

■4M

-    -“-r '

■i**---¹ '■,

r

m

SjřV

1*

&

&

ijSÉt. jlk

LU~ m&ss

i

■

I

Wir⁵:

wm.

% **

r i

-- -

i

-»a3

“fS|

áířS

'

pp'i

i

!

Hi

v"

ýiw

$

■{

J

A

m

í*

Ei

&*

lAŤÍ

m

I wé

ll-li

na zříceninu od stoku Vltavy a Otavy.

y

\u

:.Vr-

-M

-

: ■• «J3ÍS^

i -.>■•■«>.    - *.»■ 5*    "

nl

I

ski' i*i

3^i-

i

I

1 ; £

m

-

,

M

Obr. 405. Zvíkov. Celkový pohled

<

X

v

,-řV i

t m

£-

r-i,;;

■:í

:C

•.

¥ !

■i-

. ‘ - v. i

c

. •?, . %

v. A

- - s

«

,

XXX

XKX

jBoon

xxyn N

\\

XXXI

II

Obr. 406. Zvíkov. Půdorys hradu s opevněním.

(Římské číslice vztahují se k jednotlivým odkazům v textu k tomuto půdorysu.)

I!

a XB

ji

\\%

V-

,\

tí

fi

03

*r<

J:

FU

*»

>?

C.

25

mezi lety 1456—57 hlouběji vylámali. Most má čtyři menší a jeden větší oblouk, uprostřed při zábradlí baroková kaplička s obstojnou sochou sv. Jana Nep. Hned za mostem tarasí cestu vnější brána (I.) zvaná ,,Písecká” nebo Horní. Vystavěna jest z lomového kamene na čtverečném půdoryse a na hranách osazena kvádry; nároží sesílena jsou vpředu žulovými opě-

i, •

Ví

V*

Obr. 407. Zvíkov. Pohled na horní bránu s mostem; v pozadí (v levo) bašta krahujec, (v právo) hlásná věž a palác s kaplí.

ráky, vnější vrata půlkruhem sklenutá (2-54 m široká, 2-96 m vysoká) mají pravoúhlé orámování, v něm otvory pro kladky; ostění profilováno dvěma pravoúhlými, šikmými ústupky, nad vraty dvě střílnovítá okna. Průjezd valené sklenutý, za ním vnitřní vrata téhož tvaru a ostění, v náběhu římsou vyžlábkovanou přepásaným. Brána původem z XIII. stol. upravena byla r. 1567 v nynější podobě. Úhledná sedlová střecha s prejzovým krytem je z doby poslední opravy (ohr. 407. až 409.).

378

Po levé, otavské straně přiléhá k bráně ozubená hradba (II.) s ochozem, z něhož vede do horní světnice nad branou lomený vchod s žulovým pažením. Hned za branou při pravé straně malého nádvoří (III.) zdvihá se na skále velká věž hlásná (V.), též ,,okrouhlá" v XVI. stol. zvaná, čtyřpatrová, válcová stavba 32 m vysoká, v přízemí zdivá 2-8 m

''ý.

■M

§ÉÍ§i

.A A

mm

ťt ;²R:í

vyzdvihnout] skrze mistra Vlacha a v něm světnici pro hlásného upra-viti. Na hrotité straně spatřuje se tesaný znak Jindřichův a vedle něho malovaný erb druhé jeho manželky, Elišky z Rožmberka. Pod krovem

/

VSf.    ' - v

'X

i r. •//

t v.

mm

-V

/>

Obr. 409. Zvíkov. Horní brána. Vnitřní strana a průhled na most. Pohled od hlásné věže.

kuželovité, kůrkami kryté střechy trčí římsa z cihel na roh postavených. Původně byl vchod do věže v 1. patře, k němuž vystupovalo se po žebříku, odtud vedly do vyšších pater kamenné, v tlouštce zdi založené

380

schody; nyní stoupá se do prvého patra po nových schodech dřevěných. Světlost v přízemí 3*75 m, v nej vyšším patře 6-5 m.

ES

JHE

mm

Uf

PÍ

K hlásce přiléhá druhá brána, též nová zvaná (IV.), jež r. 1544 nově byla vystavěna; průchod její jest mírně otupeným obloukem sklenut a obložen žulovým, 0*36 m silným ostěním, profilovaným šikmou a oblounem. Na levé straně zed římsovaná, zdobená škrabanou rustikou dosud zřetelnou. Na straně otavské zbytky bašty do ostrého úhlu vybíhající, ode dávna nazývané ,,krahujec." (VI). Na straně vltavské obkličují druhé nádvoří (VII.) místnosti klenuté, řečené Plochhaus (IX. Block-haus, kde se v kládu sázelo), ku kterým vedl vchod s vodorovným nadpražím mělkého, re-naissančního profilování.

Obr. 410. Zvíkov. Hlásná věž. Pohled z nádvoří. '

čj Na otavské straně stojící rozsáhlejší jednopatrové stavení (uvnitř sesuté) bylo pivovarem (VIII), který zde již v XV. stol. stával, pak mistrem Vlachem r. 1550 nově vystavěn, pak rozšiřován; vyzdoben byl malovaným orlojem a nad ním vížkou. R. 1597 byl nově škrabanou rustikou vylíčen. Zde stávala i třetí brána (X.), opřená o pivovar a Hlízovou věž; dle zbytků na pivo-váře zanechaných byla 2-62 m široká a asi na sklonku XVI. stol.vystavěna. Do pivovaru vede vchod i-i6 m široký, 2 m vysoký, s hrotitým žulovým ostěním s jednoduchým profilem (obr. 411.).

Za třetí branou vstupujeme do nepravidelného, nyní stromy a keři osazeného prostranství (XI.), uzavřeného s jedné strany Vltavskou

hradbou, s druhé strany nízkou zdí podél hlavní cesty hradní v XVI. stol. přistavěnou (v ní dvířka se zbytky gotického ostění),³) se třetí strany hlavním palácem a se čtvrté branou (XXIII.), přilehlou k paláci. Tato brána (viz obr. 412), řečená „Nová", vystavěná r. 1541 v prosté

'■'V

A,

■A

m,

A-

v \

•vH

Obr. 411. Zvíkov. Zbytky pivovaru. Pohled od Nové brány.

podobě hladkého, polokruhem sklenutého průjezdu. Jednopatrové stavení nad ní, obsahující „erbovní síň“, spojovalo palác s kancelářským stavením (dnes obydlí kastelánovo).

Průjezdem vystoupíme z vlastního hradu do nižšího předhradí (XXIV.), jež bývalo zároveň hospodářským dvorem, obklíčeným růz-

M

a

/

' ■

ř /«*

\

V

TS

'í \

.

h

y

' K

% rm

'V

* 'i

:

K-

r

38

íiÁ

S

\

Á',

■

i§á

4SS*

-

t/

M

m

/ tír

fU

•;i

*

■

V

Sftfeí*

m

m

Ip,

KI

jV* \

wm

5

-

:

SčlKNi-

mf'%

4

c ^

.. V#

m

i.-, <-yp 1 ■ áM

.

f

j

i J

Br

x.

Obr. 4x2. Zvíkov. Vnitřní nádvoří. Pohled na západní trakt vlastního paláce a Novou brár.u.

XV

r,

*ď

:v

i

:>ř\

m

;í

r\

'Ml

ÍĚ^ •".!

.

1

Ěgšifl!

&t'j

^Vv; -s

IfeU

m " „• 15

BR

^ i

•■ ->vi

cr--^;

- *; »

li

v'"

nými hospodářskými staveními (obr. 413.). Byly zde konírny, kravíny, kůlny, stodoly a příbytky hospodářské čeledi, z nichž dnes zbývají již jen rozvaliny. Nádvoří má tvar rozložitého trojúhelníka, jímž cesta mírně se sklánějící vede k druhé bráně (XXVII.), zvané již r. 1432 „železná", jinak též přední (Obr. 414.-5.). Stavěna byla znovu r. 1440

í|vVV •>*    ' -v'

Skýv yí

m.

fgg

kli

vr

Mi

Obr. 414. Zvíkov. Přední brána. Vnější strana.

-t rt ~J

mistrem Domkem z Mirovic, od těch dob však nejednou opravována a měněna; při poslední opravě r. 1710 odstraněna železem pobitá mříže (hřeben), kterou pomocí řetězů byla shůry tarasena (odtud též její jméno „železná") a brána různými náinětky zbarokisována. Vnitřní vrata průjezdu (jižní) jsou hladce půlkruhem sklenuta, vnější hrotitá s ostěním žulovým, na hranách ubraným a drážkou opatřeným; tu a tam kamenické značky;

(obr. 414.); světlost její 2-57 m, výška 3*62 m. Nad pravoúhlým orámo-

. Ža

I!

J,

s* s i

¹

s&řts;

ŠíS

ni

<■

mm

-----**

"TS

,/f*

W’

**25

■CSíř -'

Í&Š. Vv

jfís

ájBS

!»

33

H:

* 't

'/m

A.

%.

■&*<*<«

«S|

■

Wi

Mg*

■ \?0§l ‘‘‘P

mn

\fif

* .•

sÉSÉÉ:

JP^'

fe

w/‘

, ^-,4

ife.

lAŠ

mzýf.*?

'A\'Át

Uís^šcv _

SUfe

~iá

W'

•-

žSřř

'*?t»**

Obr. 415. Zvíkov. Velké vnější nádvoří. Pohled na červenou věž a přední bránu.

váním baroková římsa s půlkruhovým, lípaným štítem. Na levém nároží opěrák, blíže něho zazděný kruhový oblouk staré branky.

K hájení brány sloužila věž červená (XXVIII.), též (obr. 415.) „hladomoří" nazývaná, hranolová, čtyřboká stavba o třech patrech, nahoru se zúžujících, dosud ve zdivu zachovaná, ač bez střechy a uvnitř většinou zřícená. Přístup do věže byl z prvého patra sousedních stavení, 'žulovým, půlkruhovitě sklenutým vchodem (protější zazděný) a jiným vyšším, k němuž z půdy se stoupalo po žebříku (na záp. straně podobný vchod zazděný). Vchodem tím vstupujeme do jizby s kusým klenutím křížovým: odtud kamenné, v tlouštce zdi založené schody vedou do třetího patra i do zříceného přízemí, v němž bývalo vězení. Okna vesměs úzká, střílno-vitá. Dle obrazu z r. 1714 měla věž střechu valbovou s prejzovým krytem.

Branou vstoupíme do parkánu, který v rovné čáře s dlouhou frontou hospodářských stavení až ku bráně a odtud lomeně celý ostroh od Vltavy až k Otavě přepíná. S ním rovnoběžná hradební zed (vnější)

vV

lÉÉr

■ - ■ ■ ■ - - ......

; *-—r ' ,v

. - Ví

vir

-4 ■ -č m . tm

Obr. 4x6. Žvíkov. Dolejší brána. Pohled od severozápadu.

oblomuje se na pěti místech pravoúhlými, z líce zdi vystupujícími baštami. Do baštj^ železné bráně nejbližší vestavěna byla r. 1562-—4 .kaplanka (XXX.) čili nová fara (nyní v ssutinách), na jejíž vnitřních zdech četné, knězem Lomnickým rudkou psané německé průpovídky náboženského obsahu ještě do nedávná se spatřovaly.

Do levé baštv vedle kaplanky prolomena byla brána přední neb dolejší, jíž uzavíralo se předhradí. Brána v pravoúhlém žulovém orámování je hrotitá, po obou stranách otvory pro kladky a střílnami opatřená, na vnitřním ostění profilovaná oblounem a vlnou (obr. 416.).

Od brány vede serpentina po příkrém svahu k Otavě; po levé straně spatřujeme (obr. 403.) zbytky kostelíka sv. Mikuláše. Sva-tyňka skrovných rozměrů (6-78 m široká, 8-50 m dlouhá) skládala se z obdélné lodi a užšího presbytáře s ⁵/₈bokým závěrem, na jehož hranách opěráky. Budova stávala až do r. 1833, od toho času však opuštěná pustla; dnes z ní zbývají již jen zdi 1—2 m vysoké. Stopy maleb rázu oněch v hradní

25

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Písecký.

kapli (svati a světice s blanami nápisovými, obraz očistce, konsekrační kříže a j.), spatřovaly se na stěnách lodi i presbytáře ještě v letech šedesátých XIX. stol.

Pod kostelíkem cesta se dělí: pravou sejdeme k nepatrným zbytkům někdejší brány Vltavské (obr. 405.), levou při břehu ku bráně Otavské nad mlýnem (obr. 403.), založeným ve stol. XVI., po níž však

dnes již ani stopa se nezachovala. Od Otavské brány k Vltavské lemovaly břeh řeky Otavy hradby, které chránily Podhradí proti útokům od vody.

IH

Ifr ts

Před samým hradem na cestě z Písku do Zvíkova stojí zděná Boží muka, častými opravami původnosti zbavená a dle zevnějšku do poč. XVI. stol. spadající (obr. 417.).

2. VLASTNÍ PALÁC.

a) Vnějšek (obr. 404, 405, 407, 408, 412, 418, 421).

IPWI

Na nároží vypíná se proslulá věž hlízová (XVII.) [,,Markomanka“] do výše 20 m, ve čtverci 12 m široká, o tlouštce zdí v přízemí 3⁴5 m (obr. 418.). Plášť věže obsahuje 44 vrstvy žulových kvádrů hrubě bossovaných, na stranách však hladce přitesaných (obr. 419.). Spodních 14 vrstev je ze žuly tmavší a skoro každý kámen v silně vypouklé hlíze označen kamenickou značkou. (Ob:. 420.) Vrchní vrstvy jsou z kamene světlejšího, značky na nich jen dvojího druhu a rázu již mladšího, v každém kvádru důlek pro zdvihání kamene.⁴) Vnitřní strany, kde nejsou ovrženy, ukazují nelícný, vrstvený kámen: jádro je zdivá litého. Věž druhdy snad vyšší

■mrv

w-

Obr. 417. Zvíkov. Boží muka u cesty k Písku.

a zajisté cimbuřím neb podsebitím chráněná, dosahuje dnes jen výše střechy palácové, kde bez římsy jen vnitřní lichou střechou a dřevěným zábradlím je opatřena.

Na jižní straně v přízemí i v patře střílnovitá okénka. V západní straně rovněž takové okénko a nad ním v prvém patře velké okno hrotité (obr. 427) s profilovaným ostěním, snad v pozdější době s nemalým úsilím prolomené, jak by o tom svědčila trhlina ve zdi, dosud patrná. Špaleta jest žlábkem opatřena, kružba v okně má dva dvojnosy s pupkem, opřené

o visutou, druhdy snad prutem podepřenou konsolu. Severní strana jest v přízemí přizděna, východní jen z lomového kamene do výše přes prvé patro stavěna. Rovnoběžné zdi pod předsíní i kaplí směrem k Vltavě

ř-v,

1 i*

isff

Mh

v'h"d

if

•Tíý

¹

Římské číslice v závorkách u jednotlivých stavebních objektů připojené, vztahují se k půdorysu hradu na obr. 406.

²

Obr. 408. Zvíkov. Pohled na horní bránu, hlásnou věž, kapli a zříceniny vlastního paláce.

silného, sesíleného na venek směrem ku bráně klínovým kvádrovým pláštěm (obr. 410.). Na první pohled poznáváme v ní repliku hlásky hradu Strakonického a tudíž dílo Bavora III. z konce XIII. stol., kdy Strakonický pán byl vladařem na Zvíkově. Věž má sokl 1 m vysoký, při hořejším kraji mírně vykrojenou šikmou ujímaný. Nad třetím patrem je dokola věnec z kamenných krákorců, nosičů bývalého dřevěného podsebití>v bocích spatřují se v každém poschodí střílnovitá okénka. Čtvrté patro značně zúžené dal r. 1554 Jindřich stár. ze .Švamberka

³

Prostranství toto sloužilo pánům ze Švamberka za zahradu; dříve snad tu býval hřbitůvek, soudě tak dle dvou zde objevených, ve skále vytesaných hrobův.

⁴

Ve příčině stavitelské příbuznosti věže Zvíkovské s věži Chebskou a některých částí hradu Loketského s jedné a stavitelskými památkami starořímskými v jižních zemích sousedních s druhé strany poukazujeme k četným, dosud neustáleným úsudkům v literatuře v předu uvedené. Z poslední doby psali o tomto sporu Dr. Zd. Wirth v Pam. arch. XXIII., 1. c. a J. Braniš ibidem XXIV.,

49—50.

hl

v

frm

; ■>.. jii kV

:v il 1h -v xi

É;

■a ■ - {:

ÉlssíSfe

Obr. 418. Zvíkov. Vnitřní nádvoří. Hlízová věžjspástí předního průčelí paláce; v dálce hlásná věž,

v právo pivovar.

do výše 3 m jsou s hlízovou věží snad současné, což na vazbě kamene v koutech jest patrno. Tyto zdi byly provedeny i pod kaplí, jak tomu nasvědčují příčky, které do zdivá vázány nejsou. Snad západní průčelí, kde býval portál, jest s věží hlízovou organicky spojen. Dnes jest to ohozeno a z té příčiny to nemožno konstatovati, jen zbytky polokruhového portálu k tomu ukazují.

388;

Od západní strany hlízové věže vybíhající jižní trakt (s malou odchylkou k jihu) jest nejkratší z pěti traktův paláce, rozložených kolem nepravidelného, jimi dokonale uzavřeného dvoru (XVIII.) (ohr. 421.). Přízemí, uvnitř s Hlízovou věží do výše 3 m zavázané, zevně však bez bosáže, prolomené pouze dvěma střílnovitými okny, tvoří v půdorysu obdélník 17 m dlouhý, 8*5 m široký, v němž vedle předsíně k hlízové

A’

■9$*"

\%*> tHtírl

>'*C : KÚŘ?%<

W⁷:.

-í

s2

>v

SNeJ

rWm

|:|f ý $ H f

i^rt.ýí ¥■ ;] k

't

** ar r>; |

8r? 4 *jr

•tf .-5í4 Nfel-.

ji

•o

yjh

Obr. 419. Zvíkov. Hlízová věž. Ukázka bossovaného zdivá.

věži přilehlé jsou dvě křížem sklenuté síně. Nad nimi vybudo vána jest kaple sv. Václava, dosud nejskvělejší část hradu. Zvenčí oživena jest kaple mírně vystouplými opěráky bez ústupků (obr. 421.), z nichž však prostřední v XV. neb XVI. stol. obezděn byl žulovým, na 3-98 m z líce zdi vystupujícím pláštěm s ústupkem, opásaným pod horní kosinou podbrádkovou římsou. Mezi opěráky otvírá se tré nádherných hrotitých oken do kaple a čtvrté při hlízové věži do předsíně (obr. 423). Toto jest menší (o-86 m vnitřní světlosti, se špaletou 1-47 ni), dvojdílné, s prutem a kružbou (kruh s hrotem dolů obráceným na dvou lomených obloucích) hrubého, na hraně prostě okoseného profilu. Okna

kaple (tři na straně jižní, jedno v čele západní strany) vynikají většími rozměry (2*24 m vnější, 1-34 m vnitřní šířka, 5-70 m výška), přesnou kamenickou prací, jsou dvojdílná a ve špaletách profilovaná oblounem mezi dvěma žlábky. Kružba vyvíjí se organicky z oblých sloupků, opatřených dole stlačenou patkou na osmibokém podvalku a nahoře hladkou kalicho-vitou hlavicí, tvoříc ve všech oknech dva dvojnosé oblouky s trojlistem v závěru. (Obr. 423.) Střední prut okna strany východní, jinaks ostatními souhlasný, opírá se na okenním splávku o půlkruhový oblouk.

Ý « Y >-< \ v-a

? vK,u⁼

<3 O >

< ® -Ji* A

\f ~f~L\ A

Obr. 420. Zvíkov. Hlízová věž. Kamenické značky na bossách.

Za pravoúhlým závěrem kaple vystupuje zdivo východního traktu značně ku předu a za kosou zdí předsíně obstupuje nádhernou kdysi síň královskou (XX.), největší ze všech síní hradu, bohužel však dnes nejvíce zpustlou, ano zřícení severovýchodního ostrého rohu tohoto traktu strhlo za sebou i celou klenbu síně a obnažilo okna s nádhernými kdysi kružbami. Odtud dále směrem severovýchodním oblomuje se toto křídlo až k tupé nárožní síni (zřícené).

Severní trakt, 47 m dlouhý, přímou čarou směřuje k Nové bráně. Přízemí jeho dosud je v celistvosti, avšak větší část horníhc patra s nádhernou kdys rytířskou síní jest na venek povalena. Do komor přízemních, v nichž byla skladiště zbraní a různé zásobárny, vniká světlo úzkými okny střílno vitými, na dvou místech spatřují se později přizdívané opěrné pilíře. Od Nové brány ostrvm úhlem dobíhá k severozápadnímu rohu hlízové věže přední průčelí paláce (obr. 412.),

dle podání kdysi dvojpatrové, dnes však jen po jedno patro, obnovené v celé své délce 4i‘70 m knížetem Karlem III. Byvši nejdéle obýváno, doznalo též nejedné vnitřní i vnější přeměny. Nejvíce změnila jeho podobu renaissanční úprava oken r. 1551, jichž šest bylo hrotitých dvojdílných; celé průčelí dostalo též v XVI. stol. novou omítku se škrabanou rustikou, dnes obnovenou a doplněnou. V přízemí spatřují se jako na ostatních stranách jen střílnovitá okna.

. mm

££í.\    ■ . č

i,*

Obr. 421. Zvíkov. Vlastní palác. Pohled s hlásné věže na hlízovou věž a kapli.

Blíže věže hlízové situován je portál, jediný vjezd do paláce, v bossovaném pravoúhlém orámování (obr. 422.). Portál, 2’26 m široký.. 3‘76 m vysoký, sklenut je lomeným obloukem, žulové ostění profilováno dvěma oblouny a žlábky. Nad portálem obdélníkové pole, nyní prázdné, bylo bud nápisem nebo malovanými erby vyplněno. Nad ním v 1. patře dvě okna polokruhová, sdružená, nejvýše pak kruhové, hluboce vy-špaletované okénko.

Mezi portálem a věží hlízovou prolomeno v přízemí obdélné okno; nad ním upevněna tabulka plechovými dvířky uzavřená s tímto psaným nápisem: ItEffja 597 Ha Han dlnfonín lífdatí; ^aujeb ni utirsíie IMim* | [ku J^rogebnal fernje jbe na Jamku JroikonuE ob Brojrneljo 1$: | Hana (Snrpfio \ ^frřriuanbergka na BonfjfpErlm Boru a l$)or!ihu

"T

b) Vnitřek. (Půdorys obr. 424., řezy na tab. I. a obr. 428.)

30XK

10

Obr. 422. Zvíkov. Vlastní palác. Portál v záp. průčelí a řez jeho ostěním.

gefjo ntb j lopt (Epgarfke Katu; na ín obmtíhu okolo olfefjo jamku íej iuuTtiírj to | Jamku afo bilo Boji pomocjtj ojfetímo sem uroranal prp= ginaqil pomoci r?B= [ labkp rnogi. B fomuj ponbtBlj na ouferp prjsb Báfěnt p. Wl. o Borjg rutsrjÍE^ b | g i Jito p. m. pokujpeni gfern mtel ob jlefjo budja fakoroé je morjg pobe | nman fajou tak Jjrnfne ufafl a\ pem osít \ komorg ufErjp mupel. | pan Budj nífBmonttj rarjtj nas fant yjfEtfjnp ob fakooéljo buiíja, | ojřrjb f;aíj, 3ntsn.

Nad tabulkou v prvém patře osvětluje síň k Věži přiléhající vysoké dvojdílné okno s kružbou, v níž čtverlist v kruhu, jinak úpravou a profilací s okny v kapli příbuzné (obnovené). Od portálu na sever dvě okna hrotitá, velká; z těch prvé (obr. 423.) s čtver-listem je původní, druhé jemu podobné, obnovené. Vedle nich dvě okna obdélná, s žulovými ostěními, podokenní i nadokenní římsou re-naissanční profilace. Nad prvním oknem letopočet 1551, kdy mistr Vlach gotické klenutí této síně zaměnil kassetovaným stropem a okna ta z gotických přeměnil.

py

\.

•    '4--ÍC \V"'r'~

■■HflrHgf*

mm

lil

rň

Hlízová věž. V přízemí vedou z předsíně pod kaplí v ne-ovržené zdi věže, zde jen lomovým kamenem lícené a 3-50 m silné, dva hrotité vchody za sebou 0*93 m šir., 2*05 m vys., podobně jako v ochozu profilované, do kobky ve věži, 5 wí stranové délky. Žebra křížové klenby v náběhu štítky opatřená jeví v profilu obloun v předu otupený a po stranách mírně vykroužený (obr. 425.); v koutech hladké, žlábkem přerušené

Obr. 423. Zvíkov. Kružby okenní v síních záp. traktu, v kapli (vých. strana) a v předsíni.

7"

111

iiiirníiii

li

.a"'

I/IMlIMíří/Mlí/l!¹

Slit

^i!| B

nmiiumiimjjj:

li

II

•i H.liiíiHfíHiiii

m

# 'Uf

nimi

gragg

!■'

liPIfl

ini 111

Ijll'- ■

!/iiiiiiwuimiiiiiiiHiniiiiiiimiMiiii!niiniiiiHiiiiiMiin^)iiiiiiimiiiiiiiii|iiiiiii!iiiiii

1111 n I n i nTÍIÍiTíTíimííi íi! h 11111 n^^^^^^^^^^PrrfT'Ťííí!Tíri 1111111 m 1111

Uši

mi

3=

y>V'',\==r.

SgfflpÉŠl

8|J1

PF

r .{

ffl! %

Wň

SpS&

Lli. 11

-&lxxl

II

íí\;

IIP

v.'

WĚ

^sgi

«Bpii

IIIiIt til Lir^ir

mi

MUSÍME

M!

r*

■řĚÉ

I£■

Wm

pj

7=^

p&=

.

s?

llí

\:;m\

■MrM&

AI -r=j p=r-

tíri#f[i llhMJ

«■

oYi/iv /tv I' O W iS

"v

1/

"\

/K

//

-1

?r-

>:"

í>

Si\

^4,X

Obr. 424. Zvíkov. Půdorys vlastního hradu

(černě vyznačena hlízová věž).

[M N L K = směr řezu na tab. I.

a A B = řez na obr. 428.]

jehlanové konsoly, svorník hladký. Dvě okna střílnovitá mají hluboké, překlady kryté špalety.

V 1. patře vstupuje se do t. zv. korunní komnaty z malované síně (viz řez na obr. 428.). Komnata ve čtverci 5-65 m široká sklenuta je do kříže. Mocná, 30 cm silná žebra, prostě na stranách vyžlabená, vybí hají z hladkých kalichových konsol, pod prstenem válcovitě prodloužených, nahoře zatížených poloosmibokou deskou s rýhou (obr. 426.).

||

___yrr

4yh

12

LL

I

p&F-

r~~- -Híi e

llllp

Hj

i”

□IP

jjjf

Hil

...

p,,

W*¹

==r 1

mm i

Obr. 425. Zvíkov. Hlízová věž. Konsola a žebro klenby v přízemí.

Obr. 426. Zvíkov. Hlízová věž. Konsola a žebro klenby v korunní síni.

Z hladkého svorníku ve výši 7 m visí dosud řetěz o 13 článcích s kruhem, na němž visíval velký korunový svícen (odtud též tradiční pojmenování síně té „korunní"). Na starší dobu upomíná snad okénko v hluboké špaletě jižní zdi a zbytky kamenných nosičů s profilováním. Době mladší přináleží snad výklenek v podobě arkýře v síle zdi západní prolomený, k němuž vystupuje se po třech kamenných stupních; v jeho čele velké dvojdílné okno hrotité. Výklenek, otvírající se do síně hladkým, lomeným pásem, sklenut je do kříže žebry hruškového profilu se štítkovými náběhy, v hladkém jich svorníku železný kruh, po stranách arkýře kamenná sedadla (obr. 427.).

Kamenné schodiště v tlouštce zdi při vchodu založené a cihlami do segmentu sklenuté vede do druhého, neklenutého patra, odkudž po

dřevěných schodech vystoupíme na otevřený ochoz věže druhdy cimbuřím a stanovou střechou kryté (dle účtů z r. 1446 a 1573), dnes jen lichou střechou opatřené.

Vlastní palác. Do paláce vede jediný vchod, výše uvedený portál v západním průčelí. Jím vstoupíme do průjezdu 9 m dlouhého,

Obr. 427. Zvíkov. Hlízová věž. Arkýř v korunní síni.

valeně sklenut (obr. 428. a 429.); v něm po každé straně řada šesti výklenků (sedaček pro stráž), dělených od sebe pěti volnými sloupky a sklenutých dvojnásobně lomenými (jetelovými) obloučky. Oblé sloupky (pískovcové) spočívají na krychlových podvalcích, jich talířové patky na přečnívajících místech podepřeny jsou malými konsolkami; hlavice nízké, talířovité, na nich osmiboké krycí desky; oblouky profilované hlubokým žlábkem a prutem spočívají na štítkových patkách. Průjezd otvírá se do nádvoří hrotitým, hladkým pásem žulovým; na kvádrech kamenické značky (obr. 430.).

WKm

mm

m

m.

v.

á£!!

■i

%pli; wmm

<T'~

Wm

wk

mm

"Qi

Bf; Ů&Šfá !3^TTfÍfÍT'”;I'■ -: I U^y-j/ i    ižsž

5X1«i¹ ''lín    ,'^raTěS

| (£g

li

mm

-W:

\\

í__

.v

Wm

~r

v. ¹

>u.

irv;;

í‘

„pfí

í//^s

'.V'

,y3JFVri

I¹ ^tr

l-rr^ — „,;    • //?;'. !i^==

7.^

----

V-

Mfc,

‘rář

wf

1?^/

im

'^2iÍi8

r.;

islss

j.

JL

10-*

Obr. 428. Zvíkov. Vlastní palác. Řez průjezdem, t. zv. svatební síní a oběma úrovněmi nádvomích arkád j (omylem při reprodukci obráceno).

Nádvoří v podobě nepravidelného, v jednom místě ostrým koutem zalomeného pětiúhelníka obstoupeno je na všech stranách v přízemí i patře gotickými arkádami na 23 pilířích po způsobu ambitů klášterních, z čehož u lidu v pozdějších dobách ujala se pověst, že byl hrad původně klášterem Templářským (obr. 431.). Arkády poskytovaly ještě do nedávná žalostný pohled (viz vyobrazení v Světozoru a Sedláčkových Hradech): v přízemí byla velká část klenutých chodeb zřícena, v patře stály jen holé pilíře a na zdích zbytky konsol, o něž se kdysi opíraly pásy

mm¹

lil

■■

i mm

Obr. 429. Zvíkov. Vlastní palác. Průhled průjezdem do arkádového dvora hradního.] t

a žebra klenby. Přízemní arkády pnou se na žulových hranolových pilířích s nízkými, osmibokými patkami; ve výši 1-75 m opásány jsou pilíře oblou, kalichovitě ohrnutou římsou, jež v bocích oblamuje se kolem čtyř-bokých hladkých konsol, o které se opírají vnitřní hladké pásy hrotitých arkádových oblouků s otupenými hranami.¹) Od římsy pilířů vystupují na straně do dvora obrácené čtyřboké, lesenám podobné opěráky až k sloupům arkád hořejších, jichž vysedlou část paty podpírají. Hořejší loubení v celkové disposici, tvářnosti sloupů a jich členitosti shoduje se s přízemím, avšak každá arkáda je osmibokými pruty rozdělena na tři pole, z nichž prostřední ve vrcholu svírá podélný, nahoře a dole za-39° hrocený čtyřlist, postranní pak přepiaty jsou obloukem jetelovým. Profil kružby převeden je z profilů osmibokých prutů, jimž za podnož slouží

Obr. 430. Zvíkov. Vlastní palác. Značky kamenické na klenebním pásu v průjezdě.

podobné nízké patky. Na pilířích značky (obr. 432.). Chodby arkádové sklenuty jsou v přízemí i patře křížovými klenbami (v kosých úhlech

h/fi

íJáM

fi

■f

Obr. 431. Zvíkov. Vlastní palác. Arkády nádvomí (restaurované). Pohled z jižních arkád.

koutových nepravidelnými); výjimku činí východní chodba v horním patře, kdež na základě posunutých protilehlých konsol užito bylo klenby

a a -J

Obr. 432. Zvíkov. Vlastní palác. Nádvomí arkády. Značky kamenické na pilířích.

síťové (,,skákavé“). (Obr. 433.—5.). Hmotná žebra i pásy, jevící všude stejný profil oblounu s čelnou lištou a výžlabkem po stranách, vyrůstají ze

L'-'

' ' -

'"ý    , ■ ^ '•

‘•C

1 ■' *

.'*5 51

í-

■■

lil

: ! •

Š

Jjji

.•:>.

Obr. 433. Zvíkov. Arkády nádvomí v přízemí. Pohled západním měrem. .

(obr. 436.) štítků charakterisujících XIII. stol. a sbíhají se v hladkých svornících.

Hořejší ochoz (obr. 434.— 435-) přístupen jest otevřeným schodištěm z nádvoří, založeným v koutě východní strany nad vchodem, jímž vchází se do podzemních sklepů. Ze starého založení schodiště zbylo jen 6 stupňů, ostatek doplněn. Arkády i klenbu ochozu bylo nutno při poslední opravě po celé délce znovuzříditi na základě zbylých pilířů a přízedních

400 konsol, což bylo úkolem jednak nesnadným, ale i velice nákladným. Ochoz vedoucí od schodiště podél strany východní má klenbu skákavou, odlišnou od ostatních křížových kleneb, konstruovanou na základě zbylých pří-zedních konsol, které trčí diametrálně v osách arkád. Ke straně jižní přiléhá ochoz o čtyřech obloucích, z nichž poslední se oblomuje k hlízové věži.

Temperové malby po způsobu klášterních ambitů zdol í klenbová pole hořejšího ochozu. Jsou vesměs obsahu náboženského a jen

fir

V 5;

-1-

1

■f

a

..... ...............,

Obr. 434. Zvíkov. Arkády nadvomi v I. patře. Pohled do dvou ramen.

menší jich část byla způsobilá k opravě, kterou taktéž P. Maixney způsobem až příliš osobitým provedl. Souvislejší celek poskytují jen strany jižní a západní, severní jest již velmi kusá, na východní straně nezachovalo se nic. Pod malbami táhne se rozvilinový pás a pod ním zavěšené koltro. Pořadí na jižní straně zahajuje čelný obraz Ukřižovaného s Marií a Janem po levici a skupinou čtyř truchlících osob po pravici, v pozadí otevřená krajina. (Obr. 435.) V poli vedlejším snětí s kříže: Marie drží Krista v náručí, v právo sv. Jan, v levo sv. Josef, u nohou Marie z Magdaly. Obraz je převážně zmodernisován. V třetím poli sv. Jiří s drakem obvyklého pojetí, taktéž krajinné pozadí s klečící pannou (obr. 437.).

iŽ&á^&ďz-P.

Obr. 435. Zvíkov. Vlastní palác. Arkády nádvomí v prvém patře. Pohled jižním směrem.

Následující malby (v poli 4.—9.) jsou z větší části setřené a jich obsah nezřetelný.

V poli 10. nejasná scéna kamenování sv. Štěpána. V 11. poli korunování Panny Marie, nad hlavou dvé rukou drží korunu, na levé straně nápis got. minuskulí, nezřetelný. Ve 12. poli vera ikon, hlava Kristova v nadživotní velikosti, výrazná a do detailů propracovaná, po stranách zbytky rukou andělů roušku držících. Pod hlavou část nápisu.*)

*) Nápisy tyto jsou ze XVI. stol. a nesou se 1. ke smrti Jáchyma z Hradce který dne 12. pros. 1565 z Vídně jeda v Dunaji utonul; 2. k úmrtí Břetislava z Ryzm-berka a Švihová; 3. Jana nejstaršího z Lobkovic (f r. 1569).

2Ó

um?

.íf

w<

fit

V-

'W

, .T

ffiggr

mBSmrnmi

mm

P W:

M M*

!f#4

¹

tUt

ímtk

Mk

B I® 1Š 3m &1$u

lÉtó

ifpB

Hi,

,

;■

te#g&fe

SfóSA-

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Písecký.

402 (Obr. 438.) V poli 14. Kristus žehnající, s figurami po obou stranách, znázorňujícími Piláta, an Krista lidu ukazuje.

Z ostatních nápisů na stěnách, zaznamenaných P. Benákem v Pamětech v archivu na Orlice (dva z nich otištěny v Památkách arch. VII., 450) zachovaly se jen nečitelné úryvky, ostatní docela opadaly aneb vybledly. Oznamovaly úmrtí členů rodu pánů ze ,ŠVamberka: Jindřicha f 1523, Kryštofa stár. f 1534, Václava f 1562, Hynka f 1570 a Kryštofa f 1582.

fcf

31

•V

lilii

oz

wmi

i - MM

Ml

1,

m.....-

W;

il

w"

¥ lil

ti

\! í;

il

I r.

i --..

■jI<

-V

Kál

iSIř

.1

LJ

wsm

mmm

Kii.

-v:

ilPs

'ymMwwLm

L-1P

Obr. 436. Zvíkov. Vlastní palác. Konsoly a žebra v arkádách, v t. zv. svatební síni a královské síni.

Z arkád otvírají se do jednotlivých síní vchody hrotité s otupenou hranou a jednoduše vykrouženým pažením. V přízemí jsou (od průjezdu vlevo) tyto síně a komory: 1. zásobárna, síň s novou klenbou valenou;

2.    kuchyně podobně klenutá (obě v hlavním průčelí s okny střílnovitými);

3.    a 4. na straně severní hrotitý vchod, profilovaný dvěma oblouny (nový) do komor s novým trámovým stropem; 5. a 6. dvoje dvéře do komor (na straně severovýchodní) (obr. 439.) s trámovými stropy, bývalých skladišť zbroje; 7. dvéře do podobných komor a skladišť; 8. pod schodištěm nové dvéře vedoucí do sklepů; 9. a 10. staré dvéře do komor s dřevěným stropem na straně východní; 11. (jižní strana) polokruhový výklenek, zazděný bývalý vchod do síní pod kaplí.

Vchodem hrotitým č. 12. vstoupíme do předsíně pod kaplí s trámovým stropem, nuzně střílnou osvětlené, odkud vede v právo vchod do přízemí hlízové věže; protější vchod vede do sklepení pod kaplí (obr. 440.), děleného příčkou na dvě křížovou klenbou kryté komory, z nichž přední střílnovitým oknem ze strany, zadní dvěma podobnými okny v čele je osvětlena. Žebra hranolová, 26 cm silná, bez (obr. 408.) kruhových svorníků, konsoly hladké, čtyřboké, s krycí deskou. Zdivo do

TI *

'■i

'Á

ŠU í>"

|f

-i-

_ř m

ISttiďHP

■ 'V '

Obr. 437. Z víko v. Vlastní palác. Obraz sv. Jiří v arkádách v prvém patře.

výše 3 m patří ještě k původnímu založení a je s hlízovou věží organicky spojeno. Na několika místech značky (obr. 441.).

13. Obyčejné dvéře do staré vrátnice (při průjezdu na právo).

V arkádách v I. patře ve východní stěně spatřují se dvéře bohatěji než ostatní profilované ve dvou ústupcích a sklenuté dvojlomeným obloukem. (Obr. 442.) Dvéře ty vedly přímo do královské síně, velké místnosti, pěti stranami uzavřené, jejíž okna otvírala se nad skalnatým srázem k Vltavě. Síň, jejíž klenba do druhého patra sahající pro hrozivý stav musila býti snesena, byla nejpřednější ozdobou paláce i hradu. Dosud na východní, jižní a západní stěně lze spatřiti osmiboké přípory přes (obr. 443.—4.) 1 m dlouhé, s kalichovitou, osmibokou hlavicí a krycí deskou se štítkovými náběhy žeber, jež bezpochyby sbíhaly se k volně stojícímu pilíři uprostřed síně. V okenních špaletách (okna, původně hrotitá, byla již za Švamberků v pravoúhlá přeměněna) spatřují

₄o₄ se nezřetelné zbytky maleb, dnes bedněním zakryté, které ještě kolem r. 1828 dobře daly se stopovati. (Rodička Boží s Ježíškem a postavou svátého, v záklencích oken erby Švamberské, Šternberské a Rožmberské.)

m á ,

iá

■** %

!f

fssd.

Obr. 438. Zvíkov. Vlastní palác. Zlomek malby na západní stěně v nádvomích arkádách v prvém patře.

Ve straně jižní hrotitým vchodem (obr. 439.), i-io m šir., 2*20 m vysokým a dvěma oblými pruty profilovaným, vstupujeme do předsíně s plochým stropem, osvětlené v čele dvojdílným oknem hrotitým. Po-

1 r=

U-J

■NrŤTT—

li

j-

v—lir

iTT-fN \\/±XÁ & -

ifé

! J=T

dik.

•1:h:.

Obr. 439. Zvíkov. Vlastní palác. Portálky do sakristie v přízemních i homích"arkádách (typ.).

dřevěných schodech vystupujeme hrotitými dveřmi na emporu a nádherným portálem na téže straně do kaple.

Řadu síní restaurovaných v západním

Obr. 441. Zvíkov. Sklepení pod kaplí. Značky na portále a konsole.

průčelí zahajuje komnata lichoběžného tvaru, 7 m široká a bezmála tolikéž dlouhá a vysoká, přiléhající k hlízové věži, jejíž bossovaná zed jest jižní její stěnou. Síň honosí se původní křížovou klenbou s těžkými žebry profilu (tab. I.)

HEJ

jn

*r • ..

J.

l%

■M

406 podobného jakorv hlízové věži; svorník je hladký, konsoly podobné arkádovým, avšak bohatěji článkované. V západní stěně dvojdílné, hrotité okno s kamennými sedátky. Stěny, vyjma severní, pokryty jsou malbami z konce XV. stol., obnovenými a místy i volně doplněnými Petrem Maixnerem. Na stěně proti oknu mezi ornamentální spletí rozvilin 4 postavy kurfirstů německořímské církve v životní velikosti (obr. 443.), vesměs tváří mladistvých a s dlouhými kadeřemi. Prvý z nich král český

-->4

•“i

-

rj

[:

HV4

Mlý

U-*

•f i

Ti

! i!'

hlT

ill

Ett

11 ;ý

tetíi

cj

U— ~~

jUW

4-

'■m

-J

<- í----•*!•••

-a

^31

33

Obr. 442. Z víko v. Vlastní palac. Portál do král. smě v horní arkádě.

s korunou a žezlem, oděný dlouhým, svrchním šatem brokátovým, přes něj krátký pláštík hranostaj ový, u nohou zemský erb, nad hlavou nápis ,,Be£    Druhý, falckrabí rýnský s knížecí čepicí, v bílé říze,

hranostajovém pláštíku, drží tři stříbrné poklopené mísy s ubrouskem, u nohou erb (zlatý lev v černém poli), na blance nad hlavou ,,]BaIaírin* reirťb Třetí, vévoda saský v tmavém rouše svrchním a bílé spodní říze drží meč; při něm erb saský a nadpis ,.bu* ;Š?a3eottie“. Poslední markrabě braniborský v podobném oděvu a též s vévodskou čepicí, drží klíč, při něm erb (červená orlice v poli bílém) a nápis ,,mar: Branb:“

4-

52»

Obr. 443. Zvíkov. Vlastní palác. Zbytky t. zv. královské síně. Pohled směrem jihozápadním.

Pod kurfirsty na prostranství ohraničeném cihelnou zdí taneční scéna, obecně za svatbu Švamberskou označovaná, ve skutečnosti však jako předešlé obrazy volná kopie M. Wohlgemutova obrazu v H. Schedelově

P4PSB!

p:

Tí

ffcl

nk

p vy

áá

sr

'■a

Jť.,

"f

"v. '■ .

wWvm

H'

gflp jř^v

■HIL 5;.' 1

lrf

*rv *

4:

Ni

*#

*»

WM.

WM I«

-fcžs" r^i

í*&jF *i

iSF*

V,

/i#

•*v

.§

'A

m*

V*#

»•.

Mi

t jé®

xat

yb

á&li

'•■I

1L,

MJ

i⁷

§1

4°8

,,Liber chronicarum mundi 1493“. Scéna (obr. 445-) představuje pět párů mladistvých tanečníků, páni v přiléhavých spodcích a krátkých kabátcích, dámy po pravé ruce v dlouhých šatech s vlečkami (dáma druhého páru v nádhernějších šatech a s vlajícím závojem, považována je za nevěstu). Dva hudebníci na nízké lavici stojíce (pištec a bubeník) obstarávají hudbu, na protějším konci šašek (přimalovaný) se svým žezlem. Pod obrazem červený pás s jednoduchou lodyhovou vlnou a zelené koltro k podlaze splývající vine se podél všech ostatních stěn. Jižní a západní

v.

mm

wm.

m.

■

T-*

I:

Hpg m

Sffil

ti

Ml

71

M

mi

M

WĚmm

Obr. 445. Zvíkov. Vlastní palác. Malba v t. zv. svatební síni.

stěnu pokrývá bohatá gotická ornamentika (zeleně malované rozviliny s černými a bílými konturami); na hrbolaté stěně hlízové věže vkomponován do této spleti Amor se šípem; na vedlejší stěně u okna dáma s vlajícím zlatožlutým vlasem v bílém šatě, mladík ji objímající a líbající v rouchu červeném. Na plášti protějšího krbu postava Evy s rozpuštěnými vlasy: v levé špaletě velkého okna postava mladého šlechtice s dlouhými kadeřemi (asi podobizna) v nádherném plášti zeleném a se spodním rouchem sienkovým, v pravici drží sokola. V pozadí barevný koberec. Na protější špaletě dáma s černým baretem, v hnědém aksamitovém šatě bíle lemovaném, drží v ruce kvítek; nad ní v rozvilinách jednobarevná postava mladíka v dlouhé říze a s vlajícím vlasem.

Odtud po dřevěných schodech vystoupíme k hrotitému vchodu s profilovaným ostěním z červeného pískovce a průchodem ve zdi 3 m silné vkročíme do t. z v. korunní komnaty v prvním patře hlízové věže; podobným portálkem na severní straně vejdeme do úzké síně nad průjezdem, osvětlené v čele třemi okenními otvory a valené

||ft

Lfs-V

wmwmm

Obr. 446. Zvíkov. Vlastní palác. Síň v západním průčelí (obnovená).

sklenuté. Klenutí prosté a holé stěny poukazovaly k tomu, že byla síň ta pouhou komorou (snad archivální).

Za touto komnatou následuje velká síň (uprostřed západního průčelí), jejíž klenba o dvou křížových polích byla znovuzřízena při poslední opravě dle pozůstalých zbytků konsol a žeber (obr. 446.).

Následující síň nárožní obdržela při rekonstrukci nový dřevěný strop renaissanční s profilovanými povály dle vzoru ve Vlašském dvoře v Kutné Hoře.

410

Dvéře na západní straně otvírají se do obdélné komnaty nad Novou branou, vystavěnou r. 1541. Komnata, jinak též zvaná erbovní síní, stkvěla se odedávna bohatou malebnou dekorací, jejíž podstatou byly postavy pážat, držících jako štítonoši četné erby rodů s pány ze Švam-berka spřízněných, na stěnách a v okenních špaletách malovaných. Byla sic komnata ta jako ostatní pustá, z maleb jen skrovné zbytky viditelný,

5*

■m-f

mm

d/

Curii

4"

iM

Sír 'W

ti

TO

&¹

Wm

/•

.

Obr. 447. Zvíkov. Vlastní palác. Zbytky t. zv. rytířské síně v severním traktu.

avšak starý, velmi podrobný popis maleb a erbů, uchovaný v klášteře Rajhradském, byl restaurátoru jich prof. '^Boh. Roubalíkovi spolehlivou pomůckou při obnově. Erby zde vyobrazené jsou: rožemberský, rogen-dorfský, guttenštejnský, lichtenštejnský, starhemberský, pernštejnský, šternberský, šlikovský, šelnberský, hasenburský, pánů z Cimburka, z Rožmitála, Kostků z Postupic, z Kolovrat a ze Stráže.

Z komnat a síní severního traktu obnovena byla jedině komnata erbovní síni nej bližší, již panující kníže při svých občasných návštěvách obývá. Kryta jest dřevěným stropem a opatřena nutným nábytkem. Smutný pohled skýtá vedlejší, kdysi velmi nádherná síň rytířská, dnes až na zbytky přípor a konsol pustá a někdejší dvojpolové křížové

•;

rj

r.

; :M fwJf\

1í * fĚ

, srn

fj

kk

' •X T(®

-21

í.    »£

ři

jj*3

Í&ÉÉ

"dik

,1;

._L i¹:'

. /.

rv- h

< X? -

>,r- X ■ /> V'*

% Tjfc, .

'XÉlV

L- VX^\" '

&*z

*,.r

a. ;

mW;

rm

'V

h %

3r

“-J.

Ew Kg

iw

!

i >: -%;X í' ■■•■■"

#    I É

§ * ;

#    > ¹ "

• I

¹ řlíitá

ga**; , í:f|; 1

prs:!

jtó.

M&MB

■x

»*

,J|.

<6-^

;

I :: :

XX¹*' V9 Éi,'dr •-'■iá

' I

4 1

**..ř

}• ‘gjga

ř&vSŠ8

ÍS

at

■€%

• mm.

ifci.

fc

ÉS

|:

’Á

:*-p s

• .i

. i

• ''

P §■

• .]

%M

:—T.

\ ’’N

-V"

HSt Xá

É§

feMÉii

412

klenby zbavená (obr. 447.) Z ostatních síní tohoto traktu zbývají již jen holé zdi.

Kaple hradní je skvostem architektury z doby ranní gotiky v Čechách (řez na tab. I.). Vstupujeme do ní v jižním traktu z předsíně portálem, ve světlosti i-io m širokým, 2*65 m vysokým; jest vynikajícím dílem kamenickým, ač nejcennéjší jeho část, tympanon, nadobro je zkažena (obr. 448.). Dva oblé sloupky s talířovitými patkami a mezi nimi jiný slabší hruškového profilu na osmibokých podvalcích tvořily s obou stran pod-

statnou část ozdobného ostění. Ze sloupků zacho-vály se jen zbytky kalichovitých hlavic z opuky, I H zdobených listovým dekorem. Lomený oblouk

/•

1/

16M

Obr. 449. Zvíkov. Hradní kaple. Půdorys v úrovni podlahy (se sakristií) a klenby.

s články z ostění převedenými a vpředu širokým výžlabkem, plně pracovanými vegetabilními ornamenty vyplněným, obepínal tympanon v koutech ozdobnými konsolkami podepřený. Deska t^unpanonu, z jemné bělohorské opuky, obsahovala uprostřed sedící postavu, dnes jen v obrysu znatelnou, nad níž vznášející se dva andělé drželi korunu; po stranách postavy klečících donátorů, z nichž levá (ženská) držela model kostelíka (zbyla z něho jen věžička). Skulptmy plně pracované byly násilně (prý od vojáků, kteří opuky užívali k cídění zbraně) vylámány až na nepatrné zbytky, ze kterých poznáváme technickou vyspělost kameníkovu.

Kaple jest síň, 12 m dlouhá, 6 m široká (obr. 449.), v půdorysu obdélník s čelnou, poněkud šikmo postavenou závěrovou stranou. Západní část zabrána je emporou, spočívající na třech křížových klenbičkách s dvěma volně stojícími osmibokými pilíři a třemi hrotitými arkádami vpředu. (Obr. 450.) Pilíře mají za podnože nízké hranolové sokly s hladkou patkou a ve výši i-66 m stlačené kalichovité hlavice s překlo-pěným okrajem, nad nímž osmiboká krycí deska přejímá pásy a žebra klenbiček, profilovaná po způsobu arkad venkovských, se štítky (obr. 451). a hladkými svorníky. Lícní zed empory, dnes hladce ovržená, honosila se

HH||

tor-Jk

fS*

ki r.

X.

■ř

fej

■!

U }-

t rí

TSt

Obr. 450. Zvíkov. Hradní kaple. Empora.

zajisté v starších dobách nádhernější výzdobou kamenickou neb malířskou.

p Od empory obíhá kolem celé kaple mocně vysedlá, na hraně zaoblená římsa ve výši 3-0 m, do které ústí na volných stranách kaple okenní splávky.

ř"

í*

w.

£

ř==

V;-\Vv^;

li

11

T\\

P-

1

1

A

■J

/

'Aá

■'-

a

— •Wvi^-.~T

4a? - M

li*"#' ,-■

a-

^Ztíž^fí'4

> ’

- ■*3^

íí-

f v/™

-Sí

I

4

m

:v

'li: /

1

m

Sl T--

J

__i

V

i___

l,_____‘6

i

t

-4

i_J

23

L-

liti

. .. ]

-i

i

A

EEEfE

' i

sB

t-

--:>i.r ••'

’T

i?

C.T-

*

- VtX~

2

tfc

r\—

¥

r—

7"

M

iN

^ .T

■Mami

-mmm

ij

tfftg "íH¹

m

a

-iiUJu

■■

qř

4

ír;:^'

Mfer

■i

&

1

>

m

m

1

■vByí"'

. j___>

^Tl

m

\í

\ i

Obr. 451. Zvíkov. Hradní kaple. Nahoře konsoly v sakristii, dole konsoly a žebra v kapli, v kobce pod kaplí a v podempoří.

!

Stěny pod římsou jsou bohatě členěny dvaadvaceti výklenky na způsob spojitých sedilií, založených ve výši 40 cm na společném kamenném

i.

tf

á,'-

il

pl\

Obr. 452. Hradní kaple. Podempoří (arkády na severní straně).

se o

soklu .(sedadle). Hrotité trojlisté oblouky výklenků 33 cm hlubokých opírají společné oblé sloupky 0-95 m vysoké s kalichovitými hlavicemi, někde hladkými, z větší části však rozmanitými tvary listnatými zdobené; talířo-

4i6

vité patky spočívají na osmibokých podvalcích, o něž se na přečnívajících místech opírají drobnými konsolkami. Účinnost této zajímavé architektoni

■

■* **

r

' ¹

% 7!

.y:

U.

Obr. 453. Zvíkov. Hradní kaple. Arkády s malbami na severní straně.

1

Vfč ri

f

.

|||

mi

.

..

'

M

M

& 1

'i

cké dekorace, s jíž podobnou setkáváme se též na současně budované kapli král. hradu na Bezdězi, zvyšuje nemálo bohatá výzdoba malířská nejen

těchto výklenků, ale i ostatních ploch nástěnných a klenbových (obr. 452 až 455.). Bezprostředně nad římsou pnou se vzhůru příporv ze svazku tří

r,'

asm

/■

}g£M

-í

■ifé-

: 'v!

jsi

Obr. 454. Zvíkov. Hradní kaple. Arkády na stěně jižní s malbami. (I.)

iřj?

i/

neb pěti oblých prutů složené (obr. 451.), nad jichž hladkými kalichovi-tými hlavicemi rozvětvuje se žebroví dvou šestidílných kleneb kaple,

127

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Písecký.

vrcholících ve dvou svornících, z nichž východní zdoben plastickou hlavou Krista, druhý hladký (obr. 456.).

HMbj*

!.W W W&-;

i*

gr

«r

■S“

SEž

CjÉ

jr

ÍESg]

Obr. 455. Zvíkov. Hradní kaple. Arkády na stěně jižní s malbami. (II.)

i:

ff:

»>■

ý'

mi

lit*

U-'

PjL

v.

'■'i

'-.V

£'V

F ~ -fj

i-' ..

Píd

Bj&J

Na severní straně kaple přerušeny jsou spodní arkády výklenkem sanktuaria s lomeným obloukem., okrášleným po stranách malovanou

architekturou a dvěma letícími andílky; hned vedle něho prolomena je stěna hrotitým portálkem (obr. 457.), 0-92 m šir., 2-65 m vj^sokým,

■■■■

■w

!Íí

u.

i /ťi

£M

L-

ií

TĚ

IP

fa

Sft

•í    'V

.. ' _

' %»

scus

A’ í

l|gl

3k

Lr *

■'

HMnl

■li Ti

L.::

Obr. 456. Z víko v. Hradní kaple. Klenba.

jednoduše profilovaným, jímž. vchází se do vedlejší sakristie a spolu kaple P. Marie. Místnost tato, 2*80 m široká, 6*30 m dlouhá, hraničí na velkou královskou síň a byla snad původně domácí kaplí. Osvětlena

jest v čele větším dvojdílným oknem hrotitým a přepjata dvěma křížovými klenbami s žebry hruškovitého profilu, jichž štítkové náběhy

li

t' -

A⁰*'

■A

s ■

M2i

Obr. 457. Z víko v. Hradní kaple. Sanktuariuma portál do sakristie. Část maleb na sev. stěně.

opírají se o konsolky; z těch tři mají podobu lidských masek s dlouhými vlasy (obr. 451.).

Podlaha sakristie a kaple sv.Václava vydlážděna jest čtvercovými, 4 cm silnými dlaždicemi o stranách I9’9 cm dlouhých, střídavě černě, hnědě

Ty-

JO

*v,.

V.

Mi

pí

lij

SS5?

..

jUg

kjirr:

7i <

<1

Pí

Ml

WPCd

P-

fí

yvS

SR

í VK

Šťlsl.

*j

Eg,

LU

i f>

'-/I

□M ;x5E

Vr

BrSTIji

,;?. *'•"

■' m

a tmavozeleně polévanými, většinou (obr. 458.—9.) však již vyšlapanými. ²)■ Dlaždice, s kaplí stejného stáří, vykazují ve 14 variantech různé, v plochém

Ji

•gr"

WW—Maií

.- ., ^fwuii<kV«níe fJagdttirHk i

•ífA

'. ²•’

2S®^ •,' »• ; <² Sí^SiÉ

f>

».

|p$j

Rí

*&■;

i-y

A"

Í7J

MĚ

JO

§f

•««

. j9ft

P^IPSI

mam

ÉS

ifó

Obr. 460. Zvíkov. Hradní kaple. Malby v západním poli klenebním na severní stěně.

reliefu tlačené obrazce; některé typy těchto dlažek shledány byly i v síní blízkého hradu Píseckého a některých soukromých domech tamže (srov.

obr. 297.). Ornamentální obruba je rázu ještě romanisujícího, v mnohých na místě jejím německé průpovídky apostrofující českého krále a psané

i-

;*

'ýi

■I ; #

/i

mGf:

•*

"• ■

í⁴ >

!te

gf 14

P;»

fl

:*u

. ' U "íifClP /    Y]/

n®|p ,v®*. jy*-®

■ **£3b

Éš $

Sil

.;:

if

*■ :

í iP

•\'ů

SJS;

’.--ť

kůr*

IÍ'

í:?5Jr

lev

i tri

ftv i

:^Sl

lv*í

. -M.

■ x| ;

11111

Obr. 461. Zvíkov.. Hradní kaple. Malby ve středním poli klenebním na severní stěně.

ranně gotickou majuskulí; pole vyplňuje heraldická figura lva, vlka, orla, jelena, noha, psa, centaura ve dvou podobách, síingy a hlavy Hermovy. Z nápisů uvádíme:

1. (lev na levo skákající) + £<£23 • PIH I<£p K<£2t | 21HC • HTI<£p •

£H<£I£ I D€H • <£r>n<EH<ť- V V | Zl • p<£í?<£tlT • £2ttl€ •

2. (lev dvoj ocasy) + D2ÍS • &(££*£££ - mi | [H iP®£ • '2><EH • £PH | (H£?C • I5C • OHÍI | H • CPťBČOT • ÍP®£ •

■I 3. (harpye okřídlená) + <£P(EHH | (£í? • 5P • PISQI D(£S $&IZ)<gS • f?©X£ - { D2XS - S2í(5(2rcC • £(EP IP©X£ •

■»,

&•*

,J® f 3

v"

% '

• fit

■ ;.w

•V

sř(

ítóÉPaS

■m

í í'W

g*?!

*:WJ

'•SiV

ié&rř

. i'

=411

řte

$i

'•

.til*'' "

af. af

fL *•:

šat*

v- r

>«5

gglips@

lpi]

lil

*í.

; (a

^ :W

®FKir. &g

H O? v: áS.

z?

v C - ifl

#í

1.1

5*

3-i

á*

iva

VJ

- -> V

BSfe- ďVkš.

k AĚ^S^ýp J&!šV-v4

IR* ■

Obr. 462. Zvíkov. Hradní kaple. Malby ve východním poli klenebním na severní stěně.

íí

« 2-

'=)

R <d

1—1

»2 £r—

HH

r-n

řň

řň

•íi 5. (centaur) + IP2IH • p2ÍS£ • DP • <S<ES2ÍID mHUUHO: • 2Í£X)€H • | €HIS • £(Htf pm - | P©

6. (centaur se štítem a "mečem) ÍD21S • •£) | 2ÍH • I<£í? • DIH •

<s(EOH • mvra&Fi pmmj itt2íh ....©££}•

",

V™

fi

I? i

Pí

kSňi

ffs

i\

\ *

?R

jfe

. Obr. 463. Zvíkov. Hradní kaple. Malby na východní stěně.

7. <gis • irrt • min • • • • s€<g£n • phd wihsq: iiít sčih.

Malby, pokrývající téměř všecky stěny kaple i její klenbu, jsou z velké části ještě zbytky původní malířské výzdoby, avšak vlivem a

426 vkusem doby, kdy byly opravovány, pozměněné. Že při tom nebylo šetřeno původního jich rázu, o tom nejlépe svědčí ta okolnost, že při bedlivějším šetření přichází se pod svrchní vrstvou barevnou na odchylné obrysy maleb starších. Zejména posle dní opravy, prováděné v XV. a XVI. stol. pány ze Švamberka, vtiskly malbám pečeť své doby a leckde zavdaly podnět k přeměnám a novým námětům (obr. 452-—-7, 460^—63.).

Ve výklencích spodních arkád jdou postupně od levé strany vchodu (pod emporouj.V 1. a 2. výklenku obrazy světců již nezřetelné. V 3. sv. Matouš s knihou v levé a kaditelnicí v pravé ruce (obr. 452.), nad hlavou nápis (got. minuskulí) UtaííjEUf. Z následujícího obrazu sv. Matěje (vedle empory) zbyla jen část spodního těla (obr. 45°-) s levou rukou držící knihu; nad hlavou nápis (,|?aorf)us (Maífj)ias Jííplus. Ve výklenku 4. Jan Křtitel pravicí žehná, v levici drží beránka, spodní roucho žluté, plášť červený se zelenou podšívkou; nápis: „^aurtus [ iHofjanrtEsL 5. Navštívení P. Marie. Obě postavy menších rozměrů v úboru šlechtičen XV. věku podávají si ruce. Nápis: Marta | Jaluía* (EItpt | bsf \ Exulfattif | Infant} in nitro maífias (obr. 453.).

6.    Pilát ukazuje lidu obnaženého Krista, v pozadí věžovité stavení, u Piláta prázdná blána nápisová, nad obrazem nápis: (Bere íjouto (obr. 453.).

7.    Svatý M a ř í k (Mauritius) ve zbroji s korunou na hlavě, v levici drží štít s rovnoramenným křížem bílým v červeném poli, v pravici prapor s hrotem; nápis: ^anefus Mauritius (obr. 453.).

8.    Vpravo od sanktuaria sv. Anna (samatřetí) s Ježíškem a Marií.

9.    Svatý Linhart opat s berlou v levé a okovy v pravé ruce. Nápis: ^ancíus | ItEonarbus.

Na východní straně:

nápis:

^alne • trus ■ bigna • j sup oňřta • ligna • | bsntgna - ©u • ntt ■ tosigna -ue ■ tnu | rtar - mořte • | maítgna; při pravé straně výklenku v červeném štítku skřížené důtky s metlou, při nich nápis: Jftrnta HftESU triffi.

11.    Sv. Šimon s knihou a pilou: nápis: i?anrius | ^imon.

12.    Výklenek prázdný.

13.    Umučení s v. Erazima (obr. 463.) (postavy menší): světec obnažen, s biskupskou mitrou na hlavě, leží s rukama spjatýma pod rumpálem, na nějž dva holomci v přiléhajících šatech navinují jeho vnitřnosti. Nápis: ^eíe | (Brapme m | íertEbe pro nb.

14.    Sv. Jakub větší v poutnickém hávu s knihou a mečem; u nohou dvě klečící postavy, při pravé ruce nápis: „mili [ro | Harnbe I apojffol | pros pt | mile⁰ bo“, nahoře: ^auríus | Harobus ap.

Mezi dvěma posledními výklenky červený štít • s křížem, trnovou korunou a třemi hřeby, při tom nápis: JŘrma nojlrt rEbĚíorts, na blance kříže • i - rt - r * i -

10.    Ukřižovaný s Marií a Janem, v levém

Strana jižní: 15. sv

Ondřej s křížem; nápis:    j JftnbrEas.

i6. Sv. Tomáš s rozevřenou knihou v levici; nápis:    | ©fjorrtas.

(Obr. 454.).

17.    Sv. Jidáš Tadeáš s knihou a kyjem; nápis:    ! ihibas.

18.    Sv. Petr s knihou a klíčem; nápis:    |

19.    Sv. Pavel s mečem v pravici; nápis: 45. \ J^auluž. (Obr. 455J

IJlii

iWáL

\V

('V /

B;

, ?|j.

-•r.j

IWfn

;í

L*fc

£ [Obr. 464. Zvíkov. Hradní kaple. Relief na bývalém hlavním oltáři.

20.    Sv. Jan Ev. drží v levici kalich, z něhož vystupují tři hádata, pravicí žehná. Nápis: j$. j HoíjartttEg. (Obr. 455.)

21.    Sv. Filip drží oběma rukama dvojitý kříž; nápis: j&. | Jl^fjilippus. Vedle na stěně (u emporv) sv. Jakub menší se smyčcem; nápis:

45. | Hacofws minor.

Severní stěna nad kordonovou římsou pokryta je malbami ve dvou odděleních nad sebou; spodní zaujímají pole mezi příponami, svrchní vyplňují hrotitá pole mezi klenbovými oblouky. Nad emporou vyobrazen sv. Jeroným, v pozadí stromy a na nich ptáci znázorňují pobyt jeho na poušti; pod ním nápis: 45artcfus ©enmrrrmts. V následujícím obraze ve

p,

• U-#-    .

*.

^-rJřífS' ■ - '^v

;. .ť^p' • vh 7á

ř;

.1

Ěmm

;,j

.4;

y.

.V

Jr.

í*

ti

fc

:-r

W\

W; ’ 4».

r # li

x&

i.

th

iE

.*■

ilMp?

>si> k\;V-.    •    •

RJ

KÉ&

žf ?

428

fS§yK?I|s

@3Si

Obr. 465. Zvíkov. Hradní kaple. Oltář v sakristii.

spodním oddělení klanění sv. tří králův. Postava Bohoro-dičkv s Ježíškem jest nezřetelná, v pozadí otevřená jizba roubená, v ní sv. Josef v kožiše připravuje na misce krmi. Z králů Kašpar a Melichar klečíce obětují zlato a kadidlo, mezi nimi na kolmé pásce „fjor Signum irtagttt KegtSí ESÍ“; Baltazar stoje drží nádobu ciboriu podobnou s mvrhou,

z nápisu nad ním čitelno pouze: (mgr)ljam; nad obrazem vodorovný pás s nápisem: „(Bajpar xtx (Eí Melájionts bratu®, tgc jaitrfu® Balfajar Sti gertiíri# Maria“. Ve svrchním hrotitém poli obraz Zastínění Panny Marie Duchem svátým: Marie klečí před stolkem, na němž dvě svíce, mezi nimi zjevení anděla s rozpjatými křídly; Duch svátý v podobě holubice snáší se k panně, za níž dva andílkové drží blánu s nápisem: „Begina coeli Iaeíare, aleluja, quia quern meruisíi porfare alleluja .. “ Po pravé straně tohoto obrazu stojí svátý Bartoloměj s krátkým mečem a knihou, po levé straně sv. Vavřinec s knihou a roštem, vedle nápis ^aucíus Itau . . Z třetí postavy sedící nad Marií zbyla jen spodní část červeného roucha (obr. 460.).

\⁴ %

J’

Ve spodním obraze vedlejšího pole spatřuje se uprostřed Maria, Pomocnice křesťanů, v nádherném brokátovém rouchu s bohatým pásem, pod rozestřeným jejím pláštěm tulí se postavy věřících všech stavů a hodností s rukama sepjatýma. V právo větší postava sv. Doroty s košíčkem růží, v levo sv. Jakub starší s holí a palmovou ratolestí dle nápisu na horizontálním pásu nad obrazem: ^ancfu® -Haco bu® ■ Jlp®*

Obr. 466. Zvíkov. Přílbice (nyní v zemském museu).

]íoIu®-^attrfa Maria • Lancia roffía. U nohou sv. Jakuba klečící postava Bohuslava ze Švamberka, jako donátora, v dlouhém, kožešinou lemovaném šatě s podpisem „bofgtslara \ Murliha“. Z nápisu ,,^em rrtoge — milá pannu marpa | pumaljaíi | raq nam“ jsou prvá dvě slova při hlavě Mariině, ostatek čte se na bláně v levo. Nad tímto obrazem bohatá komposice představuje utracení 10.000 rytířův dle legendy ve XIV. stol. zvláště oblíbené; hořejší část obrazu porušena (obr. 461.).

V poli.následujícím: dole pět svátých panen korunovaných, z nich první tři nehrubě znatelné představují sv. Markétu s křížem v ruce a drakem u nohou, sv. Barboru a sv. Kateřinu s kolem a mečem. Čtvrtá je sv. Voršila s šípem a svátá Apolena s kleštěmi. Nápis nad nimi: Lancia Margareta, ^rfa Barbara, ^cfa (Baffjarina, šita Mv= sula, ^rfa appuluma. Hořejší obraz z velké části porušený představuje martyrium sv. Šebestiána, nahého ke stromu přivázaného, s každé strany oděnci do něho z kuší šípy vrhají. Pod ním v obdélníku nápis: ^anríe

430 sebssíiaite martic bm I bans |e • magna eff fibes fua i I n agente muríts iníercebe pra nb. (obr. 462.).

Na východní straně v levo od okna sv. Mikuláš v nadživotní velikosti v biskupském rouše s červeným ornátem a mitrou, drží v pravici knihu, v levici berlu. Vedle něho sv. Václav v plné zbroji, přes níž červený plášť se zelenou podšívkou, pravicí objímá korouhev a štít s černým orlem v červeném poli. Nad postavami blána s nápisem: ^anríu(s) mcoíau(s) sanrfu(s) ©cejdarKs). Nejvýš visutý štít s erbem Švamberským. Na právo od okna obrovská postava sv. Krištofa; brodí se opřen o sukovici vodou (2 ryby, štír a žába). Při pravé noze postava

v kukli s lucernou a holí; Ježíšek na bedrách drží v levici jablko, pravicí ukazuje na blanku s nápisem: IBmt njjnrua fy (Erb jřnforuž nocabms. Nejvýš štít s erbem Šlikov-ským. Oblouk okenní zdobí malované krab}^ a křížová kytka (obr. 463.).

Obr. 467. Z víko v. Zámek od dveří hradu (nyní v zemském museu).

Sud

Na klenbě znázorněny v jednotlivých polích symboly čtyř evangelistů, kolem nich blány s jich jmény a počátečními větami evangelií: i^anefus íMfjeua (Erattgrlifía | Eibrr Cf^rnrraíimtts Efpt Spi | Jfilijj^atmb ftlij JJbraíja. | ^artrí JDarcus (Eraangelijía | Indium rnangelij Mm Spi | ftlij bet strní srripíum. | ^andus ifn^anurs (Eraangr | Mt prhtripio rrat nrrbum | S uerbům rraf apttb [ Mrurn. | ^us Jturasj ruangrítsía i biebuss í;e .. (obr. 456.).

Vnitřní zařízení. Mimo malby a oltáře v sakristii a kapli nezůstalo v hradě z původní nádherné výpravy skorém ničeho.

V kapli na oltáři (původní tumba) střed archy, představující oplakávání Krista s kříže sňatého. Řezba vypuklá póly-chromovaná, 1*20 m vysoká, 1-41 m široká. Kolem Krista, jehož svrchní část těla o Marii je opřena, skupina 7 osob, z nichž Jan pravicí podpírá hlavu Kristovu, Magdalena sklání se nad mrtvolou, aby ji mastí pomazala. (Obr. 464.). V celku výborná řezba z polovice XVI. stol.

Ve vedlejší sakristii úplný zavírací oltář menších rozměrů. V středním plastickém obraze skupina Klanění sv. tří králů: v levo Marie sedíc drží oběma rukama nahého Ježíška, jemuž Kašpar kleče podává skřínku se zlatém, Melichar korunu s hlavy snímá,

v pravici drží nádobku s kadidlem, Baltazar drží růžek s myrrhou. V pozadí jesle a hrad s cimbuřím. Nad obrazem prolamovaný baldachýn s rozvilinami, pod obrazem panelované dva oblouky s větvovou spletí. Na křídlech malované obrazy nad sebou: v levo nahoře sv. Bartoloměj, dole sv. Jeroným, při něm lev; na pravém křídle postava světice s korunou, dole sv. Kryštof s Ježíškem nabedrách; u všech obrazů pozadí do póla kobercovým, od póla zlatým, rytým vzorkem. Na predelle opatřeno uprostřed mezi dvěma sloupy skupina sv. Anny (samatřetí) s Ježíškem a Marií, jí po pravici sv. Helena s křížem a sv. Hedvika (?) s kostelíkem, obě v knížecích korunách, po levici sv.

"i

Alžběta podávající žebrákovi pokrm, zanísv.

Apolena (?), obě v zlatých fkorunách. I tyto obrazy mají zlatou, vzorkovanou půdu. Konec XV. stol. (obr. 465.)

Obr. 468. Zvíkov. Zámek od hlavních vrat (nyní v zemském museu).

Ostatní nábytek a nářadí jsou jednak přivezeny z Orlíku, jednak dodány z Prahy obchodníkem se starožitnostmi A. V. Rosen-hergem v letech 1880 až 1900. Jmenujeme: v tak zv. velké síni dubové, vyřezávané židle z konce XVI. stol.; tři velké truhly renaissanční (jedna zdobena ornamentem lidovým) a jedna menší, se znaky; v nárožní síni barokní kamna, hnědě polévaná; truhla gotická s plochou řezbou a barokní, s řezanými výplněmi; skříň gotická s lichou kružbou a rozvilinami, na dvířkách řezanými; gotický stolek dvojnohý, ploše vyřezávaný; v hlízové věži leží dvě dělové hlavně zr. 1750.

Veškeré nálezy tu učiněné jsou z části vystaveny ve vitrínách v korunní síni v hlízové věži (kolčí helma [obr. 466.], visací zámek [obr. 467.], klíče, šípy, oštěpy, hroty, kování, dva meče jednostranné, koule železné, ostruhy, podkovy, sekery, motyky a krumpáče, rendlík, dlaždice z kaple, cihla z cimbuří hlízové věže s got. písmeny baru.), z části

432 odneseny na Orlík (praehistorické nálezy, peníze Faustiny Starší, choti Antonia Pia, soška světce [viz str. 148.]), z části darovány do Musea král. čes. (zámek od hlav. vrat [obr. 468.]), šišák, dělo a 23 šípy (viz Pam. arch.III-91, čís. 143, 243.).

¹

Druhdy bývaly přízemní arkády po způsobu arkád hořejších pruty článkovány a kružbou vyplněny, od kteréž nákladné dekorace při poslední rekonstrukci upuštěno.

²

Srov. kachlík mnicha Petermanna z XIII. stol. ve sbírce Figdorově (A. Walcher v Kunst und Kunsthandwerk XII., 309.)

Zbonín.

Pam. arch. XI., 588. — Sommer VIII., 35. — Schaller III., 32.

Čechy II, 165.

Vykopány zde: palstav, srp, jehlice, náramek a hroty.

Pod osadou Varvažovem, ku Žbonínu, kde se cesty křižují, zděná. KAPLIČKA z XVIII. stol.

( KRAKÓW ] ■f.

SEZNAM MÍST.

Albrechtice i.

Sv. Anna i. Bavorov 2—27. Blsko 27—32. Božejovice 32.

Brloh 32—34. Bukovany 34—36. Cerhonice 36—37. Čimelice 37—50. Čížová 51—58. Dobev 58—62.

Dolní Neřeštec 63. Drahonice 63—64. Drhovle 6\—67. Helfenburk 61—71. Heřmaň 71—73. Hořesedly 73—74. Chelčice 74—79. Chřepice 79. Karlshof 79—81. Kestřany 81—93. Klokočín 94.

Klouky 94.

Krč 95—101. Křeštovice 101—105. Mirotice 105—109. Mirovice 109—122. Myslín 122.

Myšenec 122—134. Nevězíce 134.

Orlík 134—161.

Oslov 162—164.

Písek 165—273.

Prameny, literatura, plá" ny, vyobrazení 165.

I. Nálezy předhisto-rické 165—168.

II. Historický přehled 168—172.

III. Vývoj městského půdorysu 172—173.

IV. Hradby, brány a most 174—183.

1.    Hradby 174 až 175-

2.    Brány 175 až 176.

3.    Most 176 až 183.

V. Jednotlivé budovy v městě 183—257.

1.    Hrad 183 až 202.

2.    Kostel Panny Marie 202 až 226.

3.    Klášter s kostelem 226 až 232.

4.    Hřbitovní kostel 233—242.

5.    Kostel sv. Václava 242—247.

6.    Radnice 247 až 250.

7.    Špitál 250.

8.    Školy 250.

9.    Masné krámy 250.

10. Soukromé domy 250—257.

VI. Zaniklé budovy a architektonické detaily 257—258.

VII. Sochy, kaple, pomníky 258—263.

VIII. Museum 264—273.

Pliškovice 273.

Podolí 274.

Podolsko 274.

Podskalí 275.

Pohoří 275—280. Probulov 280.

Protivín 281—293* Putim 293—301. Radobice 301—304. Rakovice 304.

Reteč 304.

Skočíce 305—308. Smoleč 308.

Smrkovice 308.

Staré Sedlo 308—311. Stražiště 311—316. Strážovice 316—317. Strunkovice 317—321. Sudoměř 321.

Těchnič 322—323. Tourová 323—324. Touškov 324.

Údraž 324.

Újezd Červený 324.

339-

Varvažov 325—326 Velká Blánice 327 až 335-

Velké Chrastice 336 až

Vodňany 339—357,

Vrabsko 357. Vráž 358-364. Záhoří 364—366. Zalužany 366. Zbenice 366—7.

Zvíkov 367—432.

Prameny, literatura, vyobrazení, 367—370.

I. Dějiny hradu. 370 až 373-

II. Popis hradu. 373 až 432.

1.    Disposice, opevnění, hosp. budovy. Podhradí, 373—3g6.

2.    Vlastní palác. 386—432.

a)    Zevnějšek. 386—391.

b)    Vnitřek. 391 až 432. Hlízová věž.

391—395-Vlastní palác 395—412.

Kaple. 412 až 430. Vnitřní zařízení. 430 až 432.

Žbonín 432.

SEZNAM UMĚLCŮ A REMESLNlKD.

Aleš Mik., malíř (*1852) 344.

A M viz M A.

Andreas, zvonař z Nov. Města Pražského (1544), 56.

Baltazar, zvonař z Nov. Města Pražského (1605) 323.

Bartoloměj, zvonař z Nov. Města Pražského (přip. 1432—1519) 323, 335.

Bartoloměj, zvonař z Nového Města Pražského (přip. 1480—1530) 118.

Bauer Jan, kameník z Horažďovic (?) (přip. 1707—1713) 178, 259.

Baum Ant., architekt (1830—86) 344.

Bayer Pavel, architekt z Prahy (1717) 282.

Belmann Karel, zvonař z Prahy (přip. 1825—1849) 109.

Berger Václav, rytec (1787—1806) 135,

369-

Berka Jan, rytec z Prahy (1758 až po 1823) 165.

Bógl Ant., zvonař z Čes. Budějovic (1757) 207.

Bochumer Verein-GuBstahlfabrik (1875) 3i. 32.

Boutet, uměl. ředitel arsenálu ve Versailles (poč. XIX. stol.) 156.

Brůckner Jan, zvonař z Rožmitálu (1630) 118.

Brykcí viz z Cimperka.

Buquoy L. hrabě, kreslíř (kolem 1800) I35-,

Canova A., sochař (1757—1822) 148. Cellerin Ant., malíř z Písku (1844) 291. z Cimperka Bartoloměj, zvonař z Nov. Města Pražského (přip. 1581—1601)

304.

z Cimperka Brykcí, zvonař z Nov. Města Pražského (přip. 1550—1599) 131, 241, 279, 299, 337.

Cornelius, zvonař (?) (1546) 246. Creditsch, malíř z Prešpurku (1754) 356.

Cruce Sylvius, zvonař z Čes. Budějovic (1704) 78.

Dobler Jiří, rytec z Prahy (1788—1845), 165.

Domek, zedn. mistr z Mirovic (1440)

372, 383-

Donat Ant., lithograf (1794—1829) 135, Farek J., rytec z Prahy (1844) 370. Fesca A., rytec (1860) 135.

Flótner Petr, sochař a architekt z Norim-berka (f 1546) 240.

Franck Ant., zvonař z Prahy (1765) 315-

Frycz Tomáš, zvonař z Roudnice (1635) 164.

F. W. viz W. F.

Gartner Jos., varhanář z Prahy (1796 až 1863) 207.

Georg N., zvonař (1693) 62.

Georgius, zvonař (1493) 131, 337.

G H viz H G.

. viz viz

G. K. I. G.

G. I.

G. I.

Greger Řehoř, lithograf (1808—1835) 281.

Grueber B., architekt z Prahy (1806 až 1882) 138.

Jarý Jan, řezbář (1685) 206.

Jelínek, malíř z Čimelic (XIX. stol. r. pol.) 50.

Jermář V., stavitel ze Sedlice (1737) 247.

Juhn J. B., malíř a kreslíř (f 1844) 165.

Haid Joh. Lorenz, rytec (1748) 268.

Hamer Ignác, sochař z Čimelic nebo Juranek a Perner, zvonaři v Plzni (1833) Březnice (přip. 1757—1770) 39, 50,

179, 247.

Hánek Jakub, řezbář z Písku (přip.

1641—1685) 206, 243.

Hánek Pavel, truhlář z Písku (přip.

1641—1687) 178, 206, 242.

Hanzl Václav, cínař z Písku (1754).. 179. Hanzlík, truhlář (1743), 207.

Hanzelius Martin, varhanář z Rokycan (1682), 206.

Haun Aug., malíř z Berlína (* 1815), 135. 370.

Havel Jakub, sochař a řezbář (1687) 178.

Heber F. AL, kreslíř z Prahy (1815 až 1849) 370.

Heliích Jos. V., malíř z Prahy (1807 až 1880) 98.

Herold Ed., malíř z Prahy (1820—1895) 165.

HG, zlatník z Nov. Města Pražského (konec XVII. stol.) 313.

Hóner Jan, varhanář z Bechyně (1737)

246.

Juranek a Perner v Plzni (1873) 55. Kamarýt Bedřich, malíř (* 1831) 90. Kandler Vilém, kreslíř z Prahy (1816 až 1896) 135, 370.

Kel H., řezbář (XVI. stol.) 152.

K. I. G. viz I. G. K.

Kleit F. Daniel, puškař (?) (1690) 156. Knobloch, malíř (kolem 1570) 372. Koranda Tomáš, tesař (1835) 186. Krejčík Josef, řezbář z Prahy (1891) 243, 354-

Kripner, malíř (1895) 248.

Kůhnel V., lithograf (cca 1835) 135, 370. Kůhner Jan Jiří, zvonař z Prahy (přip.

1769—1775) 303, 326, 352, 354. Kundrata, konvář z Písku (1587) 224. Kunike, lithograf z Prahy (kol. 1840)

370-

Kutina B., kreslíř z Prahy (* 1853) 67,

370.

Kutschera E., lithograf z Prahy (1855),

165.

Landsperger Seb., hodinář z Prahy (1768) 247.

L. J. G., zlatník (1663) 163.

Lissiack Jos. syn, zvonař z Prahy (1769)

343-

Hons Vlach (Jan Antonín), zedník z Milevska (kolem 1530 a 1550) 372, 379,

380, 390.

Hons, malíř (kolem 1530) 372.

Huber Leop., sochař z Čes. Budějovic Lissiack Val., zvonař' z Prahy (přip.

1725 t 1749) 225, 352.

Loffler Hans Christoff, zvonař (1593)

352-

(1764) 247.

Chalupa F., malíř z Prahy (1828—87)

73-

370-

Chládek Jan, řezbář (přip. 1715—1757) Lochman Bernard, malíř z Písku (1767)

247, 249, 264.

Lorenc Vlach, zedník (1567) 372.

Lów Mik., zvonař z Prahy (přip. 1682 až

207, 224, 236, 243, 268.

I. G. K., sochař (?) (1715) 260. I. G. L. viz L. I. G.

Isidor Frater, pozlacovač (1766) 247.

Jacomini Petr, zvonař z Pašova (1760) L S, zlatník (1670) 106.

M A, zlatník (1718) 23.

1727) 300, 310.

225.

Jan Konvář, zvonař v Sušicích (přip. Maerer Cyprián, varhanář ze Strakonic 1496—1555) 92, 103, 118.

Janscha L., kreslíř z Vídně (1746—1812)

135. 369,

Jaklík Václav, stavitel (přip. 1415 až

(1639) 205.

de Maggi Jakub Ant., stavitel z Hluboké (1695) 243.

Maixner P., malíř z Prahy (1831—84)

24.

Max Em., sochař z Prahy (1807—1901) 149.

Max Gabriel, malíř z Prahy (* 1840) 263.

Medau C. W., lith. dílna v Praze (1835) 135-

Michelangelo Buonarotti, malíř, sochař a architekt z Říma (1475—1564) 223.

Micheletto Jacob, graf. dílna v Praze (cca 1820) 135.

Mikuláš, stavitel (1489), 203, 209, 211.

Mocker Jos., architekt z Prahy (1835 až 1899) 6, 205, 344.

Mortinelli Antonín, architekt (1731) 282.

Mtiller A., stavitel z Prahy (1760) 247.

Můnzberger B., arch. (* 1846) 344.

Navrátil J., malíř z Prahy (1798 až 1865) 369-

Oberdorfer Ludv., malíř z Tábora (1577 až 1579) 137.

Passini J., rytec (cca 1820) 135.

Patočka Jan Fr., dřevorytec z Prahy (* 1845) 67, 370.

Pavel, konvář z Prahy (XVI. stol.) 354.

Pek Jan, truhlář (1740) 243.

Perger Ondřej, malíř (1591) 372.

Perner A. Rob., zvonař z Čes. Budějovic (přip. 1872—1905) 78, 100, 164, 225, 300. 335-

Perner Jan Vojtěch, zvonař z Čes. Budějovic (přip. 1809—1852) 92, 164, 292, 320, 335, 366.

Perner Josef, zvonař z Čes. Budějovic (přip. 1774—1780) 307, 320.

Perner a Juranek viz Juranek.

Petr Vlach, stavitel z Vodňan (1604) 6.

Pfanner, stavitel z Prahy (1760) 247.

Pikoni Ant., konvář (1854) 224.

Pinquetti Dominik, malíř z Plzně (1688) 206, 223.

Plachard, puškař (?) v Paříži (1719) 156-

Plik Mikuláš, zedník z Prahy (1407) 135.

Po rýnská dílna zlatnická (XV. stol.) 358.

Posti Karel, rytec z Prahy (1769—1818) 135. 3⁶9-

Pricquey Jan, zvonař z Klatov (přip. 1657—1730) 100, 280, 292, 352.

Pricquey Štěpán, zvonař z Klatov (přip. 1673—1685) 55, 231, 307.

Pucherna Ant., kreslíř z Prahy (1776 až 1862) 135.

Richter, rytec z Prahy (1844) 370.

Roubalík B., malíř (* 1845) 373-

R S viz S R.

Rugendas Jos. Christ., rytec a nakladatel v Augsburku (1708—1781) 268.

Samuel J., řezbář (?) (XVII. stol.) 152.

Sandmann Fr. X., malíř z Vídně (f 1856) 274.

Sedláček J., vrch. stav. rada z Třeboně (I9°5—6).

Seiffert Samuel, štafír (1767) 247.

Scheithauer, kreslíř z Prahy (1803) 369.

Schónfeld Antonín, zvonař ze St. Města Pražského (1706) 365.

Schónfeld Michael, zvonař ze St. Města Pražského (1695) 32.

Schorer Melchior, zvonař z Lince (1700)

Schwaiger Hanuš, malíř z Prahy (* 1854) 122.

Skála F., malíř z Písku (1845—1860) 165, 231.

Skřeta Karel, malíř z Prahy (1610 až 1674) 46.

S L viz L S.

Slavík Josef, tesař z Písku (1804) 205.

Soukup Jos., kreslíř z Písku (1819 až 1882) 165.

Spineta Petr, stavitel z Mendrisia na Hluboké (přip. 1652—1695) 6, 228, 243-

S R, zlatník (XVIII. stol.) 337.

Suchomel Jan, zvonař z Týna (1742) 103.

Svoboda Jos., hrnčíř z Písku (1807) 255.

Šebele Václav, malíř z Písku (1836 až 1899) 221.

Šindelář Jakub, tesař z Orlíka (1804) 205.

Štěrba, kameník (1776) 180.

Štěpánek A., kreslíř z Písku (* 1870) 165.

Tkadlík Fr. X. (jeho směr), malíř z Prahy (1786—1840) 41.

Trichtl, kreslíř (cca 1840),    135, 165.

Wagner Arnošt, truhlář (1684), 151.

Wach, lithograf (1836) 339.

Waldhauser Ant., malíř z K. Hory (* 1835) 135.

Vasti Rochus, puškař (?) (poč. XIX. stol.) 156.

Vetters, lithograf (1836) 339.

W. F., kovář (1792) 161, 164.

Widman Kristián, sochař z Plzně (kolem 1700) 259.

Vincenc, zedník z Budějovic (1584) 343.

Wirch Jan, stavitel z Prahy (* 1732 až 1767) 180.

Vlach viz Petr.

—    viz Hons (Jan Ant.) Vlach.

—    viz Lorenc Vlach.

Volavka L., zámečník z Písku (1764) 247. Wolf F. K., kreslíř z Prahy (1765—1836) 135. 369-

Wolf Wilhelm, puškař (?) z Warns-dorfu (poč. XIX. stol.) 157.

Vrána Josef, klempíř (1804) 205.

Wůrbs Karel, kreslíř z Prahy (1807 až 1876) 135, 369.

Wurzel L., sochař z Prahy (1895) 263.

Výšin Matěj, král. zemský hydraulik z Prahy (1767) 180.

Zahradniczek Jos., lithograf (cca 1840 až 1860) 135, 165, 370.

Zdebus Václav* zedník (1685—1687) 227.

Zeber Frant., kameník z Horažďovic (1713) 259.

Zutz Jos., rytec (1823) 135, 369.

Zwettler J. F., kreslíř a lithograf z Prahy (kolem 1840) 370.

OPRAVY A DOPLŇKY.

Str. 30. ř. ix shora: místo 1609 čti 1639.

Pinků čti Pintů.

»    36. „ 13

,,    79. k heslu Karlov doplň: Původní návrh na zámeček (s půdorysy, pohled

a řez) uložen v zám. archivu v Jindř. Hradci. Na vrcholu střechy stála dle tohoto návrhu pyramida. Dle toho, že návrh uložen v Jindř. Hradci, lze souditi, že byla stavba provedena až za Aug. Ant. Lobkovice, jenž měl za choť Marii Ludmilu Annu Černínovou (* 1738, provdána 1753, f 1790).

,,    81. v nápisu hesla Kestřany chyba tisku Kostřany místo Kestřany.

,,    106. doplň pcd obr.: Mirotice. Půdorys bývalého kostela.

..    168. ř. 8. shora: místo Selibor čti Selibov.

170. ,, 1. zdola

,,    1471 čti 1478.

173. „ 8. 183. ,, 6.

,, Bleichhaus čti Blockhaus (Plachaus).

,, světnicě čti světnice.

281. k heslu Protivín doplň: Oceloryt, sign. F. Mehl sc. vel. př. 8°.

293- >>

,, : Asi 1900 převezen odtud do Žehrovic u Mšece železný kovaný kříž. (111. u K. Procházky, Čes. Lid [1910], 108.)

,,    314. ř. 5., 8. a 10. shora: místo Viderspergarů čti Vidersperků.

o

:

í

jg:

53ž^

-■S

^Sšs

íšg

■m,

flllp

//>

v\

Ér

íi

Él

li

t-=fí

.*:■

ví

11

2'i

|!

m

■ia

i" v

II

■|’Vi

lil

!§

:__yi

ffi

.sf

Mí

í*;

wm

wm.

B}’{

wm

i*

CT!

ff*Ft

'V

rrvV,

jot_6

®||||||b

‘Wm

Mggi

Wmm /á ' f

ZZ^jt

wm,

Trh]

§g

=J

WM

7x':'

:Jí;,

ii lir

jh

ýr;

Vl i

!Síl|Ííf^ iníílf^Slh,

Ulil*

mm

a/mui

fit

wsmmA

lil¹™¹

'/

if

„ .-p-¹

WB

/"'■ /■

(!!■

wĚĚĚ

m

ji

»clí±Z'    'tm

JB1

■P

NBP

7//7Í

■Ip

■ v

■

■Bi

rO

;7£>

><ý

,V«i

'itpí

MMMR

7?'

......:

1»

■1

-•/

L\

>7

ni7í^1,!

•7

1#

'i

ÉI~í; F!

■jst¹

-*k~ 11 ^—

■ HB

BN

WmmW.WmĚ

l~'S—S,——i

-T.fwtaííl - ll/± ŤUi

i!í

•< ! ——    í

I!.

mm

iHIRfBB

¹—:j—■—*• mWmmm,

W^mm

smiJr

mwr',

Wmwmm

Tab. I. Zvíkov. Podélný řez hlízovou věží a kaplí.

______

' • •

(

1

M—BMBBj

m

>

■ I

‘

'

síráków

íi    #    -|fc

*s5®*eehni«*^

*

zachovaly, určití — pokud možno léčkou a historickou jich cenu a konečně označiti ony památky, na jejichž zachování obzvláště záleží. Vytčen tu programm úmorné drobné práce pro celá takřka pokolení pracovníků, práce však nevyhnutelné, aby se mohlo na jisto postaviti, jak umění výtvarné v království Českém se vyvíjelo, odkud první motivy přicházely, jak se vytvářely, jakou měrou umělci cizí zde spolupůsobili, a co přímo z ciziny k nám bylo přivezeno; neboť jen podrobnou znalostí všech památek umění může se dcjíti k ocenění vývoje tohoto umění neboli ku správným jeho dějinám. Mimo tento theoretický, velice žádoucí výsledek možno však i očekávati, že podrobné poznání, jak se umění u nás vyvíjelo, nezůstane bez účinku na umělce výtvarné, jakož i na správu zemskou a veřejnost naši, aby zachovány byly ony památky, jež pro vývoj umění domácího jsou zvláště charakteristické a naprosto zasluhují, aby byly ušetřeny a zachovány.

jich vznik a původ, odhadnouti umě-

Archaeologická kommisse sestoupila se poprvé 8. května 1893, podala velesl. výboru zemskému dobré zdání o zachování památek domácího umění výtvarného a starožitností domácích vůbec, sjednala svá organisační pravidla a rozdělila se v odbory: praehistorický, historický a lidový. Jakožto přední úlohu vytkla si zdělati Soupis památek historických a uměleckých v království Českém, snesla se na příslušných pravidlech a vyslala své delegáty do jednotlivých okresů. Dosud vyšly třicet tři díly Soupisu. Zvláštní pořadí tvoří Soupis král. hlav. města Prahy, jehož část, obsahující Soupis chrámu sv. Víta, pokladu Svatovítského a knihovny kapitulní, podána již veřejnosti.

Přední zásluhu o rychlé uskutečnění podniku tak vážného má zemské zastupitelstvo království Českého, které nejen poskytlo nezbytné podpory hmotné, ale i zvláštními oběžníky praesidiálními doporučilo podnik ten úřadům samosprávným v příslušných okresech; také veledůstojné konsistoře vřelým doporučením podporovaly práce, jež ostatně i širší obecenstvo provázelo zájmem, porozuměním i všestrannou podporou.

S obzvláštním uznáním sluší podotknouti, že i peněžitá pomoc z okresů zkoumaných na důstojné vydání soupisu se dostavila. Soupis památek Pražských umožňuje značná subvence, kterou k tomu účelu poskytuje král. město Praha.

Do soupisu jsou pojaty:

1.    památky praehistorické krátkým označením;

2.    památky umění stavitelského, sochařského, malířského od románské doby do počátku XIX. století; předměty uměleckého průmyslu, pokud nejsou v majetku soukromém; stavby historicky důležité, jako hrady, opevnění, mosty a j.

Soupis vydáván jest jazykem českým i v překladě německém pro každý politický okres zvlášť. Ke skupinám okresů podle starodávných krajů přidána bude úvodní stať o památkách lidového umění, a zároveň uvede se příslušná literatura. Při popisování ustanoveno šetřiti největší stručnosti.

= PUBLIKACE ARCHAEOLOGICKÉ KOMMISSE PŘI ČESKÉ AKADEMII. ==

Soupis památek historických a uměleckých v království Českém.

I.    Politický okres kolínský. Napsal Karel B. Mádl. Cena na papíře

obyčejném K 3"—, na papíre velínovém .........

II.    Politický okres lounský. Napsal Dr. Bohumil Matějka. Cena

na papíre obyčejném K 2-40, na papíře velínovém.....

III Politický okres sedléanský. Napsali Dr. A. Podlaha a Ed. Šittler.

Cena . ........................

IV. Politický okres roudnický. Napsal Dr. Bohumil Matějka. Cena V. Politický okres milevský. Napsali Dr. A. Podlaha a Ed. Šittler.

Cena . .....................

VL. Politický okres mělnický. Napsal Dr. A. Podlaha. Cena .

VII. Politický okres klatovský. Napsali Ferdinand Vaněk a Dr. Karel Hostaš'. Soudní okresy klatovský a nýrský. F. A. Borovský:

Soudní okres plánický. Cena ...............

VIII. Politický okres óesko-budějovieký. Sestavil Josef Braniš. Cena

IX.    Politický okres rokyeanský. Napsal Dr. Antonín Podlaha. Cena

X.    Politický okres třeboňský. Provedli Frant. Mareš z. Jan Sedláček.

Cena......................

XI.    Politický okres chrudimský. Napsal Dr Karel Chytil. Cena

XII.    Politický okres sušický. Napsali Dr Karel Hostaš a Fe?dinand

Vaněk. Cena .    .    ..................

XIII.    Politický okres příbramský. Napsal Dr. Antonín Podlaha. Cena

XIV.    Politický okresjindřiehohradeeký. Napsal Dr. Josef Novák. Cena XV. Politický okres karlínský. Napsali Dr A. Podlaha a Ed Šittler.

Cena.............. .........

XVI. Politický okres vysokomýtský. Napsal Zdeněk Wirth. Cena .

XVII. Politický okres domažlický. Napsali Karel Hostaš. Cena .......

XVIII. Politický okres pelhřimovský. Napsal prof. Josef Soukup. Cena

XIX.    Politický okres králo-hradeeký. Napsal Antonín Cechner. Cena Soupis král. hlav. města Prahy. Hradčany. Poklad svatovítský

Napsali Ed. Šittler a Dr. Ant. Podlaha. Cena .....

Soupis král hlav. města Prahy. Hradčany. Knihovna kapitulní

Napsal Dr. Antonín Podlaha. Cena ...... . .

Soupis král. hlav. města Prahy. Chrám Svatovítský. Napsali Dr. Ant. Podlaha a arch. K. Hilbert. Cena...... .

XX.    Politický okres slánský. Napsal Ferdinand Vele. Cena . .

XXI.    Politický okres mladoboleslavský. Napsal Frant. Bareš. Cena .

XXII. Politický okres poličský. Napsal Zdeněk Wirth. Cena . .

XXIII. Politický okres ehotěbořský. Napsal Zdeněk Wirth. Cena . .

XXIV.    Politický okres českobrodský. Napsal Dr. Ant. Podlaha. . . .

XXV.    Politický okres přeštieky. Napsali Dr. Karel Hostaš a Ferdinand Vaněk. Cena . .    . .................

XXVI. Politický okres kladenský. Napsal Zdeněk Wirth. Cena . . .

»    XXVII.    Politicky    okres    roudnický. Díl II. Zámek roudnický. Napsali

Dr. Max Dvořák a Dr Boh. Alatějka . .    .......

»    XXVIII.    Politicky    okres    vinohradský. Napsal Dr. Antonín Podlaha. .

»    XXIX.    Politický    okres    litomyšlský. Napsali Dr. Bohumil Matějka,

Josef Štěpánek a Zdeněk Wirth..............

» XXX. Politický okres stříbrský. Napsali Jaroslav Kamper a Zdeněk

Wirth.    ...    . .    ....... ........ .

»    XXXI.    Politický    okres    novopacký. Napsal Ant. Cechner.....

»    XXXII.    Politický    okres    turnovský. Napsal Dr. Josef V. Šimák ...

Soupis lidových památek v království Českém.

»    I. Lid na Hlineeku. Podává Dr. Karel V. Adámek. Cena ....

Svazek

. K 45o

3-60

4-80

7-40

6-80

360

350

650

6'50

720

11-50

10* -

Ferdinand Vaněk a Dr.

2-50

11-50

7-80

13 50

1750

14    70

15    —

640

5 60

11 70

6 20

5 50

15-

9- —

8-—

8.

7.50

9 30

Tiskem Aloisa Wiesnera, knihtiskaře České Akademie cfsaře Františka Josefa pro vědy, slovesnost a uměni.

.

■

\

vt

v

v

\

\

/

/

vf

/

i

i'

/

\

v

■ N

N

\

N

y:

v

V

.

/

' * -

t

%

^ ■>

'

\

/

■

\

i

v.

■

*

t

k

\

-I*

<*

\

\

A

í

' N '

••

\

*

*

i

V.

I

.

%

*

A

/

I

t

\

f

•V

m

/

(

#

mP

*Wjá

*“X

MjpK*

tai.r

*>

V*

'I"

}, %

pijí

,chmki Kiafcowskiej

WYDZIALY POLITECHNICZNS KRAKÓW

Bibliotéka Politechniki Krakowskíej

sé®

i|p

>;/f

a^ssm

r^kTmcm

111-307302

KJ

Ji, nskich 4 — 678. 1. XII. 52. 10.000

#1$ §■ lil

PBfi

* ■ • ' L

■v- r

'dri .'7 «|>V *-T * * '>**■* f l* ^

li®

W'    *!•# V* •

... - :* r vV'.. v.-.-/    ^ - ••■ >.

.• ; ' 3 lt'rí-ř'i # - n •teff-*’ w<f' V* v/*

rú&i    í^te

sxsj

iliaii

llllP

ÉfáíMSSS

■jsishhphbbi

■K Usp

mmm

.V*. -•■•.    <*i <*M ■■.'V.y ;,>/»•' ..*.>

, .    »’.«.'■v.' ;*í W-íH l.t y i ■* ,4 -.'-V- /' -

* -i¹ i,    h^ÍTT/

llilil

(*>*A .V>W/V »    /*í‘’* Wvi

■piiii-fsís

kt-

mm mm

-**i * y-' ••, /■, /    i /v3..;íyyL

w-v/^viy* j>,-* A* 'tW*v»W^

!V

-y ysfafcy^K    V^f/Uvvi-

j

mĚmii

IpiBp

nMI

(i*,**⁴

eS®*@

®S

ítflf