m

4m$m

■

m

■

{

TÉi

.

v

■

>fe,

: '.■

*.

|ifê

m

■

Ppj#'

v

f;

.■

%

***

*

t

i

/

Y

X

/

./

i-"

/

S»

i

Bibliotéka

V

Politechniki Kt

_

_

__

___

' Ä    '    . Xs

7.

J

V

/

,*■

./

vXC

.

~Y

1#

-■

V

? \ J

* />

l

■V

/

/ y:. v

4

/'

>

v

ť'

v ::x

fr

't-yx

/

€■'

/

' •

v

/

,,y

J-

'

/ " *

V

spyf

'    ■< ' ■ v

i

>

y

■*

-V

\\ r

. ^

/:

X

'■<^v

. •'• -

\

>

4X"

"4

X V

I

s

jř

xv:

■s;

• /> ■

. i

i ,

-K;

J/:-

\ l

7

-    i-:

%

r «i j

’

i

I

s

.

■/

;

, .:

-i;

vX',"

> 1

j

\

■

■

)

r

;/

/

f.

' 7

m

-

.

-

/

'IX ' . :'X-.,X

.; ■ Ki

Mm:

f

\

Ny

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

V KRÁLOVSTVÍ ČESKÉM

OD PRAVĚKU DO POČÁTKU XIX. STOLETÍ.

VYDÁVÁ

ARCHAEOLOGICKÁ KOMMISSE

PŘI ČESKÉ AKADEMII CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VÉDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ

PODNĚTEM SVÉHO PRVÉHO PŘEDSEDY f JOSEFA HLÁVKY.

XXXI.

POLITICKÝ OKRES NOVOPACKÝ.

NAPSAL

ANTONÍN CECHNER.

V PRAZE 1909

SCHLOSS E UlA U

Výňatek z proslovu

k Soupisu památek historických a uměleckých

v království Českém.

Království Českému pro polohu a přirozené bohatství jeho připadla v dějinách střední Evropy od pravěku vynikající úloha po stránce nejen politické ale i kulturní. Již od časů prvého osídlení nalézáme v Čechách stopy zámožnosti a vkusu, stopy cizích vlivů, které přes přirozené ohraničení země přece tam vnikaly a pak přečasto samostatně se vytvářely. Nebylo motivu v politickém, duševním a uměleckém životě střední Evropy, který by nebyl nalezl v Čechách ozvěny neb i samostatného rozvoje, a jako letopisy hlásají obšírně doby slávy a úpadku politického i duševního, tak i památky umění na všech stranách země živě svědčí o kulturním rozvoji tohoto království i občasném jeho poklesnutí.

Dějiny politické i literní od doby Kosmovy měly své pěstitele i čtenáře ; než i to, co umělou rukou, domácí či cizí, bylo vytvořeno, nezůstalo bez povšimnutí. Teprve naší době náleží však zásluha, že soustavněji bádala v oboru historicko-uměleckém ; zejména sluší tu věnovati vzpomínku He-brovi, který se svými soudruhy soustavně popsal stavitelské památky historické, dále Mikovcovi a Zapoví, kteří pozornost obrátili na památky umělecké, konečné Wocelovi, který se prohloubil v minulost předhistorickou. R. 1854 založen při Muse ti království Českého Archaeologický Sbor, později i časopis »Method« a staly se orgánem pro historii umění výtvarného v Čechách.

Když pak zahájila svou činnost Česká Akademie pro védy, slovesnost a umění, zřízena při ní na základě § 2. lit. e) stanov, pak §§ 18. a 50. jednacího řádu Archaeologická kommisse k vědeckému zkoumání v oboru památek uměleckých, historických, písemných i slovesných, jakož i k ochraně těchto památek. Tím založena organisace aktivní s určitým účelem, piobádati království České v příčině památek umění výtvarného, stanovití, které památky stavitelské, sochařské, malířské, zlatnické, konvářské a j. dotud se

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMÉLECKÝCH

v království Českém

OD PRAVĚKU DO POČÁTKU XIX. STOLETÍ.

VYDÁVÁ

ARCH APOLOGICKÁ KOMMISSE

PŘI ČESKÉ AKADEMII CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ

PODNĚTEM SVÉHO PRVÉHO PŘEDSEDY f JOSEFA HLÁVKY.

XXXI

POLITICKÝ OKRES NOVOPACKÝ.

NAPSAL

ANTONÍN CECHNER.

V PRAZE 1909

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

V POLITICKÉM OKRESU

NOVOPACKÉM.

NAPSAL

ANTONÍN CECHNER.

(S JEDNOU TABULKOU, 204 VYOBRAZENÍMI A 14 ZNAČKAMI V TEXTU.)

V PRAZE 1909.

CD

KRAKÓW

^ÿechn'.c*^

IIH

TISKEM ALOISA WIESNERA V

PRAZE,

JOSEFA

KNIHTISKAŘE ČESKÉ AKADEMIE CÍSAŘE FRANTIŠKA

PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ.

T'⁷^-y2&i

Ake. Mr.

H,

5.;

PŘEDMLUVA.

Politický okres Novopacký složen jest ze soudních okresů Novopackého a Hořického. Tento prostírá se v severním cípu roviny labské, která je pouze hřbetem Chlumů dělena od Hořic k Mlázovicům se táhnoucím. Rovina sahá až Nové Páce, za kterou počíná kopcovitý kraj. V rovinné části okresu Novopackého, najmě na jih od Chlumů vyvíjela se kulturní činnost podobně jako na sousedním Královéhradecku. Severní kopcovitá krajina okresu jest chudší na památky a byla též později osídlena. Pokud lze z vykopaných zbytků lidské činnosti souditi, byla v pravěku rovina Hořická obydlena. Svědčí o tom veliké pohřebiště u Dobré Vody, Hradiště nad Ostroměří i Šárovcovou Lhotou a více jiných míst v okresu.

Z historické doby jest nejstarší stavbou na okresu kostel v Byšičkách, po něm následuje kostel v Lanžově; oba jsou slohu románského. Kostel Lanžovský stojí již slohově na značně vysokém stupni, o čemž svědčí nejen disposice architektonických součástí, ale i zachované figurální kon-solky pod obloučkovou římsou.

V    ranné gotice založen byl kostel v Miletíně, z kterého jest zachováno původní obdélné kněžiště s rázovitými ornamentálně i figurálně zdobenými konsolami, pod výběhy žeber klenbových. Ve vyvinuté a pozdní gotice postaveny byly kostely v každé větší obci okresu, z nich však mnohé byly dřevěné a nahraženy bud barokním (Hořice) neb neogotickým (Újezd Sv. Janský). U některých zachovala se vedle pozdější přístavby původní část, a to zejména v Hněvčevsi, Milovicích, Olešnici L., Pace N., v Stavu, Třemešné Č. a ve Vřešťově.

V    době gotické bylo založeno na Novopacku též několik větších hradů, které však vesměs byly pobořeny (Vřeštov, Levín, Košťál a j.); disposice se zbytky zdí zachovala se jen na hradu Pecce, jenž byl v renais-sančním slohu panem Krištofem Harantem z Polžic na svou dobu nádherně přestavěn. Z četných tvrzí zbylo pouze stavení tvrze Hořické, rovněž se zbytky renaissanční přístavby.

Nejvíce památek jest na Novopacku v slohu barokním, a to nejen přestavěných, jako většina kostelů, ale i nově založených. Přední místa zaujímají kostely děkanský v Hořicích (od Kil. Dintzenhofera) a klášterní v Nové Páce (od Fil. Blažej o vského).

Města významnější jsou nyní na okresu pouze dvě: Hořice a Nová Paka, obě utrpěla častými požáry, které zničily stavby převahou dřevěné. Pouze na náměstí obou měst zachovalo se několik domů kamenných s loubími, jež druhdy obepínala obě náměstí.

V obcích okresu Novopackého zachovalo se však ještě četně lidových staveb s rázovitými dřevěnými lomenicemi a pavlány, jichž typy (dům Krámského v Cerekvici, mlýn v Trotině, chalupa v Rohoznici) jsou jako ukázky v soupis tento pojaty.

Sochařských památek jest hojně na okresu zachováno, zejména kol Hořic a Miletína; jsou vesměs barokní a nejlepší z nich vznikly působením M. Brauna a jeho následovníků.

Z maleb jsou nejzajímavější středověké obrazy na faře Hněvče-veské, dále dva oltářní obrazy od P. Brandla v Nové Páce a obraz oltářní v Oubislavících od K. Skréty.

Z uměleckého průmyslu vyniká zvonařství, jehož nejstarší práce (v Jeřicích a v Červené Třemešné) sahají až do XIV. století; dále kon-vářství, z kterého nejstarší památky jsou křtitelnice v Hořicích a v Mile-tíně. Za to zlatnické práce jsou velice chudě zastoupeny následkem válečných pohrom.

v Okres Hořický byl připraven před více lely jako součást okresu Královéhradeckého. Před vytisknutím téhož byl však utvořen nově okres Novopacký a následkem toho odděleno Hořicko od Královéhradecká a když prozkoumán soudní okres Novopacký, což stalo se v letech 1907 až 1908, mohlo přikročiti se k vydání celého politického okresu Novopackého.

Při sbírání dat k soupisu byli nížepsanému radou i součinností nápomocni zejména pp. L. Šnajdr a f F, Pokorný, kteří napsali statě předhistorické, dále p. vládní rada V. Dokoupil, učitelé J. Kyselo a Fr. Jirůtka a mnozí páni faráři a učitelové, jimž všem vzdávám povinné díky. Veškeré nákresy jsou dílem spisovatele; fotografie jsou od pp. A. Bičiště v Hořicích, B. Markla v N. Páce, A. Důrasa v Slaném a některé byly zapůjčeny redakcí Hořického národopisného sborníku, začež vzdávám j F rovněž díky.

A. Cechner.

V^Praze, v prosinci 1908.

Básnice.

J. S c h a 11 e r, Topographie d. K. B. XVI., 148; A. Sedláček, Hrady a zámky

V-, 137-

V panském lese jsou mohyly se střepy silně sliditými; ozdoby záleží ze řad bodů nad sebou šikmo položených. Vykopaniny z r. 1889 jsou v Hořickém museu.

Na tvrzi Bašněvsi, jak nazývala se v XIV. století, seděl zeman Petr. V r. 1542 byla však tvrz již pustá. Stávala v právo od mostu u zvonice.

Bělohrad. (Nová ves.)

Jar. Schalter, Topographie d. K. B. XVI., 137; J. G. Sommer, Böhmen III., 231 ; Bohuslav Beneš, Dějiny far. ehr. P. v Bělohrade; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 114; Dr. F. L. R i e g e r, Čechy země a národ 366.

MĚSTEČKO slulo až do XVI. stol. Novou Vsí, kterou vládli r. 1360 bratří Vlaštěk, Franěk a Tomáš řečený „Halíř“ z Nové Vsi. Později rozeznávaly se Horní, Střední a Dolní Nová Ves. Tvrze byly v severní části Horní N. Vsi „Dražná" (t. j. podle drah) a v jižní části Dolní N. Vsi tvrz Ratenská. Po obou není stop. V střední Nové vsi vznikla tvrz, již říkalo se v XV. a v prvé půli XVI. stol. na „Koštofranku“ (ca-stellum francum) a patřila k hradu Pecce, jehož majitel Jan Škopek z Bílých Otradovic vystavěl kolem r. 1550 v Nové Vsi nově od kamene tvrz, již pro bílé její stěny nazval „Bělohradem“.

Od r. 1684 byl majitelem hr. Berthold Vil. z Valdšteina, jenž způsobil r. 1722 povýšení Bělohradu na městečko. Za téhož pána přestavěn od základu hrad v nynější zámek, jehož stavbu dokončil zeť jeho Jan Arn. hrabě ze Schaffgotschu.

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Novopacko-Hořický.    *

ZA MEK stojí západně od městečka v parku na rovině. (Obr. i.) Obdélný dvůr o 5 a 4 okenních osách jest obestaven na všech čtyřech stranách dvojpatrovou budovou v pozdním renaissančním slohu o 9 a 11 oknech na rovnoběžných stranách. Západní průčelí je v prostřed vybočeno a ukončeno hranolovou věží, stanovou střechou krytou, zdobenou velkým .znakem hrabat Schaffgotschů. Nad vchodem nápis: Verbum caro-faktum. V I. patře nad okny rovné štíty, v II. patře mají okna jen

v*~

WSm

fj

«111

—-|

£— s

S£

TUT

51

-JJiLLLJ.

IITI

4ífc> k& <o» — aäsf

z~

tu

" ™ f «www ;

Ýá|jf

. ;ý

7.

Obr. 1. Bělohrad. Západní průčelí zámku.

profilovaná ostění. Ve výklenku v středu západního průčelí stojí 2-20 m vys. kamenná orlice dobře tesaná.

V archivu zámeckém chovají pečetidla, jichž otisky prodávali Valdštýnovým žoldneřům jako amulety. (Tab. I.)

KOSTEL VŠECH SVATÝCH farní (byl jím již r. 1354, později byl filiální k Sv.-Janskému Újezdu) ve válce třicetileté spustnul, však r. 1700 znovu farním prohlášen, když byla dokončena nynější stavba, kterou stavětí dal od r. 1689 hrabě Berthold Vil. z Valdšteina.

Jednolodní, orientovaná prostá budova záleží z lodi o třech osách a kněžiště o jednom poli s oblým závěrem. (Obr. 2.) Ze západního průčelí vyčnívá dvojpatrová věž. K severnímu boku kněžiště přilehá jednopatrová přístavba, kryjící v přízemí sakristii, v patře oratoř. Nad středem lodi ostelní vztyčen sanktusník s cibulovitou bání; nad presbytáři patrna ve

il

fÆMkâ

.àr,-

mm

tjjBËSË

rnmmmmm

f»

peu

Æ mmtsrn p^SsSSfi&t

§&

ki wrymi

Wmm

&£*'**''*&%

Jm

3|A,

m\

rS

Njj

KÂf

vStliï

J$à

i

«j

i:

■kfSÉÍ>

■j ,

*

T ' s

j;

-fl

Tab. I. Bělohrad. Otisky amuletů Valdštýnských v zámku.

i

--

—=■

střeše báň s osmibokou lucernou, rovněž baňatou stříškou krytou. Kryt nad lodí břidlový, na báni věže a sanktusníku plechový. (Obr. 3.)

:-v:

Nj f

sd 'i

l/l *

:/

x.

Obr. 2. Bělohrad. Půdorys far. kostela.

Vchody jsou čtyry. Hlavní vede od západní strany pod věží; poboční vchod je uprostřed jižního průčelí a třetí vchod vede od sakristie. Všecky vchody jsou vroubeny prostým kamenným ostěním. Na kůr vede vchod na sever od věže přistavěným schodištěm.

Okna svrchem půlkruhová ústí do lodi 3 páry, do kněžiště dvě a do oblého závěru iedno.

Vnitřek lodi (obr. 4.) 17-90 m dlouhé, 9-20 m široké a 10-70 m vysoké překlenut jest ve třech polích křížovými klenbami bez žeber. Klenby jsou děleny 1-26 m šir. pásy, pod kterými vystupují toskánské pilastry, mezi nimiž jsou hlavní zdi seslabeny výklenky 0-45 m hlubokými. Nad kněžištěm y-yom šir. a 6-55 m dlouhým zvedá se elliptická báň nad pendentivy, 19 m vysoká s osmibokou lucernou. Půlkruhový závěr kněžiště jest zaklenut polobání s dvěma lunettama po stranách. Kobka pod věží, 3-50 X3-6ow veliká, zaklenuta jest valené. Celkem působí vnitřek při vší jednoduchosti architektury příznivým dojmem. (Obr. 5.)

lil

É§ m

'.àMJËJÙà

ui

L':l

Obr. 3. Bělohrad. Pohled na far. kostel.

•:•//>/////////

'//"/ /////; !'/■'///r)////r. /. .'h/J/Z/f’ -//))//VS//Z ■

"N

7sh.

Obr. 4. Bělohrad. Podélní řez farního kostela.

mm

i. ■

r " ;■

■ ýii.

»Ni«1

ÍF-

ff

!*WŠ

f jj.

il

WPfJ

MY

3 ifi !

.....J>

f W‘fiL

!!!•**

>--Oé

V ý p r a v a jest z větší části nová, rovněž jako polychromie skrovné ceny. Z původní výpravy zbyl jen nízký korpus hlavního oltáře, řezaný a zlacený to tabernakl s beránkem na vrchu, jemuž klaní se dva páry klečících andělů. Na zdi za oltářem visí uprostřed malované barokní architektury oltářní obraz na plátně od /. Mühla z r. 1889, představující české zemské svaté patrony. Řezby i obraz jsou slabá díla. Původní obraz na zdi je od Kramolina.

Kazatelna dřevěná, řezaná a zlacená; na podprsníku stojí ve výklencích, dělených korintskými sloupky sošky 4 sv. evangelistů. Konsolky, na nichž světci stojí, mají tvar hlav andělíčků. Na vrchním baňatém poklopu kazatelny stojí soška Krista Pána. Celek má pěkné poměry, ale řemeslný, hrubý detail. Rovněž tak i arkýř oratoře, jehož otvory jsou vroubeny ornamentovanými lištami.

Obr. 6. Bělohrad. Kalich č. i.

Kruchta stojí na dvou kamenných toskánských sloupech, jež dělí po šířce průčelní stěnu na tři pole, půlkruhovými oblouky přepásané, za kterýmiž jest podkruchtí zaklenuto ve třech polích křížovými klenbami. Pod prsník kruchty zdoben jest barokními výplněmi nanášenými ; ve dvou výplních blíže střední osy jsou znaky dřívějších patronů kostela : hrabat Waldštýnů a Schaffgotschů; týž znak je plasticky proveden i pod malými varhanami, prostupujícími zábradlí kruchty.

Varhany mají velmi bohaté skříně, barokními křídlovitými ornamenty po stranách zdobené.

Obraz sv. Anny vyučující P. Marii maloval Jos. Heliích.

Dveře do sakristie z presbytáře jsou pobité plechem a pásy, v kosočtvercích tepanými liliemi. Deska zámku jest prosekávaná v podobě dvojhlavého orla. Dobrá práce z konce XVII. stol.

Monstrance, 0-65 m vys., 0-32 m šir., měděná a zlacená, paprsková s dvojí září; na elliptické noze věneček z granátů, klasů a vína, na zevní obrubě čtyry postavy andělů a na vrchu sv. Trojice. Běžná empirová práce.

Kalich č. i. stříbrný a zlacený, 0-23 m vys., v průměru nožky o-15 m, číše 0-09 m široký. Noha i spodek číše zdobeny vypuklými hlavičkami tří andílků v páskovém a lupenovém ornamentu, výborné práce* Z poč. XVIII. stol. (Obr. 6.)

UP--ÜL

Kalich č. 2. stříbrný a zlacený, 0-24 m vys., průměr nožky o-ió m, číše 0-095 m, ornamenty stříbrné. Kruhová nožka pokryta tepaným ornamentem ovocným, v něm poprsí sedmibolestné Matky Eoží a sv. Mikuláše. Číše sedí v prosekávaném košíčku z ornamentů a poprsí sv. Jana Evang.(?) a sv. Pavla. Práce hrubšího provedení, XVII. stol. (Obr. 7.)

P a c i f i k a 1 č. 1. 0-33 m vys., o-16 m široký, stříbrný a zlacený krucifix dole s umrlčí hlavou; vzadu s ostatky sv. Jana Křtitele a sv. Pavla. Celek pěkných poměrů, z XVIII. století. (Obr. 8.)

kĚi

'■

mm

Pacifikal Č. 2. o-30 m vys., ve tvaru malé monstrance ukončené křížkem. V měděné zlacené noze empirové vsazeny 4 nepravé drahokamy; střed stříbrný se zlacenou září je starší z konce XVII. stol. ; za kulatým sklem vroubeným věnečkem z granátů a křišťálů a jiným z obláčků se 4 hlavičkami andílků jsou skryty ostatky sv. kříže.

Obr. 7. Bělohrad. Kalich č. 2.

Křtitelnice cínová, 0-74 m vys. i s víkem (novějším), i-o8m vys., průměr kotlíku 0-41 m, výška jeho 0-36 m. Tři oblé nohy, dole železnými pruty spojené, končí dole ve zvířecí tlapy, nahoře v lidská poprsí a nesou oblý kotlík, na jehož plášti postavy sv. Petra, sv. Pavla, sv. Jana Křtitele a sv. Jakuba. Pod vrchním okrajem nápis: TATO S STVDNICE KRZTI-TEDLNE (sic) 8 GEST 8 OCZISSTENI 6 HRZICHV S PRWOROZENEHO. Při dolním okraji: Z NIZTO 8 WIERZICZY 5 RODÍ 8 SE 8 ZIWOTV 8 WIECZNEMV 8 M. D. XXXXV. (Obr. 9.)

Hrobka panská v právo před hlavním oltářem, založena hrabětem Bertholdem Vil. z Valdšteina, jehož znak z mosazi ulitý vsazen v mramorovou desku, 1-85 m dl. a 1-40 m šir. ; nad erbem nápis: MISEREMINI MEI MISEREMINI MEI SALTEM VOS AMICI MEI. Na obrubě: UNUM DEBETUR IURE | ALTERUM COMPETIT USUI.

t!

ti

tw

•    ;}•.    •, í’

Ss*-.. -

fA

Obr. 8. B 1 ohrad. Farní kostel. Pacifikal.

Obr. 9. Bělohrad. Farní kostel. Křtitelnice.

Náhrobník od r. 1830 zazděný u jižního vchodu na kostele, pískovcový, 170 m dlouhý, 0-83 m široký. V dolní části vytesán znak příčně dělený; ve vrchní půli šachovnice, spodní prázdná. Nad helmou s kolčím vztyčeno poprsí muže, z jehož hlavy trčí 3 pera. Kolem nápis: EHíja panie 1557 ©u | Jïrpbu po ^raaípnt Ifaralß Mmrpd gsjï ro panu Bropm; ^ait | líDaqflaro ^orjtmorafk^ j íforjentoiujc a íuíjo qafu Ba bielßfjrabiß a íitío ülißlo j geíjo obpocptua oqeřicuuactiqB Brtbauqpfju npítcp-ITTentj.

Zvonů jest šest: i. „sv. Kříže“, i-o8m v průměru, 0-94 m vys.; na plášti nese nápis:

(©an Ifantsa Borjeh jfarfjt j jabißbrnmc? a na augßjbte ^raaío iartjhpm m rjaji; rolaíor labujjt; sroaío tanskßijo. 1600.

Pod nápisem znak Hamzů; na druhé straně krucifix, po obou jeho stranách písmena: K — SS — Z — B — O—A—N — P (Karel Škopek z Bílých Otradovic a na Pecce). Pod krucifixem dva znaky (Škopků). Pod vrchním okrajem jest pak nápis: POKRZIKVGTE HOSPODINV WSSICZKNI OBIVATELE ZEMIE — SLVZTE HOSPODINV S WESELIM — PRZISTVPVGTE j PRZED OBLICZEY GEHO S PROSPIWOWA(NIM.) — ZIALM C.

2.    „Marie“, 0-96 m v průměru, 0-93 m vysoký; na plášti nese v medailonu věnečkem vroubeném obraz P. Marie, stojící na zeměkouli, kolem něhož nápis: WSTAVPIM NA PALMY A NATRHAM OWOTCZE GEGIHO, CANT : 7. Pod tím: NADIEGE MÖGE OD PRSVW MATKY ME. Na druhé straně je vypouklý krucifix, pod nímž stojí sv. Jan a Matka B. Kolem nápis: HLE KRZIZ PANIE VTECZTE STRANY PROTIWNE SWITEZIL LEW Z POKOLENÍ IVDSKEHO APOC : GAP II. Pod tím: ZIWOT MVG KRISTVS LETHA PANIE 1626. Poněkud dále na plášti je znak zvonařňv s písmenami I. P. (Ignác Priquey).

3.    „Poledník“, 0-83 m v průměru, o-8o m vys., nese na plášti vypuklé postavy sv. Petra a Pavla s nápisem: TVTO GSAV DWIE OLIWY A DWA SWICZNY KTERZI SWITI PRZED TWARZI BOHA ZEMIE STO-GICZE. APOC. 11 LETHA PANIE 1626. Dle všeho jest tento zvon rovněž výrobkem Ignace Priqueye.

4.    „Školáček“, nedostupný, byl z r. 1756, r. 1888 přelit.

5.    „Umíráček“, 0-31 m v průměru, 0-26 m vys., na plášti sv. Antonín s Ježíškem, dole nápis: I. K. S. 1778.

6.    „Pozdvihováček“ v sanktusníku, nedostupný.

Na faře chová se: 1. Misál 0-32x0-21 m veliký, tištěný r. 1522 v Lipsku na pergamenu, ve vazbě z telecí kůže se zlacenými tlačenými ornamenty. Na desce nápis: MISÁLE PRAGENSIS a dole: MDXXXVIII.

2. Misál o-2oxo-20m veliký v Antverpách tisknutý, s nápisem: MISÁLE ROMANVM a s letopočtem MCLXV. Patří k Oujezdu Svatojanskému. Na deskách je výpis: R. 1352 byl svěcen kostel (dřevěný) ve Svatojanském Ou jezdě Jeronýmem sufraganem arcibiskupa Arnošta Pražského.

Bílsko. (Blsko.)

j. S c h a 1 le r, Topographie d. K. B. XVI., 149; A. Sedláček, Hrady a zámky

V., 137-

Byl zde nalezen kamenný nástroj; jest v museu Hořickém.

TVRZ postavena tn v XVI. věku Adamem Karlíkem z Nežetic. Již dávno před tím však stávala ves i tvrz. Později když spustla novější tvrz, založen zde panský dvůr, který ku konci XVIII. století byl rozprodán, čímž vznikla nová ves.

Bišičky. (Byšičky.)

J. G. Sommer, Böhmen III., 232.

Bývala zde vesnice, která ve válce třicetileté zanikla.

fgl

KOSTEL SV. PETRA A PAVLA, filiální, druhdy k Pecce přifařen, od r. 1718 k Nové Vsi (Bělohradu), stojí osaměle na návrší uprostřed hřbitůvku. Původně stál zde románský kostelík, z kterého zbyla jen absida uvnitř půlkruhového, zevně polygonálního půdorysu. K té přistavěno na západní stranu gotické kněžiště, jehož půdorys tvoří pět stran osmiúhelníka a jehož dva rohy opatřeny jsou diagonálními opěráky. K presbytáři přistavěna lod kostelní o třech osách okenních a k západnímu průčelí připojena roku 1850 čtvrboká věž. (Obr. 10.)

W\

ID QíQ °!Ú

M f f r f í f ůM-r

Obr. 10. Bišičky. Půdorys fil. kostela.

. n, i

va i ' i r f í r í r r

Obr. li. Bišičky. Podélní řez fil. kostela.

Orientovaná, kamenná a omítaná stavba kryta jest břidlcu, rovněž jako osmiboký hrot věže.

Do absidy prolomeno malé okno, do kněžiště na jižní straně dvě, půlkruhem zaklenutá. Téhož tvaru jsou tři okna v lodi, pouze na jižní straně. Zvonice osvětlena v 1. patře třemi půlkruhovými okénky a v 2. patře čtyřmi velkými okny.

IO

Vchod, u prostřed jižní hlavní zdi lodi kostelní, vrouben jest rovným kamenným ostěním a byl proveden r. 1718.

Vnitřek kostelní lodi, 7-80 m dlouhé, 7-55 m široké a 5-15 m vysoké, opatřen rovným, omítaným stropem a otevřen do kněžiště hrotitým vítězným obloukem, jehož hrany do lodi jsou okoseny. Kněžiště 6-qo X4-QO m, jest nyní rovněž rovným stropem kryto — druhdy bylo sklenuté — a jeho východní zed prolomena jest 2-02 m širokým obloukem do malé absidy 275 m široké a 172 m hluboké, polobání zaklenuté. (Obr. 11.)

Kruchta vestavěna při západní straně lodi na dvou čtyrbokých

pilířích.

Výprava zcela chudičká, nová. Na hlavním oltáři obraz sv. Petra a Pavla, řemeslné práce.

Kazatelna dřevěná, v podprs-níku na zlaté půdě i sou namalováni čtyři evangelisté; z počátku XVIII. stel.

Sanktuář, gotický, z pískovce 0-45 m vysoký a 034 m široký c tvor vrouben kamennou římsou, tvořící rovný štít s jednoduchou lichou kružbou v podobě trojlistu. (Obr. 12.)

Křtitelnice pískovcová, 0-50 m vysoká, mísa 078 m v průměru, stojí na nízkém válci. (Obr. 13.)

Zvony byly druhdy tři; nej starší byl v druhé pol. předešlého věku ukraden. 1. Vys. o-6o m, v prům. 0-67 m, má pod korunou mezi pásem z akantů nápis:

*■> —*. -~~~y

...

HÉ

i 1    ii~ii f

Obr. 12. Bišičky. Sanktuář ve fil. kostele.

Obr. 13. Bišičky. Křtitelnice ve fil. kostele.

WOLEY NEPRZESTAWEY GAKO TRAVBA POWYSS HLASV SWEHO A ZWESTVG LYDV MEMV MRZKOSTI ANNO 1624

Na plášti:

IAN FYLIP AVRZEDNIK MATES RYKER, SSTIEPAN NOSAL KOSTELNICI

Na opačné straně vypuklý krucifix mezi Matkou Boží a Sv. Janem.

2. Vys. 0-50 m, v prům. o-6o m, zdoben pod korunou barokním ornamentem. Na plášti poprsí sv. Petra a nápis: Ke cti svat. apošt. Petra pro filiální chrám Páně na Byšičkách | slit od Karla Paula, zvonaře v Krá-lovém Hradci 1851.

Bohánka.

ÍSM

J. Horák, Topogr. p. v. o h. Krh. 86.

•t

m.

lili

»!

plil

Wm

i- :

!!!

Ví

Pod vsí, kolem říčky Trotiny nalezeny často kamenné nástroje a mlaty.

Dle W. W. Tomka stala se v těchto místech srážka roku ni o mezi Polaný s Boleslavem Chrabrým do Čech vpadnuvšími a voji knížete Českého.

BOŽI MUKA stojí na cestě u. vesnice. Z hrubozrnného, valně zvětralého pískovce vytesaný osmiboký hranol, přechází dole v čtyřstěn gotickým lístkem, nahoře jest bez hlavice. Na hranolu spočívá architrav, z něhož vyčnívá křížek. Architrav jest v předu i v zadu vyhlouben polokruhovou výplní, na které jsou stopy reliefu ubližovaného Krista s vlajícím šatem kolem boků. V příčném břevnu kříže vytesána cifra 83 mezi písmenami V a O. U paty křížku monogram N s dvěma B a V.

Z konce XVI. století. (Obr. 14.)

Borovnice Velká.

J. Schaller, Top. d. K. B. XVI., 95; J. G. Sommer, Böhmen III., 152.

"WR*.

Obr. 14. Bohánka. Boží muka.

Do r. 1620 patřila Rudolfu Seidli-covi; po bitvě na Bílé Hoře byla mu vzata a r. 1623 prodána za 28.000 zl. Albrechtu z Valdšteina.

KOSTEL SV. VITA (farní)

vystavěn r. 1720—1722.

Prostá orientovaná, omítaná stavba záleží z lodi o 3 osách, k níž na východ přilehá kněžiště o 1 ose se závěrem ze tíí stran osmiúhelníka a na západ věž, krytá barokní bání. Na sever kněžiště malá sakristie.

V chod vede věží, má kamenné svrchu rovné ostění.

Okna jsou 3 páry v lodi a 1 pár v kněžišti v kamenných ostěních, svrchem půlkruhových.

L o d, 12 m dlouhá, 8-30 m široká a 7-40 m vysoká, má hladké stěny a rovný strop na rákos.

Kněžiště, 6 m dlouhé, 6-20 m široké a 6-40 m vysoké, jest sklenuto valeně s lunettami, v pclygonálním závěru klášterní klenbou s lu-nettami.

Výprava jest zánovní v jednoduché neorenaissanci.

Na hlavním oltáři visí v sloupkové architektuře slabý obraz sv. Víta, stejné ceny jsou kolem stojící sochy sv. Petra a Pavla.

Na severním bokovém oltáři visí obraz sv. Anny (bezcenný); na jižním stojí ve výklenku stejné ceny socha sv. Jana Nepom.

Monstrance, 0-55 m vys., 0-30 m šir., stříbrná, paprsková, posázená nepravými drahokamy, stojí na oválné noze zdobené 4 medaillonky. Kolem lunuly věneček z kamenů a na zlacené záři sošky: dole sv. Ignáce, v právo sv. Víta, v levo sv. Václava a nahoře Boha otce. Pěkná práce v německo-renaissančním slohu z počátku XVIII. stol.

Kalich, 0-26 m vysoký, v prům. číšky o-io m, měděný, zlacený, empirový. Kulatá nožka pokryta rytým ornamentem. Číška sedí z polovice v košíčku čtyřdílném z klasů a vína.

Zvony jsou tři: 1. Vys. 0-48 m a 0-62 m v průměru; pod korunou pruh ornamentální z anthemionu, při okraji 2 úzké proužky ornamentální. Na plášti nápis: Heilige Veith bitte für uns. Na druhé straně: Pfarrer Johann Gebert 1891.

2.    Vys. 0-40 m a 0-53 m v průměru; pod korunou nad páskem z festonů nápis: SVB R P. ANT. WENKE CAPELLANO LOKALE COSS MICH ANTON SCHNEIDER in KÖNIGGRÄTZ 1823.

Na plášti v reliefu krucifix, Matka Boží a sv. Jan Nepom. a nápis: S Johannes von Nep. ora pro nobis.

3.    Vys. 0-30 m a 0-40 m v průměru, má na plášti reliefy sv. Anny, sv. Barbory a P. Marie a nápis: Ulil Jos. Diepolt v Praze 1884.

Březoví ce.

V ,.starém háji“ za Březovicemi vyskytují se střepy. (Národop. Sborník okresu Hořického 214.)

Mezi Chvalinou a Březovicemi pohřebiště popelnicové, podobné Dobrovod-skému a vedle něho sídliště s kamennými vývrtky.

Cerekvice.

J. C. Rohn, Antiquitas 39; J. S c h a 1 1 e r, Topogr. d. K. B. XVI., 153; J. G. Sommer B. III., 254—257; J. Horák, T. p. v. o. h. Krhr. 89; V. Kalas, Národop. sborník okresu Hořic, 241—245; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 344, Byl zde nalezen kamenný nástroj; jest v museu Hořickém.

KOSTEL ZVĚSTOVÁNI P. MARIE, fil. k Hněvčevsi. Byl

farním r. 1384. Původní dřevěný kostelík stál proti nynějšímu, kterýž vystavěn byl r. 1719 nákladem Jana Ádama Záruby, hraběte z Hustiřan. Klenba tohoto kostela — elliptická kopule — sřítila se r. 1854 a nahražena

od tehdejšího majitele, Eugena Girtlera rytíře z Kleebornů, imitovanou zrcadlovou klenbou z omítnutých prken. (Obr. 15.)

Orientovaná, elliptická rotunda z cihel omítaných se sanktusníkem a s věží na západní straně, vše pod šindelem. Dvojpatrová věž (druhdy cibulovou bání nyní stanovou, nízkou střechou kryta), stojí nad silnicí a v přízemí věže projíždí se branou, která slouží zároveň za předsíň kostelní, z níž vchází se do kostela hlavním vchodem, elliptickým obloukem překlenutým. Druhý vchod vede na jižní straně. Zdi věže jsou prolomeny v každém patře třemi okny; v prvním patře segmentovými, v druhém patře svrchem polokruhovými. (Obr. 16.)

Vnitřek kostela tvoří

jest

oratoř, spojená krytou, podklenutou chodbou se sousedním

obdélný osmistěn, 17-25 m délky, 12-65;« šířky a 12-40«; výšky, rozdělený v osm mělkých výklenků; v šesti jsou prolomena okna svrchem segmentová, v jednom — severovýchodním

Obr. 15. Cerekvice. Půdorys filiálního kostela.

A) Půdorys ve výši přízemí. B) Půdorys ve výši kruchty.

zámkem a v západním výklenku jest kruchta. Úhlopříčně Čtyři výklenky jsou do výšky 1. patra zazděny na 1 y₂ cihly zídkami, jež svrchem jsou opatřeny balustrádou ze čtyrbokých kuželek, tvořící podprsníky gallerií. (Obr. 17.)

V koutech kostelní lodi

nesou podvojné pilastry toskánského řádu hlavní římsu. Nad tou podporuje imitovanou zrcadlovou klenbu osm nižších pilastrů.

Vnitřní úprava jest v pěkném baroku, ladná, až na dřevěnou architekturu hlavního oltáře, která jest z XIX. století. Uprostřed hlavního oltáře visí obraz na plátně 2-00x3-90 m velikém, představující zvěstování P. Marie. Výborná vlašská (?) tato práce z počátku XVIII. st. jest velmi sešlá. Kolem obrazu stojí na konsolách sochy sv. Václava a sv. Jana Nep., malé ceny umělecké, rovněž jako andělé nad obrazem na římse sedící.

Oba postranní oltáře jsou v stejném orámování a na levém visí uprostřed chrudimský obraz sv. Salvatora (kopie) a ve štítu nad ním pěkný obrázek sv. Antonína Poustevníka. Na protějším oltáři je< t ve středu obraz sv. Josefa s Ježíškem, slabší práce a nad ním výborně malovaný obrázek, představující s v. Annu, učící P. Marii. (Obr. 18.)

Ve výklencích u těchto oltářů stojí 150 cm vysoké, polychrcmované, řezané sochy: sv. Bruno (ob⁻. 19.) a sv. J a n Krt. (obr. 20), kol pravého oltáře a P. Maria s mečem (obr. 21.) a sv. J an Nep. u levého.

11

JT¹,

»!

& i-,

>1

•: :

ir$

mm

äS

i, •

ff

Káď

Éf

A' '

•«

,%* ,

SrAá-iř

Obr. 16. Cerekvice. Pohled na fil. kostel a ohradní zeď zámku.

(Obr. 22.) Slušné práce. Ve výklenku proti jižnímu vchodu stojí socha P. Marie s Ježíškem a na zdi u pravého bokového oltáře visí v nadživotní velikosti Kristus ukřižovaný, realisticky řezaný. (Obr. 23.) Všecky tyto sochy pocházejí ze zrušeného kláštera Valdického. Ve výklenku u jižního vchodu sedí sbičovaný P. Ježíš — slabší práce.

Kazatelna, přístupna po schodech ve zdi skrytých, stojí na konsole a jest zdobena v podprsníku na dřevě malovanými čtyřmi evangelisty a v čele P. Kristem rozsévačem. Malby pojí se s hnědým dřevem se zlacenými ornamenty v sličný celek.

Na dveřích jižního vchodu jest krásný zámek, 20 cm široký a 50 cm dlouhý, jehož mosazná krycí deska jest pobita prolamovaným ornamentem páskovým. Kliku podporuje ležící soška sv. Petra s pohyb-

livým mechanismem. Nad klikou podoba ptáka, držícího v zobáku pásku s nápisem: VITVS VOGL. (Signatura zámečníka?) Dobrá práce z konce XVII. století. (Obr. 24.)

Skříň na paramenty v sakristii, 193 cm široká a 228 cm vysoká, dubová, s vykládanou, žíhanou a malovanou monstrancí ve střední almárce. Ve vrchní i spodní skříni jest po třech zásuvkách, ornamentálními proužky zdobených. Pěkná lidcvá práce z XVIII. století.

■ -‘v

SÉ

tesy :

■V

II

Obr. 17. Cerek\ice. Vnitřek fil. kostela.

Obraz Madonny na plátně, byzantského způsobu visí v sakristii. Na půdě, zlacené a dessinované, jsou vedle hlavy P. Marie napsána písmena 31 a Si.

Monstrance mosazná, postříbřená, 61 cm vysoká, 34 cm široká. Elliptická noha, v průměru 16—23 cm, pokryta tepaným barokním ornamentem; v pozlacených paprscích kolem středu upevněn věneček s nepravými drahokamy. Slabá práce z druhé polovice XVIII. stol.

Kalich č. 1. měděný, pozlacený, 22 cm vysoký, v průměru číše 9 cm široký. Jest zcela hladký, až na 6 plochých lístků mezi nohou a stonkem. Na kulaté noze 13 cm v průměru široké, vytepáno 6 polokouliček, které přecházejí v oblý stonek, na kterém vyryt znak Zárubů a písmena WZ—HZ. Jednoduché dílo úhledných poměrů, z počátku XVIII. stol.

Kalich č. 2. měděný a zlacený, 24 cm vysoký, jest téhož tvaru jako předešlý, ale bez znaku.

Svícny cínové a pozlacené, jsou jednoho typu; 6 nižších jest 52 cm vysokých a 6 vyšších měří 61 cm výšky. Na trojboké noze stojí oblý stvol profilovaný. Svícny vyšší jsou zdobeny na noze třemi hlavičkami andělíčků a na stvolu akanty.

Tri

jfe,

Vip

-v

Líd

I. I

Obr. 18. Cerekvice. Oltář boční s obrazem sv. Salva tóra.

Ornáty. Č. 1. Dlouhý 0-98 m, široký 0-69 m. Jest vyšívaný-na straminu vlnou, křížkovým stehem. Na temné půdě vine se velký akant. Jednotlivé výběžky listů jsou různobarevné. V středním pruhu jsou vyšity na přední straně sv. Barbora, na zadní „Pozdravení andělské". Dole vyšity jsou dva znaky: Zárubovský a Grammovský. Dar a práce to paní Bar. Zárubovy z Hustiřan, rodilé z Grammů, r. 1695. (Obr. 25.)

Ornát č. 2. Dlouhý 1 m, široký o-68 m. Má na zeleném hedvábí zlatém vyšívané ornamenty a rozviliny barokní z 1. polovice XVIII. st. Komposice i práce velmi pěkná. (Obr. 26.)

-~r

v

i

m

^r,

%:n

H

memm

Obr. 2i. Cerekvice. Fil. kostel. Socha P. Marie.

t ■

\Y5

sř

»33

...

m

4 . :

;

O

u

Sň0 •

f?

Sil

(

/>

»i

«

Obr. so. Cerekvice. Fil. kostel. Socha sv. Jana Křt.

% J

>iř* .;    . ..

s®

i

f..

ř

*

₄é

Obr. 19. Cerekvice. Fil. kostel. Socha sv. Brunona.

i

i<

Ornáte. 3. Dlouhý 1 m a široký 070 m. Na hnědočerveném sametu. Uprostřed pruh zlatém tkané látky z 2. polovice XVIII. století, krásného vzoru.

C. 4 a 5. Dvě d a 1 m a t i k y, stejné, 0-98 m dlouhé a 0-90 m široké, z modrého brokátu, tkaného stříbrem. Střední pruhy jsou z modrozele-

mimS'*-

ég.

■HNI

(KrJ

■

jLvni

17. V. J

Obr. 22. Cerekvice. Fil. kostel. Socha sv. Jana Nep.

Obr. 23. Cerekvice. Fil. kostel. Dřevěný krucifix.

ného hedvábí, na kterém namalovány větvičky s lístky kopinatými a kvítky červenými. Komposicí i technikou pozoruhodná práce z meze XVIII. a XIX. století.

Náhrobníky jsou v kostele zazděny dva, stejného tvaru, ze sliveneckého mramoru; jsou to obelisky na podstavcích, 3-26 m vysoké á 0-84 m široké. 1. Pomník Filipa hraběte Browna, nese nahoře na obe-

lišku ve znaku dvojhlavého orla se štítkem na prsou se překříženými dvěma břevny. Pod znakem nápis: PHILIPPO COMITI BROWNE A MON-TACNY ET CAMVS | SVPR. CAMP. MAR. LOCVMTENENT | EQVIT ORDIN. CRVCIS THERES. | AVGG. A SECRET CVBICVLIS MILITI STRENVO | VVLNERIBVS | PRO PATRIA SVSCEPTIS SÆPE SAVCIO | PRISCÆ | FI-DEI HONESTATIS RELIGIONIS | CVLTORIS INCERO, QVEM MORS HINC ABSTVLIT A. MDCCCIII D • XIX DECEMB. | ANA E COMITIB. DE SZTA-RAY [ CONIVX MOESTISSIMA ET HÆRES • j CONIVGI | OPT. CARISS. BENEMERENTISS I INTER LACRIMAS I P.

*S.

Fy

|í|3 |

«    Ce-- *■

-ow j Ar

ISErA

Obr. 24. Cerekvice Fil. kostel. Zámek na jižním vchodu.

2. Pomník Anny hraběnky Brownové; jest zdoben na vrcholu obelisku nad nápisem spojeným znakem Brownovským a Sztarayským (nad dvěma korunkama oblouček, na něm dva andělé drží prsten).

Zvony visí tři na věži, těžko přístupné: 1. Výšky 071 m, v průměru 1 m. Na plášti malý krucifix, na druhé straně znak Zárubů (dva vodorovné pruhy ornamentované), kolem znaku písmena I ■ A ■ G— s-V-H (Johann Adam Graf Saruba [sic] von Hustiřan). Na opačných stranách relief P. Marie a proti tomuto znak, v jehož štítu buben s paličkou (zvonařův?).

Kolem vrchní hrany pláště vlys z vína, podílím dvoj řádkový nápis: A-D-M • D • C-C-XXIII IST ZV GOTTES EHRE AVF VNKOSTEN DES

HOCHWOHLGEBORNEN HERRN H • IOHAN ADAM DES H • R • R •

HVSTIRZAN AVF CZEREKWITZ VND TRŽE-

GRAFEN ZARVBA VON BOWIETITZ IHRO ROM • KAŸL • MAŸL v CÄMERERN VND VBER DIE BÖHM. LEIBGEDINGS STÄDTE VNTERCÄMERERS. Při spodním okraji: DIESE GLOCKE IST GEGOSSEN WORDEN DVRCH IOHANN GEORGE

SIEFERT IN HIRSCHBERG.

2.    Výšky 0’59 m, v průměru o⁻8i m, nese na plášti relief ukřižovaného Krista P. s P. Marií a sv. Janem, na druhé straně znak Zárubů s písmenami kolem: I-A-G — S-V-H. Pod korunou pás ornamentální, z akantů dolů obrácených, nad ním dvojřádkový nápis, týž jako na předešlém. Též zvonař byl týž.

3.    Výšky o⁻49 m, v průměru 0 65 m. Pod korunou nápis: Gegossen durch Wilhelm Paul in Königgrätz 1834; na plášti relief sv. Václava a vedle

pj

'U-j

i?

[v

I';" «

(fi

ppjfAÉř

llfwj

«i

m- ;

Šít

■ * jjt *;

Obr. 25. Cerekvice. Fil. kostel. Ornát č. i.

Obr. 26. Cerekvice. Fil. kostel. Ornát č. 2.

něho nápis: Franz Langr sv. Josefa s Ježíškem. Na plášti nápis: Wenn ich euch rufe zur Christenpflicht

Ecclessiae Donavit. Na druhé straně relief

Verschmähet meine Stimme nicht. Při spodním okraji pás z ovocných festonů.

ZÁMEK stojí na místě staré tvrze, na níž seděli r. 1368 bratří Vojslav Petr a .Štěpán z Cerekvice. Jednoduchá omítaná stavba nad půdorysem tvaru E, o 17 osách na delší straně a 9 osách na kratších stranách. Střední trakt nad 7 okny jest dvojpatrový, ostatek pod jedno patro. Toto kryto mansardou, kdežto nad druhým patrem vyzdvižena nízká valbová střecha se štítem v čele. (Obr. 27.)

Okna — v 1. patře vyšší než v 2. — jsou vroubena barokními chambranami a římsami v maltě taženými.

Vchod hlavní jest uprostřed delší strany a proveden do parku v pěkný portikus.

g

BS

K”

B E /

a

•tu* «*%*»

žái

.

: i

Wh

[»

' i- *,'

,;.v

v- -'.v*

KS

Í2i/J

Obr. 27. Cerekvice. Průčelí zámku do parku.

m

;

tet

M.

É*S.

mr

Ü

laap~

*

IÎ

> • •t

1

ví

/d

a

I

■•a

m

Původní zařízení zachovalo se v II. patře v dubových a vykládaných dveřích a ostěních dveří i oken. Z různobarevných dřev vykládány jsou hvězdy v orámovaných výplních. Dále zbyly tu v některých

-y i

"JR

te

pokojích plátěné tapety pestře pomalované a kamna, z nichž zmínky zasluhují bílá barokní kamna se sedícím Turkem na vrcholu.

K zámku přilehá na východ velký park, ohražený cihelnou, omítanou zdí prolamovanou, s pilířky, na kterých stojí úhledné vásy různých tvarů. (Viz ob v 16.)

Studna v parku kryta jest pěkným rondelem na 4 toskánských sloupech, nad nimiž se kládí zalomuje; kryt šindelový. Celek končí -\áscu; z počátku XVII. století. (Cbr. 28.)

PS

p'

U- ■

SOCHA SV. JANA z Boha

*- àn L&

2Z2

stojí na mostě přes potok v obci. Na barokním podstavci s volutami po stranách stojí v nadživotní velikosti slušně pracovaná pískovcová socha světce, podporující nemocného. Nápis na podstavci:

;• T

••■»> , Zm-WM * i /Vu

j .-HW-

» K- 'V-.<

.

zM.I U\iWr‘vkm/

;

ÆT

wt

L-V»

p -M

<<»•

••'i

VšeM VšeCko

vc. ...

aby Všecky k fpa | se při Ve DL.

Socha tato ku poctě sv. Jana z Boha zřízena jest L. P. 1755 nákladem J. M. Maxmiliána hraběte z Brownů a L. P. 1877 nákladem obce Cerekvické obnovena.

;A

iVr

Pochází z ruky některého žáka B/aunova. (Obr. 29.)

Obr. 29. Cer3kvice. Socha sv. Jana z Boha na mostě.

SOUKROMÉ DOMY jsou

na mnoze z části dřevěné se štíty

neb pavlačemi. Dům p. Krámského má v patře kolem takovou pavlač dřevěnou. Pochází z XVIII. století. (Ob~. 30.)

KAPLE SV. VAVŘINCE

více

na Lysci, vršku as 5 minut od Cerek-v?dáleného. Kaple vystavěna nákladem Františky Magdaleny hraběnky Zárubové, v druhé polovici XVII. století. (Obr. 31.)

Zevně prostá, omítaná stavba, stojí na cbdclném půdorysu; o kamenný hladký trnož opírá se v každé stěně čtvero toskánských pilastrů,

u.V'

piji

Jť

•, \/

hM$\ t,/-*

h&-

■;

řJa

SI

i Wk

■.i ; i

Obr. 3 }. Cerekvice. Dům p. Krámskeh \

které nesou hlavní římsu. Ze stanové střechy (šindelové) vyčnívá osmiboký sanktusník, krytý též šindelem.

Uprostřed západní zdi jest vchod v pískovcovém ostění, svrchem půlkruhem přepásaným. V římse nad obloukem vsazena v kusý štít kartuš se znakem Zárubovým.

Nad vchodem a uprostřed ostatních tří zdí jest okno v kamenné obrubě, svrchem půlkruhové.

,mmií i r 1 í r 1 f r r í

Zajímavě řešen jest vnitřek, 10-30 m dlouhý a 9-50 m široký. V každém ze čtyř koutů vestavěna jest malá kaplička, přes roh okosena, čímž vzniknou kolem oken čtyři, valenou klenbou zaklenuté pásy, otvírající se do kaple čtyřmi lunetami; prostora mezi lunetami sklenuta klášterní klenbou.

Cbr. 3r. Cerek\i;e. Půdorys kaple sv. Vavřince.

jsou polychromované. Poslední dvě darovala sem Barbora hraběnka Záru.bová z Hustiřan r. 1695.

Výprava jest zcela jednoduchá. Na oltáři stojí dřevěná soška sv. Vavřince a po stranách na konsolkách sošky sv. Františka a svaté Barbory. Všecky tři — nevalné ceny

v

Černín.

Chodovice.

ra

TV*

Stav.

111-307300

Černín.

J. Schalle r, Topogr. d. K. B. XVI., 139; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 122; Národopisný sborník ok. Hořického, 5.

TVRZ zde stávala v XIV. věku, z níž pošli Černínové z Černína. Ku konci XV. stol. byla původním rodem prodána a měnila často ma-jetníky, až koupena Albrechtem z Valdštýna, byla připojena k panství Bělohradskému, u něhož zůstala. Po tvrzi není památky.

Čistá.

J. Schalle r, Top. d. K. B. XVI., 121; L. G. Sommer, Böhmen III., 223.

TVRZ -— zašlá —• patřívala v XVI. stol. Kapounům ze Svojkova

KOSTEL SV. PROKOPA, filiální, měl však již r. 1384 svého faráře; nynější budovu přestaví ti dal Jak. Falge r. 1819.

wM

Nevzhledná orientovaná stavba z červeného omítaného pískovce záleží z lodi o 3 osách a pres-bytáře s půlkruhovým závěrem; na sever k této |pl přistavěna jest malá sakristie. Na západě vyčnívá z průčelí jednopatrová věž, krytá nízkou bání plechem pobitou; toutéž krytinou opatřen sank-tu.sník, cibulovitou, stříškou ukončený.

Vchody jsou. dva: 1. ve věži a druhý uprostřed východního průčelí, oba v kamenných rovných svrchu ostěních.

. 7/

Stěny lodi kostelní prolomeny jsou třemi páry oken, svrchem půlkruhových.

-r—íUJiíiíj

Uvnitř jest loď 117 m široká a 18m dlouhá a 9 m vysoká, prostá ozdob, jen podélní zdi oživeny jsou dvěma plnými a dvěma polovičními pilastry toskánského řádu, sahajícími až ke stropu, rovnému na rákos, druhdy trámovému.

Obr. 32. Čistá. Křtitelnice ve far. kostele.

Půlkruhový vítězný oblouk dělí lod od kněžiště, 7-25 m šir. a 8-50 m dlouhého, valené sklenutého s lunetami; oblý závěr jest zaklenut polobání rovněž s lunetami. V pozadí lodi rozkládá se na dvou čtyřbokých pilířích kruchta.

Výprava jednoduchá v pozdní renaissanci. Na hlavním oltáři visí slabý obraz sv. Prokopa v knize čtoucího; kolem oltáře stojí v životní velikosti dobře řezané sochy sv. Petra a Pavla. Na severním

bokovém oltáři visí obraz Piety i-8oxiw vel. dobře kreslený ze XVII. stol. Na jižním oltáři uprostřed obraz sv. Jana Nepom. i-8o xi m veliký prostřední ceny. Oba obrazy v širokých prořezávaných rámcích renaissančních.

Kazatelna dřevěná s malovanými čtyřmi sv. evangelisty na zlaté půdě na podprsníku.

Křtitelnice z červeného pískovce, 0-98 m vysoká, 0-42 m v průměru mísy, stojí na kulaté kuželkové noze; oblá mísa zdobena třemi hlavičkami andílků a pod okrajem nápisem: KDO • WERZI • A ■ POKRZ-TEN • BVDE ■ TEN • SPASEN • BVDE • LÉTA • 1611. V druhé řádce: A • K • W ■ Z.

Celek sličných poměrů. (Ob '. 33.)

Náhrobníků jest sedm zazděných uvnitř kostela v hlavních zdech: 1. Deska z bílého pískovce 175 m dl., 075 m šir. má v spodní polovici vytesaný znak Kouniců (dvě ostrve do vnitř obrácené) a kolem nápis: Xetí;a 1586 m JBafek tu J'tuaißh Baíerpjnte Hmrfela Mrojgna }^anij Ítaferjttta Bapau | notná \ MgsjbtB a % Boni | rj a tuto fein gsgi tu ß a | nu obpoqttua ncpska | tuagu ïtaboflnsgo j mrítut;tír ntjhrjpjJentj.

2. Na úlomku 075 X075 m vel. zbyl jen znak Kouniců; nápis

sešlapán.

3. Deska z bílého pískovce 1-45 m dl. a 070 m šir. nese v půlkruhovém mělkém výklenku relief postavy dívčí, as i5leté, s rozpuštěnými vlasy a páskou s drahokamy přes čelo, oblečené v dlouhou řízu se sbí

raným límcem; v sepjatých rukou držící modlitby. Nápis kolem: LÉTA PANIE 1599 I W SOBOTV PO SW. BRYKCY VM RZI ELA PANNA KA | TER-ZINA

DCERA VROZE. PANA ZBINKA SSTIAST. KAPAV. Z SWOYKO : V cípech vytesány růžice a u pravé nohý znak Kapounů ze Svojkova. (Štít svisle půlený, prázdný, v klenotu dva rohy bůvolí.)

4.    Deska z červeného pískovce 1-45 m dl. a 070 m šir.; stejná s předešlou, jenže představuje podobu dívky as ioleté, držící v sepjatých rukou tři kvítky. Kolem nápis: LÉTA PANIE 1599 W SOBOTV PO SWA-TEYM SSIMONV A IVDY VMRZELA VROZENA PANA ADLETKA VROZENÉHO PANA ZBINKA ZE SWOYKOWA DCZERKA

5.    Deska z bílého pískovce, 180 m dl., 0-96 m šir.; ve vrchní polovici orámovaná deska, ve spodní znak Kouniců Na desce a kolem nápis: LÉTA PANIE 1599 • WE CZTWRTEK PRZED S. WACLAWEM VMRZELA VROZENA PANU .... A NA CZISTEYCH • GEGIZTO • TI ELO • TVTO • POCHO-WANO • GEST • OCZEKAWAGICZE • RADOSTNÉHO • Z • MRTWYCH • WZKRZI-SSENI.

6.    Deska z červeného pískovce 1-50 m dl. a 075 w šir. nese v reliefu vytesanou postavu dívčí stejně oděné jako na náhrobníků č. 3, v sepjatých rukou 3 květy držící. U nohou znak, na něm lev, kterýž opakuje se v klenotu. Z nápisu čitelno pouze: LETHA PANIE 1599 ....

7.    Deska z bílého pískovce 1-93 m dl. a 1-08 m šir. vyplněna postavou rytíře v plném plátovém brnění, provedeném do nej menších po-

2Ó

drobností s překvapující přesností. V cípech nad hlavou rytíře po hlavičce andílka; u nohou helma a znak Kapounů ze Svojkova. Kolem nápis: , Itfa - 1604 - ra ^onbteli • ]$r(|)Eb • ír^mt ■ hráli • unirai nrojrmj ]Batt

--

TS!

iiS#

==-vsSiTTi7X —.

um

mm

imm

II

im«

UPSg*

—V Ol-.

-i

Obr. 33. Čistá. Náhrobník ve far. kostele

JfmtEk 4?JïaJïnrj Hapann j ,l?n3m;koir(a) | gEÍjojio čEbío fufo podporo ano ofcjskaroa rabojhiBÍjo j mríragd; rojhrpfjEtti. (Obr. 33.)

Obraz sv. Rodiny 1-50x17« vel. představuje P. Marii, nesoucí Ježíška, za kterým stojí sv. Josef a před nímž klečí sv. Alžběta a svátý Jáchym. Dobrá malba vlašské školy ze XVII. stol.

Monstrance, 0-54 m vys., 0-24 m v prům., měděná a pozlacená. Noha ovální, kolem lunuly věneček, na něm andělé. Z XVIII. stol.

Kalich, 0 26m vys., o'og m v zdobený na spodku číše páskem z vína. Empirový z r. 1850.

průměru číšky, měděný a zlacený,

Zvony jsou tři: 1. Vys. 075 m, 0-95 m v průměru; při vrchrím kraji pláště nad pásem z akanthů nápis: SLYT GEST ZWON TENTO KE CZTI A CHWALE PANV BOHV LETHA PANIE 1577. Dále na plášti drží muž a ž na znak zvonaře, pod ním: ELYASS STODOLA.

2.    Vys. 0-57 m, 075 m v prům.; pcd korunou pás z růží, pod tím nápis : PŘELITÝ NÁKLADEM OBCE ČISTECKÉ L • P • 1853 , na druhé straně: LITÝ v PRAZE od KARLA BELLMANNA. Dole pás ze zvonků.

3.    Vys. 0-40 m, 0-47 m v prům.; plášť hladký, pod korunou nápis: tsía x rampana x fusa x esí x anrto x bonům x m © cccc x L\**m © m nomme x brumm (= 1473). (FacsimiTe obr. 34.)

t3ta*rampanaimsa®fst$anno®flominum®trríW3fni®innoniinf ai

aotnint m

Otr. 3 . Čistá Nápis na zvonu č. 3.

SOCHA SV. JANA NEPOM. stojí při silnici. Na barokním podstavci s konsolami po stranách v čele relief v kartuši, představuje sv. Jana, kterého dva andělé uvádějí do nebe. Na obrubě kartuše datum: 1755. Pod ní nápis: SANCT | I OH AN ES DIR ZV EHRE | HAB ICH DIESE STATVE j AVFGERICHT | ICH BIDE DICH VER | LAS MICH NICHT.

Na druhé kartuši: ICH IOHAN GROFF | DER ZEID RICHTER VND BAVHERR I DIESER STATTVNG. Slušně tesaná socha světce stojí v nadšení a vzhlíží k nebi.

Dobrá Voda.

J. Schallet, Topogr. d. K. B. XVI., 148; A. Sedláček, Hrady a zámky V, 140.

Pod vsí Dobrou Vodou Hořenník jihu pohřebiště s hroby žárovými a popelnicemi rázu slezského. Vykopány dvě kostry, jedna s náušnicí. V poloze „Meziluží“ nalezena v hloubce 1 m měděná sekerka prvotního rázu, bez laloků. Vykopaniny z r. 1884 jsou v Hořickém museu. (Archeolog, pam. 1884-1885; Dr. L. Niederle, Lidstvo v době předhistorické 488; Český lid IV., 457; Mitth. der Wiener anthr. Ges. 1894, 30; F. Pokorný, Český lid IV., 457; Týž, Pam. arch. XII., 479; V. Dokoupil, Mitt. d. C.- Com. 1884, 107.)

VDobréVoděDolenní nalezeno východně od obce it kruhové cihelny pohřebiště kostrové s bronzy, meči a kopími, rázu těnského. Vykopaniny v Hořickém a Královéhradeckém museu.

V    poloze „na drahách“ objeveno r. 1893 mnoho odpadkových jam; museum Hořické má odtud více kamenných nástrojů. (Český lid IV., 458; Sborník národop. okresu Hořického, 214.)

V    r. 1900 nalezena tu kostra mající na nohou 2 bronzové kruhy z polokoulí a na rukou dva náramky, z nichž jeden spleten z dvojatého drátu. Až do podzimku

r. 1901 kopáno zde nákladem Horáckého musea, při čemž objevena hojná kořist, o níž dosud nebyla veřejnosti podána zpráva. (L. Domečka, Pam. arch. XIX., 393; F. Pokorný, Pam. arch. XVII., 744.)

V obou Gbcích toho jména, v Hořejší i Dolejší Dobré Vodě, byly tvrze. Starší byla tvrz v Hořejší D. Vodě, na které seděli r. 1415 bratří z Dobré Vody. Od počátku XVI. století byla v držení Králů z D. Vody. V r. 1685 přikoupen statek k Hořicům, k nimž dosud patří. Po tvrzi není památky.

V Dolejší Dobré Vodě vystavěna tvrz počátkem XVI. století, když

po válce

se rod Králů rozdělil. V r 1557 povýšena ves na městýs 3oleté klesl však na ves, jíž jest dosud. Od r. 1661 připadla k Hořicům. Po tvrzi zbylo pouze místo.

Doubrava.

V museu Hořickém jest bronzový palstav a botka kopí odtud.

Heřmanice.

L. G. Sommer, Böhmen III., 139; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 204; F r a n t. J i r ů t k a, Okres Novopacký v d. n. 5; J o s. Beran, Paměti města

Nové Páky, 21.

TVRZ, na které r. 1414 seděl Václav Mašovec, zašla v dobách válek husitských. Kromě zjištěného místa, návrší nad tunelem severoz. dráhy pod N. Pákou, nezbylo z ní památky.

Hněvčeves.

J. C. R o h n, Antiquitas 65; J. Schalle r, Topographie d. K. B. XVI., 154; J. G. Somme r, Das K. Böhmen III., 258; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 344; J. Horák, Topogr. p. v. o. h. Kr. Hr. 87; V. Kalas, Národop. sborník okresu Hořického 238—241. Farní pamětnice.

U obce vyskytly se kamenné i bronzové nástroje. (Duška v Ratiboru,

1886, 297).

TVRZ stávala na místě nynějšího panského dvora a byla r. 1366 sídlem Zdislava z Hněvčevsi. Roku 1503 prodali Václav a Petr, bratří z Černůtek, tvrz s poplužním dvorem, ves a dvory kmetcí Václavu Zi-rubovi z Hustiřan. Tvrz zanikla již před r. 1570.

Po stavení není ani stopy; snad nynější dvůr stojí na základech tvrze. Při kopání ve dvoře nalezeny kachle pěkné, jež jsou v museu hořickém.

KOSTEL SV. JlRI, farní, kterýmž byl již ve XIV. století. Roku 1424 od Táborů spustošen a vypálen, stál v ssutinách do XVI. stol., kdy byl od Zárubů z Hustiřan znovu vyzdvižen v renaissančním slohu. V XVIII. století dal J. Adam hrabě Záruba z Hustiřan kostel přestavěti a opatřil věž novou střechou. (Obr. 35.)

Jednolodní, orientovaná stavba z lámaného kamene, omítaná, pod šindelovým krytem. Na východ přilehá k lodi pravoúhlé kněžiště s malou sakristií, na západ čtyrboká dvojpatrová věž, s osmibokou bání a lucernou cibulovitého tvaru.

Průčelí věže sesíleno na rozích pilastry toskánského řádu a prolomeno v II. patře pod hodinami čtyřmi velkými okny, půlkruhem sklenutými. (Obr. 36.)

Obr. 35. Hnčvčeves. Půdorys farního kostela.

Z gotického založení zbyly hlavní zdi, zejmena východní zeď presbytáře, na které viděti trnož, svrchem šikmo sříznutý a dva opěrné pilíře, kolmo na zeď -— blíže rohů — postavené. Opěráky jsou bez ústupků, vrchem opatřené okapem s římsou v čele.

Dalším svědkem původního založení jest portálek gotický, sklenutý uprostřed jižního průčelí lodi. Ostění portálku, při některé „opravě“ z části otlučené, sestávalo ze tří válečků, výžlabky oddělených.

Druhý vchod jest kobkou pod věží. Zevní portálek zde jest v kamenném obložení, 1-60x2-35 m ve světlosti; svrchem jest půlkruhovitě zaklenut a římsou s kusým štítem ukončen. Mezi římsou a vrcholem oblouku vytesán na závěrníku znak Zárubovský (břevno vodorovné) s písmenami kolem I-A — H-Z (Jan Adam hrabě Záruba.)

Vchod do sakristie jest 1-07x1-92^ velký, v kamenných venýřích, s rovným nadpražím a dveřmi, pobitými plechem, s pěknou barokní výzdobou z pásků, hojnými hřeby přibitých, z počátku XVIII. st.

Okna jsou vesměs svrchem půlkruhová a jsou v lodi tři páry a v kněžišti jeden pár.

Uvnitř jest loď', 14-50 m dlouhá, 9-70 m široká a 7 m vysoká, kryta imitovanou valenou klenbou s lunetai. Při západním stěně stcjí

3°

na dvou dřevěných sloupcích barokně vykrajovaná kruchta. Vítězným obloukem, půlkruhovým, o-88 m silným, otvírá se loď do kněžiště, 570 m dlouhého (i s vítěz, obloukem) a 6-23 m širokého, překlenutého křížovou klenbou s žebry v maltě taženými.

Výprava jest pestrá, z konce XVIII. stol.

Hlavní oltář má ve spodní části bohatě řezaný tabernaki, nad ním visí obraz sv. Jiří mezi anděly, průměrné ceny. Po stranách

■m

li

Obr. 36. Hněvčeves. Pohled na farní kostel.

oltáře stojí na konsolách polychromované sochy sv. Petra a Pavla, práce to venkovského umělce. Na bokových oltářích visí v dřevěných barokních architekturách obrazy ,,Na nebe vzetí P. Marie“, ,,Sv. Jana Nepom.“ a ,,Kristus ukřižovaný“, bez umělecké ceny.

Za hlavním oltářem chová se obraz s v. Rodiny, 2-22 m vysoký a 1-48 ni široký, představující uprostřed P. Marii s Ježíškem, před kterým klečí sv. Jan Křt., ruku mu líbající. V oblacích Bůh Otec holubicí; celkem 28 postav, správně kreslených. Dobrá práce, upomínající na vlašskcu školu, z konce XVI stol.

Kazatelna řezaná a zlacená, se sochou Krista, dobrého pastýře, na víku. Obstojná práce, z druhé polovice XVIII. století.

Křtitelnice cínová, 1-26 m vysoká, stojí na 3 nohách z mužských hlav vybíhajících a zakončených lvími tlapami. Na plášti kotlíku,

1

.1. Il

i

°'55 w vysokého a o-6o m širokého, jest na jedné straně malý relief sv. Jiří, za nímž v oblacích vznáší se panna s beránkem; na druhé straně Kristus, kalich žehnající. Na vrchním a spodním kraji pláště nápis: TATO X WODA X W TETO X KRZTIDNICI X Z NZTO WIERZIC X I RODÍ SE X ZNOWV X Z WODY X A X Z DVCHA SWATEHO X SLITA X LÉTA PANIE 1555.

i.

sa»

Na víku, ze kterého uprostřed vystupuje válcovitý nástavek, křížkem zakončený, lze čisti ve dvou řádcích jména dárců: GIRZI HRVSSKA Z SO-WIETIC A GIRZIK LVNIAK Z BENÁTEK A WACZLAW Z H NIEWCZOWSI A IAN MNISSEK Z CZERNVTEK DO-LEGSSICH A Z HORZEGSSICH CZERNVTEK HAWEL IAHVDKA TITO WO-SOBI SV DALI V +.

Pěkná památka českého konvář-ského řemesla.

Obr. 37. Hněvčeves. Monstrance ve far. kostele.

Monstrance stříbrná a zlacená, paprsková, o-6i m vysoká a 0-28 m široká, jest celá pokryta tepanou prací. Na oválné noze ornament z plamenů, ze kterých vystupuje v předu i v zadu hlava andělíčka. Ořech, do vnitř vydutý, jest také pokryt tepaným ornamentem z plamenů. Kol melchi-sedeku stáčí se barokně prohýbaný pás, na kterém připevněny jsou reliefy dvou andělů po stranách, Hospodina nahoře a holubice dole.

ED

Dobrá práce Královéhradecká z 1. polovice XVIII. sto-

letí. (Obr. 37.)

Značky:

Kalichy: 1. Stříbrný, částečně zlacený, 0-30 m vysoký, rrïà v průměru nohy 0-30 m, jest celý pokryt tepaným ornamentem, krom kraje číše. Na šestidílné noze ve třech kartuších reliefy P. Marie, Krista, kalich žehnajícího a sv. Jana Křt. Mezi kartušemi vynikají tři páry hlaviček andělů. Na ořechu nesou tři andílkové festony.

Spodní část číše jest podobně zdobena, jako nožka. Tři páry hlav andělů střídají se s třemi kartušemi, na nichž vy tepány reliefy: Krista se zeměkoulí, sv. Petra a sv. Pavla. Ornamenty končí na číši krouceným obroučkem a páskem z proplétaných obloučků. (Obr. 38.) Značky:

Výborná práce v návrhu i v provedení.

-«t

*N

V*

XJ-V.

Obr. 38. Hněvčeves. Kalich č. 1.

Obr. 39. Hněvčeves. Kalich č. 2.

2. Kalich stříbrný a zlacený, 0-25 m vysoký, 0-15 m v prům. nohy. Na noze střídají se tři hlavičky andělů s medailony, na nichž v reliefu vystupují poprsí P. Ježíše, sv. Josefa a P. Marie. Číška vězí v stříbrném, prořezávaném košíčku, na němž vynikají medailony se sv. Jiřím, sv. Václavem a sv. Janem Nep. Dobrá práce Královéhradecká z konce XVII. století. (Obr. 39.) Značky:

Ornát i-20 m dlouhý, 071 m široký; střední pruhy jsou na stra-minu vyšívány křížkovým stehem hedvábím v renaissanční ornament s růžemi. V postranních polích napjat brokát, zlatém a stříbrem tkaný s modrými zvonky a fialovými trsy květů. Krásná tato látka kryla druhdy nebesa (baldachýn).

Věčná lampa ze žlutého plechu, postříbřená, 031 m vysoká, vkusně prořezávaná. Z konce XVIII. století.

Mřížky ve dvou oknech sakristie stejného tvaru a velikosti 0-95 xi-25 m, dovedně kované; jsou z prvé polovice XVIII. stol. (Obr. 40.)

Náhrobníky. V středu ko -stela jest hrobka, zaklopená deskou 1-20 X 2-05 m velikou, s vytesaným křížem, v jehož patě jest lebka, se skří-ženými kostmi. V hrobce byli pochováni členové rodiny Zárubů z Hustiřan.

Z desek náhrobních, jichž později užilo se k dlažbě kostela, sešlapány nápisy.

V sakristii zazděn úlomek desky, na

1,

ISIawkzäBfä

v.

zigmOTggi

;SwBcey;lk)R»ïâ/vi 'jevssi SW^WIEBZIM i

Zl^ESMSLVGE;NADE

c.

Wm.

6 drn.

Obr. 40. Hněvčeves. Mřížka v okně sakristie.

Obr. 41. Hněvčeves. Epitaph na předsíni kostela.

které čitelno: LETHA PANIE 1586 W NEDELI PO SWATYM | WACZLA-WIE VMRZELA A DOKONALA GEST WIEK SWVOG VROZENA PANNA MANDALE | NA BVKOWSKA Z HVSTIRZAN A TVTO TI ELO ....

Epitaph na předsíni kostela 0-40 xi m veliký. Póly chromovaná pískovcová deska ve vrchní části zdobena reliefem ukřižovaného Krista s P. Marií, sv. Janem a Máří Magd., pod ním nápis: GIRZIK A WACZ-LAW BRATZI WRCHOWNICZTI | PANV BOHV PORAVCZIM DVSSI SWAV • WIERZIM ZIE SE SMíLVGE NADE MŇAV • | 1595. (Obr. 41.)

Ve věži jsou hodiny s cymbály z r. 1693.

¹ Obr. 42. Hněvčeves.]_Fara. Ikon č. i. |

FARA jest pěkná budova z počátku XVIII. stol., jednopatrová, na obdélném půdorysu o 2 a 5 osách, pod mansardou, taškami krytou. V průčelích jsou ostění oken a dveří hladká, v rozích barokně stáčená ; ostatní líc jest opatřen stříkanou omítkou. Veškeré dveře jsou dubové, vykládané a ozdobně kované. V saloně v 1. patře stojí v koutě velká hnědá kamna s výklenky a konsolami, na kterých stávaly druhdy vásy

(z Hradce Kr.).

Zvony jsou ve věži čtyry: i. Výšky 076 m, v průměru 0-96 m\ nese pod korunou dvojřádkový nápis: 31b Ipmorem X bet 2 mnmpůfenfts x ef x beaíe x mařte x mrgtmg x ei ;§. georgto x eí x eotmmtraíts x | fjmemeje x mes x í;ec x campatta x fusa £ ejï x per x me x anbream x be fjrabeq 2 JSmto bonům x m x errer x bertmo x amen.

Na plášti v reliefu malý beránek s korouhvičkou.

2. Výšky 0-65 m, v průměru 0-84 m\ jest zcela hladký, jen pod korunou jest nápis: tento x ptmrt x fítf x gej! x Ieía x m x rerrc x jnoroa x

ke qít 2 a rfjraale x pana x boíja x a fmaíeljo x raarjlaroa.

3.    Výšky o 51 m, v průměru 0-69 m; pod korunou dvojřádkový nápis: LÉTA PANIE-1638 • TENTO • ZWON • SLIT • GEST • W • MI ESTI E • HRADCI • NAD•LABEM

EKSNERA • ZWONARZE • K ZA-DVSSI • H NIEWCZOWSKEMV.

4.    Výšky 0-38 m, v průměru 0-50 m. Zvon jest hladký, jen kolem koruny má jednořádkový nápis ze smyslu postrádajících, změtených gotických minuskulí.

SS

ísf.

v

y-

w&m

MM

it.'m

afc*-- A

OD - MARTINA-

/<

rhVJ^&

W    fÿ S

k&k’'•' .ÄS

•%'Yt . •

-,

' *• «

?"

r/*sx fí

*?ET

Na faře zachovalo se více starých obrazů:

1.    Ikon 0-34 xo-48 m veliký, představuje poprsí Krista s otevřenou knihou, na jejíž listech kyrilicí napsána jsou slova evangelia sv. Lukáše XI, 9.: „Tlucte a bude vám otevřeno“. Pozadí vyplněno plastickou zlacenou pastou. Obraz jest přemalován. (Obr. 42.)

2.    Obraz 0-31 xo-45 m veliký, představuje poprsí Madonny s Ježíškem dle vzoru Madonny zbraslavské. Také tento obraz, jehož půda jeví v zlacené pastě vrývané kvítky v kosočtvercích, jest přemalován. (Obr. 43.)

3.    Obraz s v. T h e k 1 y, na plátně, velikosti 071 xo-85 m; malované poprsí sličné ženy, v modrém živůtku, se žlutým pláštěm přes bedra přehozeným. V pravé ruce drží kříž, v levé lilii. V levém rohu lví hlava. Dobrá benátská práce z XVIII. století.

4.    Obraz ukřižovaného Krista na plátně, velikosti 077 xi-i8 m, jeví zsinalé tělo Krista Pána, téměř z profilu, realisticky malované. Dobrá práce z počátku XVIII. století.

5.    Obraz s v. J eronýma na poušti, velikosti 076 xi». Efektně osvětlená a správně kreslená malba z konce XVII. neb počátku XVIII. století. Jest to kopie obrazu, jehož original jest v biskupské residenci v Hradci Králové.

Tři podobizny bývalých majitelů Hněvčevse, ve velikosti 074 x x 0-96 m, z druhé pol. XVIII. stol. a z počátku XIX. stol., představují hraběte Ulyssa Browna a oba jeho syny. Běžné práce.

Holovousy.

ř.CX

A,;-'

J. C. Rohn, Antiquitas 66; J. Schalle r, Topographie des K. B. XVI., 149; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 328.

Obr. 43. Hněvřeves. Fara. Obraz Matky Boží.

V panském lese blíž kruhového hradiště hromadný nález bronzových kruhů a hrnců. Část zachována v Holickém museu. (Dr. L. Niederle, Lidstvo v době předhistorické 644.)

Prastará obec s TVRZÍ, na které připomíná se v r. 1260 Miroslav z Holovous. Později střídali se často majetníci, až po celé XVI. století byly Holovousy v držení Karlíků z Nežetic.

Na místě staré tvrze stojí ZÁMEČEK, vystavěný v^druhé polovici XVIII. století za panství Frant. svob. pána Lövenehra z Gríinvallů. Zámeček ten byl jednopatrová budova na obdélném půdorysu s baštami — zbytky staršího stavení — na rozích. V čele věžovitý risalit, v něm brána, do které vedl kdys přes příkop most. Nad branou byl vytesán znak Lovenehrovský. V patře nacházela se nad vchodem malá kaple. Do parku vedlo pěkné otevřené schodiště z východní věžovité části zámečku. (Pohledy na tento zámek viz v Sedláčkových „Hradech a zámcích“ V., 327 a 350.)

V 1. 1906—1907 byl zámeček ten úplně přestavěn v moderní renais-sanci dle návrhu architekta Jana Vejrycha.

Holovousský Chloumek.

V panském lese hromadný nález srpů, náramků, jeden pals tav s úškem a náhrdelník (v r. 1899). Vše v Hořickém museu.

Hořice.

J. C. R o h n, Antiquitas 67; J. S c h a 1 1 e r, Topographie d. K. B. XVI., 146; J. G. Sommer, K. Böhmen III., 259—270; J. Horák, Topogr. pop. v. o. h. Kr. 61 až 70; B. Hakl, Sborník národopisný okr. Holického 225; A. Sedlá ček, Hrady a zámky V., 130—134. Farní pamětnice.

Kol města i v něm hojné kulturní jámy s nádobami rázu hradištného, s vlnovkou, dnem se a značkami. Nejvíce jam v polích kol kostela sv. Gottharda. Nálezy v Hořickém museu. (Sborník národop. okr. Hořického 214.)

O Hořicích jako městečku známa první zmínka r. 1365, kdy dva díly městečka odkázal Jakuš z Hořic svým synům Svatomírovi a Hynkovi. Po smrti obou r. 1390 přecházely Hořice z ruky do ruky, až po smrti Albrechta z Valdštýna byly r. 1634 darovány císařskému generálovi Jakubovi Strozziovi, hraběti ze Schrattenthalu. Syn téhož, Petr,

fSPl

ÍS

H» 1 |8i

kw""

Obr. 44. Hořice. Pečetě města z r. 1385 a cechu řeznického.

daroval Hořice a Třebňoušoves pražskému arcibiskupství s podmínkou, že má býti výnos obou statků věnován vojenským invalidům.

Nejstarší pečeti města Zachovalé otisky jsou z pečeti z r. 1385, která měla kolem nápis: sigillum fjorpCEVtsium. — O málo mladší jest otisk pečeti řeznického cechu se lvem uprostřed a 2 sekerama a nápisem na stuze kolem: mg rrdpmsfrp \ íjorpr. (Obr. 44.)

Město bývalo hražené, jeho střed tvoří obdélné pravidelné náměstí, jež druhdy vroubeno bylo loubím. (Viz obr. 63. v městském museu.) Z domů původních však zbyla loubí pouze u tří domů, zejména u domu

Raimanova, jenž stojí na kamenné podezdívce z XVI. stol. Průčelí přestavěno v letech třicátých století devatenáctého. (Obr. 45.)

Město bylo opatřeno čtyřmi branami; po těch však ani po hradbách není stopy. Pouze rozloha obražení a poloha bran jest z popisu známa.

Častými požáry zničena téměř všecka starší stavení, až na tvrz, která nachází se ve dvoře nynějšího zámku na severovýchodním konci města, na mírném návrší.

L.

i „fi

fi i . ní

:rimw

a*

ti.

Ol

mm

II

r:

v

mm

Obr. 45. Hořice. Dům Reimanňv na náměstí.

TVRZ zvedá se na lichoběžníkovém půdorysu, délky 24 m a střední šířky-15 m. (Obr. 46.) Na zachovaném kamenném přízemku lze stopovati rozdělení místností, jichž jest čtvero po každé straně střední chodby. Všecky místnosti jsou valeně zaklenuté. Vchod byl uprostřed podélné západní strany a není v původním stavu zachován. Při dveřích z chodby do síní jest však udrženo původní kamenné pažení, s okosenými hranami a konsolkami v koutech. V každé síni a v chodbě jest okénko v kamenném pískovcovém ostění, jehož hrany jsou okoseny. (Obr. 47.)

Uprostřed nadpraží vchodů i okének jsou vryty kamenické značky. (Obr. 48.)

Pod přízemkem jsou zachovány dosud sklepy klenutém.

Druhdy byla tato tvrz opatřena dřevěným patrem s podsebitím, jež vzalo v některém z častých požárů města za své.

Budova pochází —jak lze ze zachované části souditi, z konce XIV. st.

ZÁMEK, obklopuje tvrz, byv založen na půdorysu ve tvaru

čtverce. Jednoduchá budova, z části jednopatrová, z části přízemní, na které není nic pozoruhodného než ve dvoře zbytky arkád přízemních, na jichž zevnějšku jsou stopy sgrafitované rustiky. Budova pochází z 2. polovice XVI. století; v XVIII. a poč. XIX. stol. byla přestavována.

1 KOSTEL NAROZENI P.

MARIE, děkanský.

Není známo, jaký byl nej starší kostel Hořický, při kterém byl první známý farář Arnold, který r. 1276 uvádí se ve při o „ves Markovu" s farářem Miletínským (archiv Drážďanský).

Obr, 46. Hořice. Půdorys tvrze.

Zachoval se však plán (půdorys) gotického, hraženého kostela Holického, který stál až do r. 1738, kdy ohněm byl tak poškozen, že místo něho postaven nynější kostel.

!!

A:

Starý onen kostel byl orientovaný, o jediné lodi, 29 loket dlouhé a 16 1. široké, s pravoúhlou presbytáři,

17 1. dlouhou a 7 1. širokou. Při severozápadním rohu lodi stála mohutná věž.

K lodi a presbytáři přiléhaly čtyry přístavky. Dle opěrných pilířů, které byly v lodi kolmo na hlavní zdi, v kněžišti ve směru úhlopříčném, dá se sou-diti, že hyl kostel ten zaklenut křížovými klenbami. Kostel několikrát vyhořel: r. 1649, 1688 a 1738.

Na východních rozích hradby kolem kostela, která zvedala se kolem kostela 11a čtvercovém půdorysu, stály dvě věže obranné, jedna čtyrboká a druhá okrouhlá. Mezi kostelem a hradbou byl hřbitov. (Obr. 49.)

Nynější kostel postaven v letech 1741—48 dle plánů a snad i vedením Kiliana J. Dintzenhofera nákladem pražského arcibiskupa za 14.802-05 zl. Již roku 1778 poškozen

100

iT>

tf

•‘íí

///// / /.

Obr. 47. Hořice, Ostění dveří a okének v býv. tvrzi.

byl nový kostel požárem a opětně v r. 1838; po tomto ohni byl znova pokryt a na věž posazena nová báň. (Obr. 50.)

Obr. 48. Hořice. Kamenické značky na tvrzi.

Orientovaná stavba ze smíšeného, omítnutého zdivá, záleží z hlavní lodi, zvedající se na půdorysu tvaru kříže; k lodi pojí se na východ presbytář o jednom poli, s půlkruhovým závěrem a na západ jedno travée průčelní, po jehož severním boku stojí J\ JI hmotná věž. Tato jest ve spodní své části zbytkem původního kostela a byla dle všeho Dintzenhoferem zamýšlena i druhá věž, k níž z různých příčin nedošlo (nalezeny základy její).

Ku kněžišti přiléhají dva nízké přístavky na čtvercových půdorysech s otupenými rohy, kryjící na sever sakristii, na jih depositář.

F a ç a d y jsou děleny toskánskými, zalamovanými pilastry, které sesilují všecka nároží. Pilastry nesou vysoké kládí, složené z architravu, hladkého vlysu a silně vyložené římsy. Západní průčelí jest vyvýšeno nad římsu kamennou na-dezdívkcu, v jejíž středu zvedá se trojhranný štít, s oblými volutami po obou stranách. (Obr. 51.)

Věž má v 1. patře prolomeny zdi na každé straně velkým oknem, půlkruhem ukončeným a pod hlavní římsou zděnou gal-lerií, otevřenou na každé straně dvěma oblouky.

m+m

Obr 49. Hořice. Půdorys bývalého farního kostela.

Střecha věže tvoří osmibokou báň cibulovité formy, ukončenou lucernou a menší bání. Tato střecha jest pobita plechem, rovněž jako sanktusník, jenž má tvar osmibokého hranolu, krytého jehlanco-vitou stříškou.

Vchodů jest patero, vesměs v kamenných venýřích, s uchovitými zálomky v rozích. Hlavní vchod v ose západního průčelí jest ukončen segmentovou římsou s volutami po stranách. Vedlejší vchody, blíže západního průčelí, mají nadsvětlíky. Ve střední ose křížové lodi jsou konečně umístěny též dva vchody s rovným nadpražím.

Okna, v barokně skrojených ostěních, jsou dvojího typu. Celní zdi hlavní i křížové lodi jsou prolomeny nad vchody velkým oknem stejného tvaru. Loď osvětluje pět oken menších, jiného tvaru než předešlá, téže velikosti i podoby, jako čtvero oken v presbytáři.

Vnitřek kostela, 37-82 m dlouhý, 24-25 m široký a 16-65 m vys., jest krásných poměrů. Podélná loď, 11-27 m široká a 22 m dlouhá, sestává ze tří polí s otupenými rohy, k nimž přilehá na západ ještě jedno pole,

-v

//

i.

i YVp

■Ç

Obr. 50. Hořice. Půdorys děkanského kostela.

v němž postavena jest kruchta na čtyřech zděných sloupech s kcmposit-ními hlavicemi. Uprostřed jest prostoupena podélná loď lodí křížovou, 24-25 m dlouhou a y-8om širokou, která přesahuje hlavní loď na každé straně o jedno obdélné pole.

Vítězný oblouk půlkruhový dělí loď od presbytáře, 9 -75 m dlouhé a 8-io m široké, záležející z jednoho obdélného pole a z půlkruhového závěru.

Zdi oživeny jsou systémem jónských pilastrů, mnohonásobně zalamovaných, nesoucích úměrné kládí s hladkým vlysem, o které opírají se

i,

Obr. 51. Hořice. Pohled na děkanský kostel.

ŠN\ \

I /'

Si '

m=

usa

mJ

7771 ■

iMrS

Plh

íS

:/v

■vf

fr

Sž

Ma

■*. ř j

i Ir ft

MÏ

'.i fií

III

O;

■■

Si

gKÍ

bv •

ä Iv

•'A:

ř<-i

í S'

3§eš

i Ml

#!

t:

■■■

:■

f,

v/ i

' ,í-, -

i!

V-

Obr. 53. Hořice. Vnitřek děkanského kostela.

na plné, nízké attice klenby, jichž zde užito krom křížové klenby všech druhů.

Střední křížové pole hlavní lodi, obě pole křížové lodi, dále pole hlavní lodi nad kruchtou a obdélné pole kněžiště jsou zaklenuty českou klenbou. Obě krajní pole podélné lodi mají klenbu klášterní s lunetami, nad pilastry jsou vesměs valené pásy a polokruhový^závěr jest konečně

polobání s lunetami překlenut. Oba přístavky, sakristie i depositář jsou pak kryty českou klenbou s lunetami. (Obr. 52. a 53.)

Výprava, v bohatém baroku, byla původně bílá a zlacená. Oltářů jest pět, hlavní a 4 postranní.

Na hlavním oltáři visí v širokém řezaném rámci, andílky a fe-stony zdobeném, velký olejový obraz, představující Narození P. Marie, slušné práce, vlašské školy, z počátku XVIII. století. Nad obrazem jest allianční znak donátora, M. hraběte Strozzia a jeho choti, rozené hrab. z Khevenhůllerů.

Vedle oltáře jsou nad vchody v oltářní stěně znaky bývalého nájemce statku, barona Sos-novce z Vlkanova a jeho choti, roz. Minické z Minie. Nad znaky stojí dva andělé, štíty držící.

il

Na bokových oltářích jsou na epištolní straně ukřižovaný Kristus, vedle stojí sv. Jan Křtitel a sv. Petr, pocházejí z 2. polovice XVIII. stol. a jsou obstojné ceny. Pod křížem stojící bezcenná socha P. Marie jest z let třicátých XIX. století.

Na protějším oltáři stojí dřevěné sochy:

Mojžíše a sv. Prokopa, nad nimiž vznáší se mezi anděly sv. Jan Nep. Tyto sochy jsou stejného původu se sochami protějšími.

Oba bokové oltáře v příčné lodi mají stejnou architekturu, záležející ze spirálovitě točených sloupů, nesoucích barokní bal dachyn. Uprostřed oltáře severního visí slušně malovaný malý obraz sv. Anny (z 1. polovice XVIII. století). Vedle obrazu stojí na zevních stranách sloupů dole sochy sv. Isidora a sv.

Václava, nahoře sv. Ludmily a sv. Barbory.

Pod středním obrazem leží v rakvi otevřené sv. František Xaverský. Řezby tyto jsou obstojné.

Na protějším jižním oltáři jest uprostřed skříň s oblečenou sochou P. Marie s Ježíškem, mezi dvěma anděly, běžné práce.

Kazatelna jest dřevěná, pěkných poměrů s řezanými barokními ornamenty a sochou P. Marie na víku.

Socha bičovaného Krista P. stojí pod kruchtou, po y-chromo/aná, dobm rmd lovaná. (Obr. 54.)

Mříže ve dvou oknech kněžiště a v půlkruhových oknech nad vchody z presbytáře do sakristie a rekvisitáře jsou kované, dobré v komposici, pocházejí z polovice XVIII. stol.

'é

IV¹

iPf

řT,

Obr. 54. Hořice. Děkanský kostel. Socha bičovaného Krista P.

Dva cínové svícny na kredenčním stole, 0-37 m vysoké, stojí na třech lidských hlavách; na bocích nohy visí věnečky. Z nožky vystupuje profilovaný stonek. Pěkné práce empirové z počátku XIX. století.

Křtitelnice cínová, o-8o m vysoká, v průměru kotlíku 0-58 m široká. Stojí na třech nohách archaistického tvaru, končících lidskými

i-T

' : i \ ! ■ 1 ;

! i-' :!l\U

li

■■

k:

K*

Mimu

9gm

\\

<£■

Obr. 55. Hořicr. Děkanský kostel. Křtitelnice.

hlavami. Kotlík, 0-38 m vysoký, zdoben jest ve spodní části pruhem lilií, střídajících se s růžicemi. Téhož tvaru jsou lilie i růžice pod vrchním okrajem, na kterém jsou zachovány i tři držadla víka, které schází. Pod vrchním profilem kotlíku táhne se pruh s nápisem, mezi dvěma obroučky. Nápis z gotických minuskulí jest z části poškozen železným kruhem, kterým byla druhdy křtitelnice přikována ke zdi. Z čitelných dosud slov lze souditi, že nápis byl latinský a český. Latinský jest citát z evangelia a je z části otřelý: (Eunißs © (in omrœm orírcm) © ierrantm, © prßbt-cafß © Ei © bocßtß © ormtßs © gtníes © (bapítjaníes © eas) © in © na mine © Haitis + Bi JTilii + ßi špiritus T Lancii. K latinskému nápisu připojen český: pmnopj miß panr.

Pod nápisem vyčnívá dolů    I

t . *    •>

lil

20 proužků, mezi nimiž jest io i drobných reliefů střídajících se: postavy draka bodající a jezdce s běžícím psem na kulatém medailonu a konečně znaku obráceného, na kterém jsou tři postavy pod gotickými baldachýny.

Tyto ozdoby jsou velmi jemně j modelovány.

Vzácná tato památka českého cínařského umění jest dle celkového tvaru i dle detailů

z druhé polovice XIV. století. (Obr. 55-)

Monstrance, 071 m vysoká, 0-31 m široká, barokní, z pozlacené mědi. Oválná noha,

0-23—0-26 m v průměru, pokryta jest tepaným ornamentem. Kol sanctissima jsou upevněny na dvojitých paprscích dva věnečky tepané v ornamenty z vína a klasů. Výborná práce v návrhu i v provedení z 1. polovice XVIII. století. (Obr. 56.)

Obr. 56. Hořice. Děkanský kostel. Monstrance.

Kalichy: Č. 1. Jest mosazný a pozlacený, 0-25 m vysoký; stříbrná číše 0-09 m v průměru, vězí do dvou třetin v košíčku tepaném ve tři kar-tuše, v nichž jsou růže, víno a klasy. Úhledné dílo z druhé pol.

XVIII. století. Noha, hrubé práce, jest později přidělána. (Obr. 57.)

Č. 2. Vysoký 0-26 m, v průměru hladké nohy 0-16 m. Číše do polovice kryta litým ornamentem renaissančním složeným z hlav andělíčků. Běžná práce z počátku XIX. stol. (Obr. 58.)

Na děkanství se chová: Kalich č. 3. Jest 0-28 m vysoký, 0-095 m v průměru číše, stříbrný a pozlacený, celý pokrytý ornamenty v slohu empiru. Na kulaté noze nápis: Wien 1822.

P a c i f i k á 1, 0-31 m vysoký, 0-14 m široký, stříbrný. Na obdélné nožce s otupenými rohy, zdobené perlovci, nápis: Dono Dědit Aloys Haní, Decanus 1824, pod tím: Wien 1823 Franz Würth Ecclesiæ Horžicensi. (Obr. 59.)

Kaditelnice stříbrná, 0-85 m vysoká, nádobka 0-28 m vysoká a 0-14 m v průměru, má vytepané tři kartuše s odznaky víry, naděje a lásky. Značka: Spillker. Z počátku XIX. stol.

flfc' ÄL

'    *!*|ř*** '*»,-*    -'T 1

^ . -3 * ■

má-*****-

’V-

-'-v*

- fltt \ ; ■;

-s    * «SSBMHiaB* *àuÆ. «.tasa-.    -4t»

rs

fï.

Ä.

gäjgv

Obr. 57. Hořice. Děkanský kostel. Kalich č. 1.

Obr. 58. Hořice. Děkanský kostel. Kalich č. 2. j

Náhrobky. V dlažbě kostela jest zapuštěno pět hladkých náhrobních desek, kryjících otvory do krypt. V západní zdi příčné lodi jsou zazděny uvnitř kostela dvě desky:

1. Pískovcová, 2-o8m dlouhá a i-o6w široká, s vypuklou postavou vousatého muže v dlouhém otevřeněm kožiše, pod nímž viděti lze španělský kroj se sbíraným límcem kolem krku a rukou. V levici drží postava meč, v pravici rukavice. V pravém rohu stojí oválný štít, na kterém znak s přikrývadly; ve znaku pásová rukavice. Ve vrchních rozích desky vytesány jsou dvě hlavy andílků. Kolem desky utesán nápis: LETHA

PANIE 1 • 5 • 8 • 6 W AVTERY NA DEN SWATEHO KARLA DOKONAL ZIWOT SWVG VROZENY PAN WAC | LAW STARSSY SADOWSKY Z SLAVPNA | A NA HORZENI DOBRÉ WODE KTEREZTO TI ELO GEHO TVTO ODPO-CZIWA. (Obr. 6o.)

Pí

2. Deska pískovcová, i-8om dlouhá a 0-85 m široká, jest dvojdílná; ve vrchní polovici vytesán v renaissanční kartuši, 0-5 x 073 m veliké, citát sv. Pavla II. Ep. kap. 4. Ve spodní polovině desky vytesán na el-liptickém štítu znak s přikrývadly ; znak jest svisle rozpůlen, v pravé půli dvě šikmá břevna, v levé lístky a plody dubové. Kolem desky nápis: Letta Pa-nie 1629, 15 den Mieficze mage urozeny a stateczny rytirz Pan Jeroným Bukovfky z Neudorfu a na Trzebnaujfowfsy, | G. M.

Ofwiczeneho Knizete Frydlandfkeho a Sa-gafkeho Radda a Regent ziwot swug w Panu Bohu pokogne dokonal a tuto tielo geho mrtwe poch. gest oczekawagic wejeleho a blahoflaweneho z mrtwych wzkrzifjenij.

Zvonů visí na věži pět a v sank-tusníku jeden. 1. Zvaný „Václav Do-nať‘, má výšky 1-15 m a v průměru 1-32 m. Byl lit původně r. 1738 a měl nápis: A FVLGVRE ET TEMPESTATE LIBERA NOS DOMINE JESV CHRISTE .

Obr. 59. Hořice. Děkanský kostel. Pacifikal.

ANNO DOM 1738. Pod tím dále: „Za W. D. a W. Pana Jana Gindřicha Kunkla toho cžasu děkana Horžickeho a W. P. Simona J akuba Wirtha toho cžasu hegtmana Horzického.“ Na plášti byl relief Rodičky Boží s Ježíškem. Pod ním byl znak zvo-nařův s písmenami N a P kolem a na štítku byl nápis: „Nicolaus Pricota (sic) me fecit in regia urbe Junioris Boleslai.“

Nynější zvon má pod korunou dva pásy z růží, mezi nimi nápis: Incremente + Divorum + Donati • Atque • Wenceslai • Honoribus. • Ecclesiae • Horzi-censis • Incolumitati • Et Incremento | Quo Ipso Ano Primo Post Stratam Viam | Regiam Per Hanč Civitatem Versus Reginae | Hradecium et Giczinium Ecclesie Huie Reique | Publicae Moderabantur | Venerab. D. Thadd. Aloys Hanl Decanus J Illust. D. Franz. Jac. Kainz Domini Horzic Direktor [ Praenob. D. Joan Reimann Civium Magister.

Na plášti jest na jedné straně relief sv. Václava, na druhé nápis: Campana haec incertum quo tempore primům conflata [ incendio quod maximam

urbis partem cum aede j absumsit an. MDCCXXXVIII d. VII Aug. corrupta refecta verum post annos circiter LX negligentia | pulsantium denuo fracta tertio jam fundebatur | Pragae liberalitate civium Horzicensium J Opera Caroli Bellmann MDCCCXIX.

2. Má výšky 075 m, v průměru 0-99 m. Pod korunou vine se barokní ornamentální pás. Na plášti relief sv. Josefa, pod ním nápis: IN HONOREM SANCTI IOSEPHI. Na druhé straně znak Sosnovců (půl vlka)

s nápisem: DER HOCH u. WOHL-GEBOHRNE (sic!) HERR 10-SEPHVS SOSSNOWETZ FREIHERR v. WLKANOWA. Na spodním okraji nápis: IOHANN CHRISTIAN SCHVNCKE Prag 1766.

mmm

3.    Má výšky 0-46 m, v průměru 0-56 m, měl původně nápis: „Sit nomen Domini benedictum. Anno Dom. 1708.“ Na plášti relief P. Marie, znak zvonaře a písmena J. D. Nynější jest přelit r. 1824 za děkana P. Hanla.

4.    Má výšky 0-36 m, v průměru 0-44 m, původně měl nápis: Goss mich Ignatius Drack in Königgrätz 1791. Nynější jest přelit v r. 1864.

5.    „Umíráček“, výšky 0-31 m, v průměru 0-34 m, má pod korunou mezi 2 pruhy nápis: GOSS MICH IGNATIVS DRACK in KÖNIGGRAETZ 1778. Na plášti krucifix a čtyry postavy svátých.

6. V sanktusníku jest 40 <U. těžký, byl lit [r. 1789 a má nápis: Orodug za nás, sv. Boži Rodiczko. (Jest nepřístupný.)

Üffrî

li

li

ig

O.

přj

Obr. 60. Hořice. Děkanský kostel. Náhrobník č. i.

KOSTEL SV. GOTTHARDA, hřbitovní, stojí as 5 minut od města na vrcholu nevysokého vršku, uprostřed hřbitova. Kdy první kostel byl vystavěn, není známo. Nynější kostelík pochází dle slohu z meze XVII. a XVIII. století.

Skrovná stavba, orientovaná, cihelná a omítnutá, záleží z lodi o 2 polích a pravoúhlého kněžiště, rovněž o 2 polích, k němuž přistavěna na jih jednopatrová věž, pod kterou v přízemí jest sakristie. Na západní straně, poněkud v půdoryse vyduté, vyzdvižen barokní štít, jednoduchých

forem, ku kterému přiléhá šindelem krytá valbová střecha. Ve věži jest nad sakristií oratoř v polopatře, osvětlená dvěma okénky, svrchem půlkruhovými; v patře jest zvonice, do které ústí na každé straně okno, svrchem elliptické. Střecha věže, ve tvaru osmiboké báně s lucernou, jest plechem pobita. (Obr. 61.)

Do kostela vedou dva vchody: uprostřed západního průčelí a s jižní strany; do sakristie vede vchod od východní strany. Všecky vchody tyto jsou stejné, v kamenných ostěních, přepásaných elliptickým nadpražím.

ř’v*“

-

•£**

v'~

■rm

■p\>¥ï'-'

il

§BÍgiSPMl - i

■.'i. J‘ -

!S&

Obr. 61, Hořice. Hřbitovní kostel sv. Gottharda.

Okna jsou čtyry v lodi a tři v kněžišti; všecka jsou stejného tvaru, v kněžišti poněkud menší. Kamenná ostění jejich jsou svrchem v ellipti-ckém oblouku překlenuta.

Uvnitř měří lod 14-80 m délky, 9-20 m šířky a 6-50 m výšky a jest opatřena rovným, omítaným stropem. V pozadí, při západní straně, jest kruchta na trámcích.

Půlkruhový vítězný oblouk dělí loď od kněžiště, 9-40 m dl. a 6-35 m širokého. V otupených koutech a u prostřed podélních stran vystupují mělké pilastry, nad kterými jest presbytář, zaklenuta klášterní klenbou s lunetami.

Výprava jest většinou nová, renaissanční, pořízena c. k. odbornou školou kamenickou a sochařskou v Hořicích. Starší jest jedině hlavní oltář, který jest barokní, s obrazem sv. Gottharda (bez ceny) uprostřed, v řezaném zlaceném rámci, který drží dva obstojně řezaní andělé.

S©

Zvony visí na věži tři: 1. Výšky 0-76 m, v průměru 0-93 m. Pod korunou jest nad páskem z palmetek nápis: LETHA x PANIE x M X Ve x L x VI11 x TENTO x ZWON x SLIT x OD x WACZLAVA^X KONWARZE x W HRADCY.

i.

ifi

mm

Obi. 62. Hořice. Městské museum. Pohled na jižní část města

ES

KM

Plfe IP

baUliL^.

mm

z r. 1820.

’Sà

3K

'.áv

?g'

!p

2.    Má výšky 0-48 m, v průměru ,0-55 m, nese pod korunou mezi dvěma ornamentálníma proužky nápis: SIT NOMINI BENEDICTI ANNO DNI 1708. Na plášti jsou v reliefu: sv. Václav, sv. Jan Nep., P. Maria a ukřižovaný Kristus.

3.    Zvonek v lucerně věže jest nepřístupný.

TVRZ skrovných rozměrů stávala vedle hřbitova na temeni vrchu sv.-Gotthardského. Věžovitá stavba byla obehnána příkopem. Zbyly z ní pouze náspy kruhové, nově upravené v r. 1873 dle rozměrů původních,

sa

Ie < ** gr#*-# -    ?•

* y 1 «- ■ f

mM- ■ .

Il

f||

m- -

igpif:

ÊS

mm

a?

Si?. G

alis

ti

T>v

fit

'f 1;

Ï:F

ky-

!.

®KÎ

i, m

Í

4    . ’æ

O-

rmi

•'

*'-41

f/*

!»

S if

|L

hfcri

Ji

3r

■i!

»

*rf .

!WL r-Èi

>

ÍS?;

in

■nrri

i!

Mg

211«

tfü&j

Pif

v >• ''

h*.®»' j

tllí¹

Ébý

\ÏÏ’i

p-

fc«

Yjlfl

i m r»

y«-'..

Sy~. ! 40Tj3&

<*

“•

HS S.

:V>”;    4$

Obr. 63. Hořice. Městské museum. Pohled na náměstí s věže děkanského kostela.

4,

sa

jggp

«

ý.

T-

tpr

tepIV:

mm

•f*

.i ■• ■ ••

w., if.--    T„

BhR

které byly i se základy tvrze použity r. 1812 na stavbu silnice. Na místě, kde tvrz stávala, postaven v r. 1873 pomník J. Žižky (od P. Jiříčka) na památku jeho vítězství nad českými pány, kterého zde dobyl 20. dubna r. 1423.

PUSTĚ HRAD, Hrádek u Březovic též zvaný, jest bývalá tvrz v lese as půl hod. východně Hořic. Zbylo z ní pouze obdélné tvrziště s příkopy a vály a sporými zbytky zdí. (Půdorys tvrziště viz v Hradech a zámcích V., 132.)

MĚSTSKÉ MUSEUM jest v radnici na náměstí, budově to postavené na místě bývalé radnice r. 1870 v slohu novogotickém. V museu

Obr. 64. Hořice. Městské museum. Obraz sv. Jana M.

Obr. 65. Hořice. Městské museum. Obraz sv. Jana Krt.

chovají se kromě značného počtu předmětů předhistorických a národopisných :

Pohledy na město Hořice z r. 1820; tušované kresby celkem správně kreslené; představují pohledy na město s věže děkanského kostela. (Obr. 62. a 63.)

Obrazy z bývalé archy hlavního oltáře v děkanském kostele. Zachovaly se pouze dva obrazy na dřevě malované, představují sv. Jana Mil. a sv. Jana Křtitele velikosti 0-41x1-25m. Ze XVI. století. (Obr. 64.) Sv. Jan M. jest v zeleném rouše a červeném plášti, sv. Jan Křtitel v kožešině a v zeleném plášti. (Obr. 65.) Z kostela

dostaly se oba obrazy do domu truhláře Fr. Birna, který místo archy udělal nový oltář.

Obraz „Zvěstování P. Marie“ na plátně. Tvrdá malba z XVIII. stol. (Obr. 66.)

Obraz „Stětí s v. Jana K ř t.“ na plátně. Představuje sťatého klečícího sv. Jana Křt.; kat sehnutý nad světcem drží jeho hlavu v levici, v pravici meč. Vedle stojí Salome se služkou a nad světcem snáší se anděl s palmou. Dobrá malba z XVII. stol. (Obr. 67.)

'tw-

Svícen bronzový 0-20 m vys. stojí na šestidílné noze, z té vystupuje šestidílný stonek uprostřed s ořechem. Pochází z Mi-lovického kostela. Z konce XV. století.

V;

Monstrance mosazná, zlacená, 0-44 m vysoká, 0-20 m široká; paprsková, stojí na ovální barokní noze. Nahoře Bůh Otec držící zeměkouli a žehnající, dole holubice. Z druhé pol. XVIII. století. (Obr. 68, c.)

Soška P. Marie, 0-30 m vysoká, na podstavci o-io m vysokém, mosazná, zlacená, stojící na půlměsíci v záři 0-18 m široké.

Z konce XVII. stol. (Obr. 68, b.)

Obr. 66. Hořice. Městské museum. Obraz Zvěst. P. Marie.

Monstrance, 0-45 m vysoká, 0-25 m široká, dřevěná a zlacená. U prostřed IHS v záři, na níž dvojí ornamentální věnec. Obhroublá práce z XVII. století. (Obr. 68, a.)

Lodička na kadidlo, 16-50 m dlouhá a 0-14« vysoká, mosazná, tepaným ornamentem zdobená. Z XVIII. stol. Bývala v kostele v Milovicích. (Obr. 69.)

Cechovní konvice cínové tři, rytým ornamentem zdobené:

Č. i. Dole 0-19 m, nahoře 0-125m v průměru, 0-365 m vysoká, s uchem a víkem, na kterém nápis:

MÍCHAEL EŸMAN VEREHRT DER LÖBL : ZVNFT AVF HORSHÍTZ A D 1697.

Na plášti vyryty v dubovém věnečku pod korunkou odznaky jednotlivých řemesel. Věneček drží po každé straně lev.

Č. 2. Dole 0-125 m, nahoře 0-095 m v průměru, 0-21 m vysoká válcovitá konvice s uchem a víkem na plášti vyryto

I H V 1801 ■

Č. 3. Konvice dole 0-14 m, nahoře 0-105 m v průměru, 0-275 m vys., baňatá; na plášti vyryty ve věnečku odznaky řemesel, kolem nich písmena

WL G S

a letopočet: 1751. (Obr. 70.)

Privilegium cechu krejčovského, dané Janem Rašínem z Riesen-burka r. 1491. Nejstarší zde zachovaná listina Hořic se týkající, je bez

pečetě, která byla utržena.

Herbář J ana Černého

z r. 1517.

Kronika Hájka z Libo č a n z r. 1541.

um

Mi

...

Obr. 67. Hořice. Městské museum. Obraz stětí sv. Jana Křt.

„Anmerkungen zum Behüte der Geschichte der Stadt

und Herrschaft Hořitz v. J. L. J a n d e r a“, psané zápisky z roku 1823.

Privilegium Octavie hraběnky Strozziové z 28./IX. 1655 na pergamenu s visutou pečetí.

Privilegium císaře Leopolda I. (trhy výroční povoluje) z 30./IX. 1662 na pergamenu.

Privilegia císaře Karla VI. z 28./I. 1732 na šesti listech pergamenu.

Privilegium císařovny Marie Teresie z 20/X. 1747.

Pečeť města z r. 1582,

stříbrná.

Turecký prapor přinesený hrabětem Petrem Strozzim.

Různé středověké nástroje, šípy a ostruhy vykopané v hradbách pražských z pozůstalosti zdejšího rodáka Petra Maixnera.

FARNÍ KNIHOVNA. Prvotisk: Epistolae Beati Hie-r ony mi z r. 1489. Dva svazky v hladké kůži à 0-22 X 0-31 m. První svazek má 118 listů, druhý 147.    : -V

Prvotisk: Řečisv. Augustinazr. 1521, v hnědé kůži vázáno v deskách 0-22 xo-32 m vel., tisknutým ornamentem zdobených.

SOCHY. Jsou vesměs z Hořického pískovce. Před děkanstvím stojí na barokním podstavci socha sv. Jana Nep. Světec je před--taven jako almužník, podělující chlapce vedle stojícího.

Obr. 68. Městské museum. Monstrance a soška P. Marie.

Na trojbokém podstavci s konsolami na hra -

nách jsou nápisy: SanCto ELee S Mo | synarlo | De Vota | pLebs| eXstlpe | ere-Xlt, na druhé straně: SWatÿ lene | NepoMVCky oChran nás | a V Boha | oro-DVj | za nás; na třetí straně: Vnssern | HelLIgen | Iohann Von | NepoMVCk | Ist Diese j Ehren SaVLe | gebaVet. Slušná práce z r. 1730. (Obr. 71.)

i!

ími

Pod vrchem sv. Gott-

i«--.

Obr. 69. Hořice. Městské museum. J.odička na kadidlo. (Z Milovic.)

harda stojí na křižovatce sousoší Krista P. v zahradě Getsemanské. Nad klesajícím Kristem P. zvedá anděl kalich utrpení. Pěkně a rázovitě modelovaná skupina pochází ze

školy M. Brauna, který v blízském Kuksu kolem r. 1710 delší čas pracoval. Podstavec barokní jest nový. (Obr. 72.)

Na vrchu Mohýlíku, as 10 minut od Hořic na silnici k Hradci Králové, stojí socha P. Maries Ježíškem, na nízkém baňatém podstavci. Postoj i modelace jsou obvyklé, jako na skulpturách barokních. Socha tato tesána r. 1735 rovněž od některého vyučence Matěje Brauna. (Obr. 73.)

ř-o

lil

2.

I.

Obr. 70. Hořice. Městské museum, Cechovní konvice.

3-

Na podstavci vtesán nápis:

Pono e Voto

AnIMo DeVoto

TVo Honor I

Regina poLI

AVe VIrgo SaCrata

SaLVe Spes nostra Beata.

S. A. W.

P. T. C. H.

Na silnici mezi Hořicemi a Hradcem Králové, as 20 miut od Hořic, jest postavena socha s v. Vavřince. Na barokním podstavci vytesán v předu podvojný znak, v jehož levém (herald.) štítu kohout na právo obrácený, dle kterého lze souditi, že dala sochu tuto postaviti paní

Obr. 71. Hořice. Socha sv. Jana Nep.

Obr. 72. Hořice. Socha Krista P. v zahradě Getsemanské.

Minická z Minie, choť J. Sossnovce z Vikanova. V zadu na podstavci vryto :

C-Y^'gYsiUYWý '//63 0 <£ß Qyf&y/”. /S33

w;-_

& ^c» » Hi

* fl

A A*.

m,

lllllllîy*

t-

WĚĚĚĚĚĚ/ĚKĚÍ

■r

HS

If

to

m

...í" A.

>î>

. -í;

■

iM.-.- ■    ; J

Socha sama jest výborná v komposici i v provedení a jest kopií sochy sv. Vavřince z Mariánského sloupu v Hradci Králové, kterýž postaven byl r. 1717. (Obr. 74.)

SLOUPY. Proti východnímu vchodu do zámku stojí sloup toskánský na vysokém čtyrbokém podstavci. Na abaku hlavice sedí čtyrboký architrav, na jehož západní straně vytesán v reliefu ukřižovaný Kristus P. mezi Matkou Boží a sv. Janem. Nad architravem

vztyčen na kamenné kouli křížek. Na zadní straně jest letopočet 1642 a nápis.

Na silnici mezi Hořicemi a Jeřicemi stojí sloup toskánský na čtyrbokém podstavci. Nad hlavicí vyčnívá kamenný kříž. Celek jest

slušných poměrů a pochází z XVIII. století. (Obr. 75.)    ;

ji -

>ř*L.4^

Ví

..

mV:

árii. ■ 1

■"'V #« .

pjggg

Obr. 73. Hořice. Socha P. Marie na Mohýlíku.

Obr. 74. Hořice. Socha sv. Vavřince na silnici k Mikovicům.

Hradiště. (Hradišťko.)

J. Schalter, Top. d. K. B. XVI., 151; A. Sedláček, Hrady"a zámky V., 121 ; Dr. L. Niederle, Lidstvo v době předhistorické, 644; Český lid I., 566; Památky archeol. XIX., 391; F. Voj tíšek, Krakonoš 1887, č. 1—17.

Na temeni Chlumském západně od Mezihoří rozkládáme veliká ohrada před-historická, jež vznikla přepažením ostrohu Chlumského dvěma vály a příkopy. Tato ohrada (v západní části návrší) byla druhdy rozsáhlým předhradím. Vlastní hrad (na nejvyšším místě vrchu) byl malý a měl kolem zvláštní ještě vály. Pod těmito láme se od mnoha let pískovec, při čemž vyskytují se, popelovité jámy se střepy

vlnicemi zdobenými. Též zevní vály jsou již z větší části rozmetány a ze zbytků kopají hlínu pro cihelnu.

Také na úpatí hradiště jest cihelna a v hlíně zde nakopané vyskytují se též střepy vlnicemi zdobené; museum v Jaroměři získalo odtud mosaznou záušnici. Při kopání valů nalezena v r. 1894 tmavá kulička, o které nebylo zijštěno, zda to jantar či černá perla (?). Kulička ta se ztratila. Museum Hořické má však odtud více kamenných nástrojů a šperků s essovitými závity.

V museu Hradce Králové jest uložen kamenný nůž z Hradiště.

fcfft

Pod návrším stojí čtyřhranné stavení, zbytek to bývalé středověké tvrze „Hradiště'*, která byla postavena v prvé polovici XVI. stol. Jest to táž, o kteréž r. 1553 napsáno, že dostal ji Jan z Rokytníka za podíl, tvrz „novou i se zbožím".

Hřídelec.

Wj

-i

KOSTEL SV.JIRI,

filiální; ozdob prostá, orien-

- ..

tovaná, kamenná a omítaná stavba jednolodní s jednopatrovou věží na západním průčelí a obdélným kněžištěm se skosenými rohy na východ. K jižnímu boku kněžiště přistavěna malá sakristie. Vše pod tašky, jen barokní báňovitá střecha věže

plllt

-- -

Wé

: ! - *’

..

Obr. 75. Hořice. Sloupy: u zámku_a_na silnici k Jeřicům.

je plechem pobita.

Vchod jediný ve věži v kamenném ostění s rovným nadpražím.

Oken 3 páry půlkruhových.

Uvnitř je kostelík zcela chudě nově zřízen. V lodi i v kněžišti rovný strop.

Monstrance měděná a zlacená, 0-56 m vys. a 0-28 m šir. Stojí na oválné noze; kol lunuly věneček z klasu, jiný pokrytý nepravými drahokamy na paprscích, na nichž po stranách 2 andělé a nahoře Bůh Otec. Hrubá empirová práce z počátku XIX. stol.

6o

Kalich, měděný a zlacený, 0-24 m vys., 0-085 m v prům. číšky hladké; jednoduchý, empirový.

Zvony jsou dva: 1. Vys. 0-58 m, v průměru 0-73 m; nese pod korunou ornamentovaný pásek, nad ním nápis: POKRZIKVGTE WSSICNI OBYWATELE ZEME A CHWALTE PANA S WESELIM-Ž ....

Na plášti v gotických minuskulích: ian girp hülß j djofcjB a na tt)okrouf)hjm a h))anErí;, a znak (svisle půlený, levá půl prázdná, v pravé šachovnice). Na druhé straně krucifix s P. Marií a sv. Janem a nad ním letopočet 1600.

2. Vys. 0-32 m, v průměru 0-36 m; nese pod korunou nápis: VERBVM DOMINI MANET IN AETERNAM • 1584

Chodovice.

J. C. R o h n, Antiquitas 41; J. S c h a 11 e r, Topographie d. K. B. XVI., 150; J. G. Sommer, K. Böhmen III., 287; J. Horák, T. p. v. o. v h. Kr. 79; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 328.

Mezi Chodovicemi a Holovousy jest údolí, do kterého vražen ostroh Chlumu, zvaný ,,v šancích“. Jest na něm elliptické hradiště, ohražené trojnásobným válem. (Český lid I., 192.)

Pod hradištěm byla r. 1880 vykopána hliněná nádoba, plna bronzových kruhů (as 30 kusů), rytých. Část, 5 kusů, získalo museum Hořické. (Český lid IV., 457; Mitth. d. Wiener anthrop. Ges. 1894, 30.)

KOSTEL SV. BARTOLOMĚJE, byl farním již roku 1384; později byl opuštěn, teprvé r. 1787 zřízena tu lokalie a od r. 1860 opět fara.

Orientovaná stavba ze smíšeného, omítaného zdivá stojí na svahu Chlumských hřbetů nad vesnicí. K jediné lodi, o čtyřech polích, přiléhá u prostřed jižní strany jednopatrová věž a na východní straně presbytář, sevřená s obou stran sakristií a přízemní oratoří. Zcela prostá barokní budova jest kryta taškami; jednopatrová věž s cibulovitou bání pobita jest plechem.

Vchody jsou dva v jednoduchých kamenných venýřích, hlavní ve středu západního průčelí a boční pod věží. Nad tímto jsou vytesány v barokní kartuši dva allianční znaky, pod pětiperlovými korunami ; ozdoby na štítech i nápisy nad nimi jsou nezřetelný pro několikeré přebílení.

Oken jest v lodi sedm, v kněžišti dvě a v patře věže čtyry, jsou vesměs svrchem segmentovým obloukem překlenuta.

Uvnitř jest lod 19 m dlouhá, 8-io m široká a 7 m vysoká, zaklenuta ve čtyřech polích valenými klenbami s lunetami. Jednotlivá pole jsou dělena pilíři o-68 m do vnitř kostela vyčnívajícími, jež jsou půlkruhovými pásy překlenuty. K západu jest umístěna kruchta na dvou kamenných pilířích.

Kněžiště, 6-30 m dl. a 5-28 m šiř., jest o jednom poli, uzavřeném třemi stranami osmistěnu a zaklenuto klášterní klenbou s lunetami

Výprava pochází z druhé polovice XVIII. století od venkovských řemeslníků. Na hlavním oltáři zavěšen obraz umučení sv. Bartoloměje, prostřední ceny.

Křtitelnice kamenná, čtyrboká, renaissančně profilovaná, o-8o ni vysoká. Jest z konce XVIII. století.

(Obr. 76.)

Náhrobky. Pod kostelem jest krypta, s krycí deskou uprostřed lodi; pochováni v ní jsou členové rytířského rodu Karlíků z Ne-žeti

Náhrobní desky jsou: 1. Na epištolní straně ve vítězném oblouku zazděna deska pískovcová 2-08 m dlouhá, 1 m široká, s postavou starce v plátovém brnění a sbíraném límci ; levice drží meč, pravice položena na přilbě. Pod touto vytesán znak Nežetických, panna na lodičce. Na okrajích desky nápis: ÏCeffja pante M • D • LXII tne sfcjebu prjeb untrjel Hrojenp $an BÖihulafö Barlik \ Bs-jieíir a na . . .

2. V oratoři jest zazděna černá mramorová deska, 1-52 m široká a 0-85 m vysoká s znakem barona Levenehra a nápisem:

«■

'i.

___

£

Mf

[ Obr. 76. Chodovice. Křtitelnice a náhrobek č. i.

FRANCISCVS IOS. L. B. DE LEVENEHR

ET GRVNWALL S. C. R. MAI EST ATI AVSTRIACÆ

GENERALIS IN CAMPO MARESCHALI LOCVM TENENS

VNIVS LEGIONI EQVESTRIS TRIBVNVS PROPRIETÄRIVS

MILITARISQVE THERESIANI ORDINIS EQVES DOMINVS

DIRECTVS IN HOLOWAVS ET DOMAVSLIZ

OBI IT DIE VI YVNII MDCCCXII

GRATITVDINIS PIETATISQVE SIMVL

MONVMENTVM HOC POSVIŤ

NEPOS WENZESLAVS

Pod pódiem hlavního oltáře zapuštěna jest nepřístupná deska s reliéfem některého rytíře Karlíka z Nežetic. Za bokovým oltářem na evangelijní straně zapuštěna deska s otřelým nápisem a znakem; jest to náhrobek též některého z Karlíků.

Na věži jsou zazděny dvě desky: Jedna jest o-86 m široká a 1-89 m vysoká se znakem K. z Nežetic a nápisem: JCbíIja cÉ í (1550) umrjBÍ gcjï urojem; $ an Han Barltk \ Bepeíic a íuío ííeIú gEÍm ro )Banu futofpt obpocpma. }3>an Buofj raq bujjg gEfjo mílu Jitro byíy.

Druhá deska jest dvojdílná, 0-96 m široká a i-88m vysoká; ve vrchní polovici vepsán gotickými minuskulemi nápis v obrubě renais-sanční: Heířja J$antE 1593 ra sfcjEbu btn IfâaitBgE BmrjEÍ MrnjEnp Iß. Í3j)a Bar \ Bepeííc a na JpoíoraanJJijtfj a tuto ííeío gBÍ;o obporpraa oeje-kaiuagE sroBfjo rajkrppni; a slaumBÍro prpdjobu st;na roajjBljo }$ana Ofspp Brg. Ve spodní části desky vytesán ve věnci znak Karlíků z Nežetic.

Zvony visí na věži čtyry: 1. Má výšky 075 m, v prům. 0-93 m. Jest zcela hladký, jen pod korunou má nápis z gotických minuskulí: amro bomtnt m ccccaectm fiate campaua fusa esí ab IaubEut bri mnnipoftnfis eí kBaíaE martE rirginis bí omnium sancíorum amtn.

2.    Výšky 0-62 m, v průměru 074 m. Pod korunou proveden ornamentální pás ze střídajících se lvích hlav a lilií. Na plášti relief svátého Václava a pod ním nápis: CAMPANA HÆC PRIMAVICE ANNO 1550 | FVSA POSTQVAM FRACTA FVISSET | IN HONOREM SANCTI WENCESLAI | PRAGÆ IN ANNO 1819 OPERA CAROLI BELLMANN REFVSA EST.

3.    Výšky 0-32 m, v průměru 0-41 m, na plášti v reliefu sv. Florian a datum 1825.

4.    Výšky 0-19 m, v průměru 0-25 m, pod korunou má úzký ornamentální pásek, na plášti v reliefu sv. Bartoloměj, kříž držící a dole, písmena a datum: L W K 1792.

Chlomek.

Nad Chlomkem Jeřickým vyskytují se kamenné nástroje, některé z nich uloženy v museu Hořickém. (Národopisný Sborník okr. Hořic. 2x4.)

Choteč.

J. G. S o m m er, Böhmen, 144, 153; A. Sedláček, Hrady a zámky. V, 118.

TVRZ. Na místě bývalé tvrze stojí nyní fara, ve které v síni zazděn kámen s nápisem:

Teís    íuío frotT bal gBjí Jïamift tmojEUi; pan

mm ? GTír

znak

JMO<£ a ua OTfjlMOn.

Znak je svisle půlený; levá půle je prázdná, v pravé šachovnice.

Na farní sýpce zazděn znak řádu Pavlánů s nápisem „Charitas“, kteří tvrz tuto r. 1750 opraviti dali.

KOSTEL SV. MIKULÁŠE, farní, byl jím dle L. C. již r. 1393. Po bojích protireformačních dostal se v držení Pavlánů, kteří r. 1749—50 ho přestavěli. Roku 1785 zrušen řád Pavlánů a kostel zavřen. Od r. 1787 zřízena zde lokalie.

Orientovaná, omítaná, prostičká stavba záleží z obdélné lodi, k níž přilehá na západ jednopatrová věž, na východ pravoúhlé kněžiště a nízká sakristie, vše pod krytem břidlo-vým, až na čtyřbokou báň věže a cibulovitou stříšku sanktusníku, které jsou pobity plechem.

i til

Okna, po dvou párech v lodi a v kněžišti, jsou nízká, svrchem půlkruhová; podobná, ale větší, jsou 4 okna v patře věže.

Lj

.... ťÉXBb

Vchody jsou dva; hlavní, jenž vede na západní straně do kobky pod věží, vrouben jest kamenným profilovaným ostěním s rovnou římsou, pod níž ve vlysu letop. opravy: R. A. MDCCXXXXIX.

ßis

Druhý vchod ústí do sakristie na jižní straně a má kamenné ostění s uchy v rozích.

11

Obr. 77. Choteč. Hlavni oltář.

Vnitřek lodi kostelní 12-40 m dlouhý, 8-6o m široký a 7-80 m vysoký kryt rovným omítaným stropem, zdobeným dobrou malbou z doby Pavlánů, představující sv. Františka de Paula, zamítajícího odznaky biskupské. V pozadí lodi zvedá se na dvou zděných pilířích a dvou dřevěných sloupcích kruchta.

Presbytář, 7-20 m dlouhá a 5 m široká oddělena od lodi 0-85 m silným vítězným obloukem, jest také krytá nízkým rovným stropem.

Výprava nová r. 1895 od A. Suchardy z N. Páky, až na kostru hlavního oltáře z 2 sloupů a 2 pilastrů korintských s andílky na římse, jež pochází (dle farní pamětnice) z r. 1728 a dvou soch kolem hlavního oltáře, sv. Barbory a sv. Kateřiny v ²/₃ životní velikosti, výborně řezaných v polovici XVIII. věku. (Obr. 77.)

Obraz sv. Františka de Paula za hlavním oltářem (druhdy na postranním oltáři, nyní Mariánském), představuje světce v životní velikosti se skříženýma rukama; dobrá malba některého mnicha.

Obraz sv. Jana Nep. na levo od hl. oltáře, slabší.

Obraz sv. Mikuláše na hlavním oltáři malovala roku 1895 paní A. Suchardová-Boudová.

Křtitelnice stará, nyní na hřbitově, pískovcová; na oblém válci zvedá se osmiboká mísa 0-52 m vysoká, o-66 m v průměru.

Zvony jsou 4 přelité. 1. „Mikuláš“, původní měl (dle farní pamětnice) nápis: „Chvaltež Pana s czymbaly dobře zniegicy, chvaltež ho na czymbalech vffickni. Vsseczky Duch chval Hospodina.“ V právo byl nápis: „Juftina Slecžna roz. Purkrabienka z Donina na Chotcži“. V právo: „Gakož Mogžifs povyffyl hada na Pauffti, tak ma poviffen byti Syn Cžlowieka, aby každý kdož wierži w nieho nezahrnul, ale miel život wiecžny“.

■'i.:

li

_♦    H*"

8

•A-

Nynější zvon, přelitý r. 1892 od Pernera a syna v Budějovicích, rooíMvys., ri2» v prňm., má na plášti znak Donínů (jelení parohy, nad klenotem rytíře, držícího jelení parohy).

i’

'i

■rf{]

Obr. 78. Choteč. Náhrobník č. r. na hřbitovní zdi.

2. Zvaný „Johannis“, vys. o-6o m, v prům. o-68m, měl (dle farní pamětnice) nečitelný nápis a puknuv, byl r. 1828 přelit, a r. 1872 opětně od Paula v Hradci Králové. Na plášti relief sv.

Obr. 79. Choteč. Náhrobník č. 2. na hřbitovní zdi.

Floriana.

3. původně „Barbora“ zvaný a 4. jsou umíráčky, nedostupné.

Náhrobníky jsou dva zazděné v ohradili zdi hřbitova. 1. Pískovcový a polychromovaný, 1 -88 m dlouhý a 078m široký, uprostřed znak Bořků (svisle půlený, v pravé půli šachovnice), nad ním písmena D-B-Z-H- a opis: ïtefija Bopljo 1-5-4-9 | omrkla urovná panij Bafe-rpna Borjkoroa | JJaroiocjoioa na | pul frjBíij ueMeIe fen pafsk prjeb ioa- . noqp a f fufo podjonmna | gEjf: (Obr. 78.)

Pod znakem jest zřetelná značka kameníkova.

2. Pískovcový a polychromovaný, 170 m dlouhý a o-88 m široký, uprostřed v půlkruhovém vyhloubení znak Mateřovských z Chotče s kozlem nad klenotem a opisem: JCMÍja 1583 ru nEbtEh; po íjrompqpd; kbg£ snuj* falo umrzla gEjf urovná panij BafErpna íHaferprofka j ifjoíqE a fufo gsfí podjoroana. J$an£ bojE racj nam rajjßm milojíiio ĎEgfij. (Obr. 79.)

SOCHA SV. JANA NEP. na návsi. Na barokním podstavci stojí světec v životní velikosti v poněkud stlačeném postoji, za ním an-

dělíček; celek úhledný. Na podstavci nápis: A-D- 1747 EREXIT | PRO HONOREI [ ATQVE VENE | RATIONE BEA | TI JOANNIS | NEPOMVCENI PATRONI NOS | TRI PLEBS NOS | TRA FIDE | LIS.

Jeřice.

J. C. R o h n, Antiquitas 54; J. Schalle r, Topogr. d. K. B. XVI., 152; J. G. Sommer, Böhmen III., 252—254; J. Horák, Topogr. p. všech osad h. Kr. Hr. 85; J. Vít, Národopisný sborník okr. Holického, 230; A. Sedláček, Hrady

a zámky V., 142.

Nalezena tu plochá bronz, sekerka s úzkým čepcem (v museu Holickém) a 2 kamenné vývrtky (mus. Kr.-hradecké). (Mitth. d. W. an trop. Ges. 1894, 30; Pam. arch. XIX., 391.)

Z TVRZE, jejíž držiteli připomínají se r. 1379 Mrzák a Zdeněk z Jeřic, zbylo něco málo zdí nad povrch vyčnívajících ve statku č. 13 p. Fr. Poura.

KOSTEL SV. MÂR1 MAGDALENY, farní, byl jím jíž

v XIV. stol.; nynější stojí od r. 1787 uprostřed obce na hřbitůvku, do kterého vchází se zvonicí, zvláště

postavenou.

• 0/

Orientovaná stavba cihelná, omítaná, záleží z nízké lodi, kněžiště ze tří stran osmistěnu a ze dvou přístavků, přilehajících k presbytáři; v severním jest sakristie, v jižním malá předsíň. (Obr. 80.)

Obr. 80. Jeřice. Půdorys farního kostela.

Vchody v jednoduchých kamenných venýřích jsou dva: na jižní straně lodi pod kruchtou a v čele západního průčelí. Nad tímto umístěny jsou dva znaky; v levém jest jakýsi rýč (hr. z Gastheimů?), pravý je břevnem šikmým od levého vrchního rohu k pravému spodnímu rozpůlen; ve vrchním poli je dvojhlavý orel, v dolním labuť. (Znak kn. Paarů.)

Uvnitř měří loď 16 m délky a 7-92 m šířky; podélní zdi, 0-96 m silné, jsou prolomeny třemi páry oken, segmentem překlenutých. Mezi-okenní pilíře jsou oživeny sdruženými toskánskými pilastry, které nesou valenou klenbu s lunetami.

Půlkruhovým vítězným obloukem otvírá se loď do kněžiště, 5 m dlouhého (i s vítěz, obloukem) a 5 m širokého, které jest uvnitř ukončeno oblým závěrem, sklenutým polokopulí a osvětleným dvěma segmentovými okny.

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Novopacko-Hořický.

Výprava z konce XVIII. století chudá venkovského vkusu. Na nízkém kamenném oltáři stojí pouze svatostánek. Uvnitř jest kostel vymalován v r. 1864, kdy nově byla zřízena fara.

Křtitelnice cínová, 1-29 m vysoká, v průměru kotlíku 0-38 m široká, z konce XVII. století. Stojí na 3 barokně zprohýbaných, slabých nožkách, které opírají se vrchními závity o osmihranný, hladce profilovaný kotlík. Na třech jeho stranách jsou zapuštěny lví hlavy s kruhv v zubech; víko ukončuje malý krucifix. (Obr. 81.)

Náhrobní desky jsou na kostele zazděny dvě: 1. Na severní straně pískovcová deska 0-4y ni široká a 0-54 m vysoká, jež dle otřelého nápisu kryla kdys hrob některého rytíře ,,Golo-glava“ (Holohlavá).

2. V jižní zdi jest pískovcový epitaf, 0-53 m široký a 0-99 m vys., dvojdílný. Ve vrchní části v rámci němec, renaissančním nápis: DER HOCH-EDEL REICHS | RITTER VON HILBRANT | IOHANN FERDINANDT LEOPOLD GENAND (sic) | AUF DIESE WELDT BEY | NACHT GEBOHREN (sic) | HAT NOCH VOR TAGE SEIN | LEBEN WORLOHREN (sic) ) KÖNIGGRÄTZ DEN 8. IUNY MDCLXVII.

V spodní části jest v oválném rámci allianční znak pod korunou o 3 liliích a 2 perlách. Levý štít čtvrcen; v prvém poli lev, v druhém a třetím po pěti př čných břevnech, Ve čtvrtém ord. Pravý štít vodorovně půlen; ve vrchním poli půl dvojocasého lva, v dolním vodní panna, c V rozích vedle znaku jsou v reliefu sutky, lebka, rýč s lopatou a dvě skřížené pochodně.

JúĚSňá

iggjjg

Ai

6 dm.

Obr. 81. Jeřice. Farní kostel. Křtitelnice.

Zvony visí tři v nové zvonici zděné, která stojí na východ od kostela a kterou v přízemí vchází se na hřbitov. 1. Zvon „hranník“, o-68 m vysoký a 0-84 m spodního průměru, jest hladký. Na čepci datum 1694. Pod korunou dvojřádkový nápis: leafa Ďopl)o itftcßfjo rftrpjfefjo beuabejafefjo bBoaícíjo teda jroort flif gejí | rfjroalc panu bofru mafeqe boji t ropm fraaftm fmfe marp magbaleniß.

2. ,,Poledník“, výšky o-6o m, v průměru o-8o m, jest pověšen na koruně o 6 ramenech maskami zdobených. Pod korunou nápis z různě velkých liter sestavený: IA WOIAM HUSEM SWEho pany B°HV KE C²TI A CHV/ALE GEHO A NABÍZÍM KAzDEHO C²ASv Cziç>WIEKA SMRTeDLNeHO. Pod nápisem vine se úzký perlovec a pás z akantů a kalíšků, dolů obrácených. Na plášti na jedné straně v reliefu krucifix mezi Matkou Boží a sv. Janem Mil. a nápis: KRISTOF STRAN | SKI TOHO CZASV ) AVRZED-NIK TE I HOZ PANSTWY .

Na opáčné straně v oválném věnci vavřínovém, o-I2Xo-i8m velikém, jest ostře modelovaný znak pánů z Hodkova (žebřík pověšený vodorovně) s kolčím, a písmena: AAMBRBZH (t. j. Anna Alžběta Misková, roz. Bohdanecká z Hodkova).

Při spodní obrubě nápis: LETHA 1624 VROZENA PANI ANNA ALZBIETA MYSSKOWA ROZENA BOHDANECKA Z HODKOWA TOHO CZASV WDOWA A WRCHNOST TOHOTO ZADVSSY PRZEDNE KE CZTI A CHWALE PANA BOHA K WZDIELANI CYRKWE SWATE A NA PAMAT KV S WAV NÁKLADEM DVCHODVW TEHOZ ZADVSSY RACZILA GEST TENTO ZWON NOWY DATI VDIELATI.

3. „Umíráček“ v průměru 0-39 m, výšky'0-31 m nese, nápis pod korunou, opět z různě velkých liter: ChwaLtEZ Pana NA CYMBaLiCH CHWALTEZ Ho NA CYMBaLCH D^BRZe ZN^YICICh WSSeLiKY DvCh CHWAL HoSPoDiNa 1624.

Vedle těchto býval zavěšen — jak viděti dosud na stolici — čtvrtý zvon, který praskl a uložen jest na špýchaře. Zvon tento, v průměru o-66 m, výšky 0-51 m, jest úplně hladký a dle rázu liter, ranně gotických

* its *    -srqpggffl    terne»«*

Obr. 82. Jeřice. Nápis na zvonu druhdy č. 4.

majuskulí, jest z nejstarších českých zvonů. Písmena jsou změtená, některá obrácená a smysl jejich nejasný; tvarem pochodí nejméně z počátku XIV. století. (Viz faksimilena obr. 82.)

ZÁMEK, vystavěný ku konci XVII. století v prostém baroku, stojí uprostřed pěkného parku, východně od vesnice.*) Jednopatrová kamenná a omítaná budova jest zdvižena na čtvercovém půdoryse o 9 osách okenních na každé straně, jejíž délka měří 40-5 m. V severovýchodním rohu přistav na šestihranná věž. Vedle věže vede do zámku vchod v kamenném ostění, nad nímž vytesán v kartuši allianční znak, týž, jaký jest na náhrobní desce Jana z HiUprandtů na kostele Jeřickém zazděné. Na jižním průčelí vystupuj? podjezd na kamenných sloupech s balkonem. Okna jsou v příz mí v rovných ostěních; v patře mají chambrany, rozích uchovité zálomky, nad nimiž jest vlys sevřen dvěma do vnitř prohnutými volutami, které nesou římsy střídavě rovné a prohýbané. V přízemních oknech jsou zachovány mříže s pěti kolečky, z nichž každé zdobeno čtyřmi lístky a osmi závity.

V čtvercovém dvoře provedeny jsou arkády o pěti otvorech na každé straně, jež zaklenuty půlkruhovými pasy do čtyrbokých pilířů s toskánskými hlavicemi. Ochoz přízemní sklenut jest řadou křížových kleneb, v patře opatřen rovným stropem.

*) Vyobrazen v Sedláčkových hradech V, 143.

Uvnitř jest po vyhoření v r. 1887 vše prázdno; pouze d v e ř e v saloně, dubové s náplněmi a sloupky před výklenky a pěkným pocínovaným kováním v německé renaissanci, jsou zbytkem původní úpravy. (Obr. 83.)

853

Üb

yaFňp

afe

:«4-;

£=f

ti

fl

i!

jftjy

mm

■

mm

til

— ■

_____'    *    -----    .    y

^HPS'

úfll

Li

m.

• V "T

,/ ni

j-

c.

100

Int.

Obr. S3. Jeřice. Dveře v sále zámku.

SOCHA SV. JANA NEP. před zámkem 11a osmibokém sloupu toskánském, polychromovaná. V čtyrbokém podstavci pcd sloupem nápis: TATO STATVE GEST | WIZDWŽENA KE CTI | A CHWALE BOŽÍ A SO IANA I NEPOMVCZKEHO. | O SWATÝ JENE NEPOMV | CZKI PATRONE NASS CŽESKÝ I OCHRANVG NAS OD WSSELY | KEHO PADV A HANBY SWIETSKÝ. I DNE 22. MAÝE | LÉTA PANIE Í724.

Kaly.

Český lid III., 375 a IV., 183; L. Š n a j d r, Mitth. d. Wiener anthrop. Ges. 1897, 5; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 129.

Mezi vsí Kaly a Vřesníkem zvedá se nad stokem potoka Bystřice a druhého bezejmenného vysoký ostroh, oddělený od vysočiny kalské širokou úžlabinou. Nejjižnější části jeho říkají ,,na valech“ a jest tato proti severu ohražena poněkud ven prohnutým dvojím válem bez příkopu. Prostora ohražcná obnáší asi 10 jiter a sestává z malého lesíka „na kolečku“ a větší role rozdělené nyní mezi usedlosti č. 8 a č. 48 v Kalech. Asi r. 1884 nalezla tu služka jednoho z obou hospodářů při polní práci bronzový palstav s uzavřenými laloky a výkrojkem v zadu, jaké se zhusta v terramarách italských vyskytují. Palstav váží 395 gr a byl r. 1896 zakoupen pro museum hradecké.

t'TS '

fi

/ ' m

>;v

[J

mšm

I:

li®

X.

-,

Ülil

Ám

Obr. 84. Kalná Dolní. Vnitřek farního kostela.

Kalná Dolní.

J. S c h a 11 er, Top. d. K. B. XVI., 122; J. G. S o m m e r, Böhmen III., 181, 228.

KOSTEL SV. VÁCLAVA, farní (byl jím již r. 1377), za husitských časů byl zbořen; r. 1609 Václavem z Valdšteina znovu postaven

a odevzdán českým bratřím. Roku 1723 od hraběte Václava z Morzinu opět nově postaven, při čemž přistavěna byla i věž.

Orientovaná stavba, omítaná stříkanou maltou, stojí nad vesnicí na návrší uprostřed hřbitova; k lodi o třech osách přilehá na západ věž, na východ kněžiště s polygonálním závěrem, na sever sakristie s oratoří.

Kryt na kostele břidlový, na jednopatrové věži kryté osmibokou lucernou s cibulovitou báňkou a na sanktusníku téže formy plechový.

Vchody jsou dva, pod věží a v jižním průčelí, oba v kamenných venýřích, svrchem rovných. Okna jsou vesměs v kamenných ostěních, segmentem přepásaných.

Loď kostelní, 17-85 m dlouhá a 10-70 m široká, jest unvitř dělena toskánskými pdastry a sklenuta ve 3 polích valenou klenbou s lunettami. (Obr. 84.)

i,'

-V

:: ;

Obr. 85. Kalná Dolní. Soška P. Marie ve farním kostele.

Kněžiště, 11-50 m dl. a 6-70 w šir., oddělené od lodi půlkruhovým vítězným obloukem, zaklenuto v jednom poli křížovou klenbou, v závěru polobání s lunettami. Vítězný oblouk a pas u závěru podporován jest též toskánskými pilastry.

Oratoř nad sakristií otvírá se do kněžiště segmentovým oknem.

Výprava je slušná, barokní.

Na hlavním oltáři stojí v bohatě řezaném rámci pod baldachýnem socha Madonny s Ježíškem 1-30 m vysoká. Dle tradice pochází z kláštera ve Lhotě Klášterské, jenž byl Husity r. 1424 rozbořen. Soška ležela prý přes 200 let v zemi a byla — byvši vyorána — postavena as před sto lety na oltář. Výborná řezba ze XIV. století. Žezlo a korunky jsou z barokní doby. (Obr. 85.) Vedle Madonny stojí sochy sv. Petra a sv. Pavla v životní velikosti; dobré práce z XVIII. stol. Za oltářem visí nový obraz malovaný P. Maixnerem v barokním rámci, anděly zdobeném.

Na severním bočním oltáři obraz sv. Jana Nep. v širokém řezaném rámci barokním s dvěma anděly po stranách a sochami sv. Václava a sv. Ludmily.

Na jižním bokovém oltáři, rovněž barokním, stojí mezi sochami P. Marie a sv. Jana Mil. pěkně řezaný krucifix; všecky sochy jsou v životní velikosti.

Obrazy sv. Václava a sv. Antonína Pad. visí nad jižním vchodem a pocházejí z kostela z r. 1609.

Kazatelna, dřevěná, spočívá na bílém pískovcovém sloupu toskánském i s profilovaným římsovím 1-98 m vysokým. Renaissanční tento zbytek kazatelny pochází z výpravy kostela z r. 1609.*) (Obr. 86.)

li

/!

ř !Í|

!!

Křtitelnice cínová, i-io m vys., v průměru kotlíku 0-35 m, pochází z r. 1629 a byla obnovena r. 1854. Stojí na třech vysokých nožkách. (Obr. 87.) Víko ukončuje neumělý krucifix.

Monstrance, 0-65 m vys. a 0-32 m šir., “ měděná a pozlacená, nepravými drahokamy posázená, stojí na oválné, květinovým ornamentem zdobené nožce. Kol hrnuly trojí záře z paprskův a dvou

\v

Obr. 86. Kalná Dolní. Kamenný spodek kazatelny ve farním kostele.

věnečků v ornamentálních. Empirová, z prvé poloviny XIX. století.

Kalichy jsou dva. 1. Vys. 0-26 m a 0-09 m v průměru číšky, měděný a zlacený, zdobený na spodku číše páskem z vína; empirový.

2. Vys. 0-26 m, 0-09 m v prům. číšky, stojí na kulaté nožce cele kvítkovým ornamentem zdobené.

R e 1 i q u i á ř, 0-31 m vysoký a 0-15 m šir., postříbřený; oválná noha 0-13 xo-io m v prům. nese polygonální nodus a kosočtvercový reliquiář s věnečkem zlaceným a jiným stříbrným, v němž vsazeny jsou 4 ametysty.

Obr. 87. Kalná Dolní. Křtitelnice ve farním kostele.

N áhrobník pískovcový 172 m dl. a 075 m šir. s nápisem:

*) Na této kazatelně kázal dle tradice J. A. Komenský, kterýž se v zdejší krajině delší čas zdržoval před odjezdem svým z Čech.

LÉTA PANIE 1734 DNE 17 MIESICE MAGE USNUL W PANU WELEBNY DWOGCTIHODNY A WISOCE UČENY PAN FRANTISSEK ANT. KOLÁŘ FARAŘ KALENSKY.

PAN BUH RACZ MU DATI ODPOCZINUTJ WIECZNE A SWETLO WIECZNE AT MU SWITI NA WEKY WEKUW. AMEN.

Zvony jsou ve věži 3 a v sanktusníku jeden. i. Vys. 070 m, v průměru o-8o m, na plášti na jedné straně krucifix, na druhé znak Vald-šteinský (čtyři lvi ve čtvrceném štítu) a písmena W z W (= Václav z Valdšteina) a pod ním nápis: GAN MÁSLO, GAN MIKVLE Z SLEMENE, DVSSEK Z KALNÉ KOSTELNICI A. D 1565.

2.    Vys. 0-65 m, v prům. 074 m, holý, bez nápisu.

3.    Vys. 0-42 m, v prům. 0-46 m nese pod korunou nápis: itit fumeur

jančíe J (?) rjï JL    mmmQXXII (= 1522).

4.    Nepřístupný; má letopočet 1779 a písmena: F. A. F.

Košťál.

A. Sedláček, Hrady a zámky V., 201.

HRAD stál na sever od Nové Páky naproti hradu Levínu. Založen byl ve XIV. stol. Valdšteiny větve Lomnické. V XV. věku byl již pustý a připojen k Semilům.

Zbylo jen obdélné hradiště sotva 30 m délky.

Lanžov.

J. C. R o h n, Antiquitas 84; J. Schalle r, Topographie d. K. Böhmen XVI., 146; J. Sommer III., 251; V. Dokoupil v Methodu r. 1895, 13—23; J. Horák, Topogr. všech osad h. Kr. Hr. 102; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 89-91; P. J. Kuczej v Národop. sborníku okr. hořického, 237.

Ves Lanžov bývala druhdy as částí Poličan, aspoň páni na tvrzi v Bílých Poličanech uvádějí se v XIV. věku jako patroni kostela Lanžov-ského.

KOSTEL SV. BARTOLOMĚJE, farní, připomíná se r. 1350 mezi farními, pod jmenem kostela nedalekých Poličan. V XVI. století stal se filiálkou Miletína, od r. 1720 zřízena při něm fara.

Původní románský kostelík o jedné lodi a kněžišti z 5 stran osmiúhelníka, bez opěráků, byl v XVI. století přestavován renaissančně. Roku 1684 byl rozšířen o věž při západním průčelí a oratoř nad sakristií, na severní straně kněžiště. Roku 1804 přistavěna na jižní straně kněžiště pětistranná kaple sv. Apoleny, kterou dal zříditi Fr. X. ryt. Cecinkar

z Birnic, jako hrobku pro svůj rod. Roku 1862 přeneseny rakve z krypty pod oltářem do nové hrobky Cecinkarů na novém hřbitově.

K jihovýchodu presbytáři obrácená stavba stojí uprostřed hřbitova nad vesnicí. (Obr. 88.) Kvádrové zdivo druhdy neomítané spcčívá na trnoži, jenž na lodi končí římsou z oblounu, pásku a náběhu; na věži náběh na římse schází. (Obr. 89.)

O románském původu svědčí le-seny na nárožích lodě, kteréž spojeny jsou pod římsou (jež záleží z desky, oblounu, svodu a klínovitého zubo-řezu), obloučlcovým vlysem, opírajícím se o hlavy nestvůr; z těch jsou zachovány jen dvě na jižní straně.

(Obr. 90.) Nad presbytáři nachází se obr- ⁸9- Lanžov.

.    v , s,,    i ,,    , mv Trnožní římsa na

f44-f-n r

Obr. 88. Lanžov. Půdorys farního kostela.

renaissancni římsa luriGttova, siln.0 farním kostele vyložená, s hrotitými záklenky na hlavní zdi. Strmá střecha lodě, kaple i sakristie jest kryta šindelem; cibulovitá báň na věži i s osmistěnnou lucernou pobita jest plechem.

Vchody jsou dva, v jižní zdi a ve věži. Tento má pískovcové ostění ze zalomeného pilastru, nad jehož hlavicí překlenut otvor půl-kruhovitě. Portálek končí římsou s kusým štítem, mezi jehož oběma pahýly stojí na desce římsy kamenná šiška. Vnitřní vchod z kobky pod věží do lodi jest vrouben kamenným ostěním v polokruhu zaklenutém a rovnou římsou ukončeném.

Vchod v jižní zdi jest prolomen později vedle původního románského portálu, jehož sporé stopy jsou dosud zřetelný.

Dle nich byl starý vchod

-,

1

Nu

!íí

vrouben sloupky, stojícími v ústupcích ve zdi, s kostkovými hlavicemi a překlenut ca. ve výši 4 metrů půlkruhovým profilem z válce záležejícím. V roce 1908 odbourána pozdější předsíňka a tu objeven i vnějšek románského původního portálu, jenž byl půlkruhem zaklenut

ik

f f f -r

fbm.

Obr. 90. Lanžov. Hlavní římsa na románské části farního kostela.

a opatřen štítem s obloučkovou římsou podobnou oné pod hlavní římsou lodi. (Obr. 91.)

Dvojpatrová věž jest na rozích obrněna profilovanou rustikou a dělena v patra renaissančními páskovými římsami. Zdivo její prolomeno v 1. patře třemi malými obdélnými okénky, v druhém patře čtyřmi většími okny svrchem v polokruhu sklenutými.

PP*

¥ rr

tu. «

llšiá

‘1

3/j

\J

jg

Ml

■4

tel

pUvíý

ÍV >

É5Ď.J

■-a

: iá

* ji

»V

^3»

Sg^j

4M

"Ä

f.L.

Iíé

Obr. 91. Lanžov. Farní kostel. Stopy jižního portálu.

O k e n v lodi jest pět, dvě na jihu a tři na sever; v kněžišti jsou tři (prostřední zazděno). Všecka okna jsou ve špaletách do vnitř i na venek se rozvírajících. Původní polokruhové zaklenutí bylo později mírně lomeným obloukem nahraženo.

Uvnitř měří lod n-8w délky, 7-40 m šířky a 7-50 m výšky; síla zdí jest i-22 m. Původní trámový strop nahražen rovným omítaným stropem, se štukovou ozdobou, z nové doby pochodící. Kněžiště jest

5 ni dlouhé a 7 m široké a zaklenuto nepůvodní valenou klenbou s lunettami a v polygonálním závěru paprskovou křížovou klenbou bez žeber.

Na severním boku kněžiště vystupuje balkonovitě oratoř na třech silných konsolách o dvou podvalcích pásky dělených. Pod oratoří nachází se sakristie, křížovou klenbou překlenutá.

ï- ■

i

i rtÉ -

jjj

Obr. 92. Lanžov. Vnitřek farního kostela. Pohled na empory a kruchtu.

Proti sakristii rozvírá se oblouk, 2-30 m široký, do kaple sv. Apoleny, jejíž půdorys tvoří pět stran osmiúhelníka.

Po třech stranách lodi vestavěna jest empor a na šesti kamenných sloupcích toskánského řádn, 2-05 m vysokých, překlenutých půlkruhovými pasy, za nimiž sklenuta jest empora sedmi křížovými klenbami. (Obr. 92.)

Kobka pod věží sklenuta jest křížovou klenbou, na níž provedena ze štuku ozdoba záležející z vaječníku a perlovce, ve tvaru čtverce, prostoupeného čtyřmi obloučky.

Barokní výprava, venkovského rázu, záleží z hlavního oltáře s obrazem sv. Bartoloměje (malovaného r. 1852 V. Kroupou), s poly-chromovanými sochami sv. Jana Křt. a sv. Krištofa po stranách, dále z postranních oltářů, na jihu s obrazem sv. Rodiny a na severu s obrazem sv. Jana Nep. Oltáře, jakož i řezaná a částečně zlacená kazatelna, jsou z konce XVIII. stol.

v 'pú

WĚĚĚĚĚĚ

Ve výklenku pod věží umístěna dřevěná, polychromovaná soška Madonny s Ježíškem, 1-24 m vysoká, která stávala druhdy na hlavním oltáři. Rázovitá práce z rozhraní XV. a XVI. stol.

HP

mm

i'

tou.

mi

Kropenka, 0-75 m vysoká, 0-30 m široká, z hrubozrnného pískovce; stojí na čtvercové desce, od níž dřík přechází v osmistěn, na němž sedí kulatá mísa. Na noze i pod mísou jsou stopy polychromie červené a žluté. (Obr. 93.)

Křtitelnice, cínová, stojí na kamenné noze kalicho-vité, 0-63 m vysoké.

Při vrchním okraji vytesán frakturou nápis:

c.

Obr. 94. Lanžov. Křtitelnice ve farním kostele.

Obr. 93. Lanžov. Kropenka ve farmm kostele.

€afo IkríibEÍtticE gejl ílanpel nmtndjo JirojBtti a oímo-ttJEnjj ítD Bmfpt sraaíem (obr. 94.).

Kotlík cínový, hladký, 0-25 m

vysoký a 0-34 m široký, opírá se o kamenný trnož třemi nožkami z vousatých hlav vyčnívajících a dole v drápky ukončených. Při vrchní obrubě vine se nápis: TATO • KRZI . DELNICE • NÁKLADEM • VROZENE(HO) • PANA • MENVSSE • VDELANA • LÉTA • 1555 (t. j. pana Magnuse Bukov-ského z Hustiřan). Uprostřed víka, zdobeného třemi málo zřetelnými hlavičkami, pne se hladký křížek.

Monstrance empirová, mosazná a zlacená, 0-59 m vysoká a 0-26 m široká; elliptická noha ovinuta anthemionem a festony, ořech dvěma řadami lupen rákosových a akantových.

Kalich stříbrný, 0-23 m vysoký. Na šestilaločné nožce ovocný věnec a nápis: Familia Grata Equitis de Birnitz SS. Patronis suis MDCCCXLVL

Na ořechu vyčnívají čtyry hlavičky andílků a na číšce 4 reliefy: P. Maria, sv. František X., sv. Edvard a sv. Antonín.

Kancionál zr. 1719 tiskem Václava Tybe⁷y v Hradci Králové. Titulní včnovací rytina představuje hraběte Antonína Frant. Šporka a datum 1720.

N áhrobníky. V dlažbě kostelní lodi pod lavicemi bývalo a nyní na hřbitově složeno jest šest pískovcových desek, valně ošlapaných.

1.    Délky 1-30 m, šířky 0-92 m; uprostřed znak Zárubů z Hustiřan (ve znaku nesli bílé břevno vodorovné v červeném poli). Kolem nápis: LÉTA 1568 VMRZELA W PANV PANA ROZALIE DCERA PANA KRYSS-TOFA BVKOWSKEHO Z HVSTIRZAN A NA H RADIE WELEHR HEYTMANA KRAGE HRADECKÉHO.

2.    Deska riom dlouhá a 0-70 m široká se znakem Zárubovským uprostřed; pod nim nápis: Ma 1579 rüß sdrjßbll | prpßb ptomtßntßntjm pana jarijïx utnrtßla Bûarganka Ocera uropen.ijo pana Hrpssiofa Bukmw skßijo \ 3|u]ïtqan a iuio obpocpraa . . .

3.    Náhrobek některé z dcer Kryšt. Bukovského z Hustiřan, i-iom dlouhý a o-6o m široký, bez znaku, s nápisem: Bßfa pante 1586° tu pon

nrojßttßko pana Brpssíofa

btelt po pro.....bohonala ptooí snmg

Buitotofkßljo i Ifitjltrjan a gßgtdo íielo tuto podjotoane obpocproa a jafß ntfkrpsseni ocjßkatoa.

4.    Deska 0-85 m dlouhá a o-6o m široká bez ozdob, jen s nápisem: LÉTA 1585 W PON | DIELI PO SWATEM MAR | TINIE VMRZELA GES | T VROZENA P I ANNA ANIZKA DCERA VROZENÉHO PANA KRISTOFA BVKOVSKEHO Z HVSTIRZAN A . . WELEHRAD . . . GEGIZTO TIELO TVTO POCHOVANÉ ODPOCZIWA A OCZEKAWA SLAWNEHO | WZKRZI-SSENI V KRISTV.

WOT SWVG . .

5.    Deska 0-95 m dlouhá a 0-50 m široká s otřelým znakem Husti-řanských a nápisem: LÉTA 1586 DOKONALA ZI . . . BVKOWSKEHO Z HV | STI RZÁN W TV STRZEDV PO S. WACLA | . .

6.    Deska 1-70 m dlouhá a 0-87 m široká, vyplněna reliefem ženské postavy se sepjatýma rukama na prsou knihu držící, v dlouhém šatě a znakem Kordulů ze Sloupna (rukavice vzhůru vztyčená) u pravé nohy.

V rozích jsou výplně z listů. Nápis: LÉTA PANE 1602 DOKONALA.....j

ZE SLAVPNA ! A NA CZERWEN . . POLI-

PANI MANDALENA CZANECH TV STRZEDV PO SWATEM MATEGY......

V kapli sv. Apoleny jsou ve zdi zapuštěny dva náhrobníky z červeného sliveneckého mramoru, s reliefy postav muže a ženy, velmi dovedně tesanými a to:

7.    Dlouhý 2-12 m a šircký 1-18 m vyplněn postavou silně vypuklou rytíře v plátovém brnění a v okružním límci, s mečem v levici a helmou v pravici. Postava opírá se o čtyrboký podstavec, jehož přední plocha nese znak Hustiřanských. Kolem desky na obrubě nápis: ANNO • 1632 •

DEN • 20. IVLII • IST • IN ■ GOTT ■ ENDT • SCHLA- | FFEN • DER • WOHL-GEBORNE • HERR • HERR • WENTZEL • SARVBA • VON • HVSTIRZAN • HERR • AVFF • | TRZEBOWIETICZ • VNND SSTIEPANICZ • DESSEN-1 LEICHNAM • HIER • IM • GEWELBE • RVHET - VNND • DER • FRÖHLICHEN • AVFF-ERSTEHVNG • ERWARTET. | (Obr. 95.)

'*7 g

*Y:

■>    4

■ M

'ix VW fc,

-■

g:

A*

t-'S

1 ::

I '

■ \wm

. /

, \ C ■

’S

>)!ir

ÿur Hr “ 11%/

I.

f;L

W/

r.

ik

äff

jh?

m ; Í'■    a

I f Jîy.rf A

I ■ . wls

fl ^    •> J.-l

Li

|i/r

-/

mmm

r??;

Obr. 95. Lanžov. Farní kostel. Náhrobníky č. 7. a S.

8. Náhrobník vedle předešlého, 2-06 m dlouhý a 1-06 tn široký, choti Václava Záruby z dclnorakouského rodu Zelkingů, představuje ve vysokém reliefu ženskou postavu v dlouhém plášti, s rukama na prsou skříženýma a znakem u levé nohy. (Čtvrcený štít, první a čtvrté pole šikmo půlené, v druhém a třetím poli ke středu obrácený dvojocasý lev.) Na obrubě nápis téhož rázu, jako na předešlém nálmobníku: ANNO - 1639 * DEN • 3. APRILIS • IST • IN • GOTT • | ENDTSCHLAFFEN • DIE - HOCH-WOLGEBORNE • FRAW • FRAW • ENGELBVRG • SARVBIN • GEBORNEHER-RIN I VON • ZELCKHING • AVFF • WEISPOLITSCHAN • | DERER • LEICH-

NAM • HIER • IM - GEWELBE • DER • FRÖHLICHEN • AVFFERSTEHVNG • ERWARTET • |

Zvony visí na věži čtyry: i. „Sv. Bartoloměj“ v průměru 0-97 m, výšky 0-78 m, s nápisem pod korunou: GOS • MICH • ANTON • SCHNEIDER : IN • KONIGGRÄTZ • ANNO 1817; na plášti nese na jedné straně reliefy kříže, sv. Pavla, sv. Václava a sv. Bartoloměje, na druhé Matky Boží s Ježíškem.

2.    ,,Sv. Václav“ v průměru 0-67 m, výšky 0-38 m. Původní zvon, který nesl nápis z goth. minuskulí,

jehož smysl nebylo možná rozluštiti, praskl r. 1888 a byl přelit r. 1889 u Vojtěcha Samasse v Lublani. Starý nápis tehdy nebyl opsán.

3.    Poledník v průměru 0-24 m, výšky 0-26 m, též ,,sv. Josef“ zván, zdoben vypuklým křížem. Pod korunou písmena: A. S. I. K. A. 1817 (t. j. Anton Schneider in Königgrätz Anno 1817).

4.    Umíráček s nápisem: Nákladem Jana G. Pawlowskeho, pulkrabiho roku 1734. Jest nepřístupný.

. Na faře Lanžovské nalezl roku 1830 farář Miletínský Jan Arnold dva papírové lístky malého formátu kvartového, písmem glagolským psané.*)

Jest to zlomek bible české, z Knihy přísloví kapit. 4.: „Slyšte synové kázeň otcovu!“ počínající. Nález uložen jest v museu král. Českého.

58

,s.

íi

Ěm

ti

ti

*£*tiBĚhí JW

|íMÄ «

St

ftièr.

àfcâ

äflBgl

SOCHA SV. JANA NEP.

před kostelem na vysokém barokním podstavci, jehož přední stěna vyplněna kartuší s reliefem sv. Jana před křížem klečícím. Socha v obvyklém postoji, prostřední ceny, byla postavena roku 1763.

Obr. 96. Lanžov. Boží muka.

BOŽI MUKA na silnici k Velehrádku as 5 minut od Lanžova, ve tvaru pískovcového sloupu toskánského, na 1-36 m vysokém podstavci. Na hlavici sloupu sedí architrav, jenž končí kamennou kulí, ve které zasazen železný křížek. Celková výška bez křížku 4-50 m. Hranol podstavce zdoben vypuklinami, na dvou stranách jsou odznaky sv. přijímání, na druhých dvou ovocné festony; na jižní straně vytesán letopočet 1684.

*) Popsal K. T. Erben ve „Výboru z literatury české" II. díl, 1868, 177—178.

8o

Na architravu znázorněny v reliefech výjevy ze života P. Ježíše. Práce' slušných poměrů; vypukliny jsou působením povětrnosti značně opršelé. (Obr. 96.)

Levín.

A. Sedláček, Hrady a zámky V., 200; Fr. J i r ů t k a, Okres Novopacký v ď. n., 8; J. Beran, Pam. N. Páky, 1.

HRAD založen byl v XIII. stol. od Pakoslava z Brady, jenž psal odtud ,,z Levina“. V XV. stol. byl Levín připojen ke Rumburku a v XVI. stol. byl již pustý.

Na táhlém hřbetu, nyní Levín zvaném, jest patrné hradiště v severní jeho části, kde viděti dosud dvoje vály a rozlohu hradu. Patrno dosud jest na východní straně vlastního hradu předhradí, oddělené od tohoto příkopem a přístupné druhdy dvojím příkopem a válem. Hrad záležel z paláce na lichoběžném půdorysu, před kterým na sever byl dvůr.¹)

V západním konci hřbetu jsou sotva patrné stopy okrouhlé stavby,, asi hlá ky bývaLho hr.idu.

V    V

Lhota Sárovcova. (Sárová.)

A. Sedláček, Hrady a zámky V., 136.

Byl zde nalezen kamenný nástroj. Nad vsí směrem k Bělohradu jest malé hradiště, „hrádek“ zvané, se střepy rázu hradištního.

TVRZ, po níž zbyly nepatrné zdi ve vsi v místech dvora panského, byla sídlem vladyk Šárovců ze Šárova; r. 1567 prodána Jindřichu Smi-řickému a spojena od té doby s Hořicemi.

V obci jsou zachované pěkné lidové stavby srubové s dřevěnými lomenicemi zejmena č. 21. a č. 36.

Tato jest polychromovaná modře a červeně na lištách. Okřídlí jsou spodem vesměs malovaná. Pod kabřmcem jsou nápisy:

Na č. 21:

ÏTsta páné V 1833 J

©enío grunt gejt mpbnnýjen l pomoci; Boji j Baklabtt Xpefa Badjmana (SepIJg BajareíJkg králi Jibotofkřr Na č. 36:

íEenío nápts roierm; ořfjranug tento Ißiibrjhk ob raflefjo jléfjo 3B>ne 27 (Ěernma Üofef ítojíka ©oíjo (Laju biji Tň\)d)íáimi

íEenío grunt gejt njtjjbtmfen f pomoct kop a j na-klabů }$ana íokiafje rarafjiila bne 18 jungus 1798 nttjír maronner SraJJnar JîarJJt íoroarpJJ X Brorf.

SOCHY: Na cestě k Mlázovicům stojí socha sv. Jana Nepom., i m vys., v obvyklém barokním postoji. Na podstavci nápisy v předu: HVNC I RESPICE I VIATOR | Sl PER DEVIA | VlTÆ VIS | PATRlAM | ATTINQRE (sic).

Na jižní straně: IanV | DěLegte | VCtlWoft | MLazoWfftl |

Na severní straně: V toho j WpLaCtl | WeM | aVDoLI geft | poteffen l Chronosticha všech tří nápisů = 1733.

KŘIŽ při cestě do Podhorního Újezda v lese. Na barokním podstavci stojí kamenný kříž se slušně tesaným ukřižovaným Kr. P. Pod ním na svislém břevně kartuš, na jejíž vrchní části v reliefu ženská postava se sepjatýma rukama (P. Maria?). Kolem reliefu nápis:

Setta 1736 | bite 25 uno. | (Síomittnefjo mt^e | SBilima í)?at§ala §e fopfftc§ | C^era Síaterjina | @tar§irffa gbe no tom miftie §e fani nejfíajne gmrjena a jmrtebíně ramena | !tera§to m materfffí)cf) rufao m Jšanh je obebraía.

Libonice.

V museu hořickém nachází se odtud smaltovaný korál žlutý s bělomodrými očky, jakých celá šňůra byla nalezena před několika lety na hrdle kostry v Lochově u Jičína vykopané. Sluší do mladší doby halls ta ttské.

Lukavec.

J. S c h a 11 e r, Topogr. d. K. B. XVI., 138; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 123; Národopisný sborník okr. Hořického, 10.

TVRZ zde stávala v XV. věku a seděli na ní vládykové Lukavečtí z Lukavce. Roku 1692 bylo zboží Lukavecké i s tvrzí spojeno s Bělohradem.

Tvrz stávala na místě nynějšího dvora.

Miletín.

I. Jandera, Über Miletin in Böhmen; J. G. Sommer. K. B. 233—245; J. D. Horák, Topogr. pop. v. o. h. Kr. H. 93; J. Lhota, Miletín (monografie); F. Š u b r t, Národopisný sborník okr. Hořického, 232; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 123. Farní pamětnice.

Byly zde nalezeny před r. 1853 zlaté závity (E. Wocel, Čas. Č. Musea, 1853, 3 dle zprávy K. J. Erbena).

HRAD MILETÍN vznikl jako statek českých knížat; v něm hostil vévoda Vladislav I. biskupa sv. Ottona r. 1124. Tento hrad stál

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Novopacko-Hořický.

na ostrově dokola vodou obklopen. Později M. puštěn některému dvořanu, jenž založil rod pánů z Miletína a postavil tvrz na západním konci návrší. Roku 1241 darovala Domoslava, vdova Zbraslava z Miletína, hrad s jinými ještě statky, německému rytířskému řádu špitálních bratří Jerusalem-

cÁJi X* ®*

3>2ř

ských, jimž patřil až do r. 1410, odkdy náležel různým pánům. Roku 1560 koupil zboží Mile-tínské od Albrechta Smiřického ze Smiřic Jiří z Valdštýna, který byl Miletínu laskavým pánem, pozvednuv jej na městečko. Z té doby zachovala se pečeť, s malým znakem Valdštýnů nahoře, sv. Jiřím saň potírajícím uprostřed a nápisem kolem: P. MIESTECZKA MILETÍNA 1564. (Obr. 97.)

Obr. 97. Miletín. Pečeť města Miletína.

Za panství Valdštýnova rodu byl starý hrad již v ssutinách, jak svědčí zpráva Boh. Balbína. Na jeho místě postavil hrabě Jiří V. z Oppersdorfu, choť Barbory z Waldštýna, nový ZÁMEK roku 1693 a po požáru r. 1699 opět v r. 1703. Tento zámek shořel r. 1846 a znovu byl roku následujícího opraven. V nynější formě jeví se zámek jako dvojpatrová neúhledná budova obdélného, na východní straně uprostřed poněkud vybočeného půdorysu, zcela jednoduchého renaissančního slohu, s rovnými štíty na jižní a severní straně. (Obr. 98.)

KOSTEL ZVĚSTOVÁNI P.

ijl

MARIE, již roku 1270 farní, jest r v nejstarší své části, presbytáři, vystavěn od německého rytířského řádu v druhé polovici XIII. století. Roku 1607 dal Bartoloměj z Valdštýna kostel rozšířiti a přistavěl kůr a kapli.

Obr. 98. Miletín. Východní průčelí zámku.

Po roce 1766 jej opravil J. Sosnovec z Vlkanova. Roku 1846 lehl Miletín popelem i s kostelem, který slohově opraven a valně rozšířen byl v roce 1899 dle návrhu arch. A. Cechnera.

Jednolodní stavba orientovaná, s pravoúhlým kněžištěm na východní straně, ku kterému přilehá na jihu kaple, na s. sakristie, nad ní oratoř. Na západním průčelí štít, před ním otevřená předsíň, mezi dvěma schodišti, na kruchtu a do střechy vedoucími. Na podélních zdech jsou dva páry opěrných pilířů kolmých a na všech rozích po úhlopříčném pilíři o jednom odstupci, nahoře jednoduše sešikmených. Kryt jest taškový, na osmibokém sanktusníku nad presbytářem plechový. (Obr. 99.)

Vchody jsou tři, hlavní na západě a dva postranní v bočních

zdech lodi.

Lod kostelní (stará) měla délky 15-30 m, šířky u vchodu 9-80 m, u vítězného oblouku 9-38 m\ původně byla zaklenuta žebry, jichž úlomky se nalezly a prozrazují svým tvarem dobu svého vzniku, XIII. století.

(Obr. 100.)

ZDÍ

I______

V husitských bouřích při vypálení kláštera, pobořena i klenba a později dostalo se kostelu rovného stropu. Nalezeny totiž ve zdech podélních lože trámů a v cípech nad vítězným obloukem malby temperové ze XVI. století, bez umělecké ceny. Představují P. Ježíše v Getsemanské zahradě, hrubé techniky venkovského umělce.

Pc poslední opravě r. 1899 prodloužena lod na 22-8o m a nově skle-

nuta ve třech polích křížovou klenbou. (Obr. 101.)

lip

Vítězným obloukem, hrotitým, 5-88 m širokým a 8-20 m vysokým, bez profilu, otvírá se lod do kněžiště, 10 m dlouhého, 6-76 m širokého a 9 m vysokého. Toto jest v 2 polích sklenuto křížovou klenbou.

Obr. 99. Miletín. Půdorys farního kostela.

Žebra profilu hruškovitého protínají se ve dvou hladkých svornících a podporována jsou konsolkami s ornamentální neb figurální výzdobou.

(Obr. 102.) Tři okna mají po jednoduché kružbě, z trojlistů složené, (Obr. 103.) Na obou rozích stojí ne-zcela přesně v úhlopříčnách opěrné pilíře, se seříznutou hranou v trnoži,

o jednom ústupku a sešikmenou plochou s římsou nahoře. Do oratoře vede 3dílné okno.

Obr. xoo. Miletín. Farní kostel. Průsek žebra v kněžišti a v lodí (tento ze starého kostela).

Dveře z kněžiště do sakristie, 0-87 m široké a 2-05 m vysoké, v kameném pažení, přepásaném gotickým obloukem. Jednoduchý jeho profil, z válce v ústupku záležející, stáčí se od výšky 0-72 m nad podlahou v provazec. Dveře jsou pobity plechem, připevněným úhlopříčnými pásky s ozdobnými hřeby a růžicemi. (Obr. 104.)

V kněžišti jest uprostřed hrobka, ve které byly rakve členů rodiny Valdštýnské, které při častém drancování kostela zmizely.

6*

¹

Plán hradu viz v Sedláčkových Hradech a zámcích V., na str. 200.

ra

-,

>:;X

SH

fjt

t:

W-4-1^44-4-í-ř-T

Obr. ioi. Miletín. Podélní řez farním kostelem.

.....

Ï~:~:~~    —    ' c

TE

IT

..jé! jj

V IP

x.

.* ♦ \

IliVíř

wM

Sf&l ( I

Xmf./llXIJ

MR

~=i

\X

-X

Wt

aiwir

>» \

>V:~

,aj___

íX

- . '

• v- '-    ■ Ň -    ■- =    ■ §5    -

'r S>X>- ,

•i

WTlMlH

/U

v*

S”

y*v

lî

lli.'

....

v\X

K'

Obr. 103. Miletín. Farní kostel. Půdorys a kružba okna v kněžišti.

Výprava kostela jest nová gotická.

Stará jest jen křtitelnice cínová, 072 m vysoká a 0-57 m široká, nyní na železné třínožce spočívající. Nápisy nese dva z gotických minuskulí; prvý kol hořejšího kraje, druhý dole při pahýlech někdejších noh. Při vrchu čte se: „Ityeta panie patnacyttéteíjo bftmmeqpet-tneljo tato írgtibínic§ §íita ge§t !e cjti a t inhale (sic) bo^i a pcmnie marigi matce geíjo tr> .

Kol dna: ^ jabmoéi foéteía mt-íetinéíefjo mtétrem íoacglamem mieéta í>rabc§e nablabem”. (Obr.

105.) Na ploše mezi nápisy ryta do hloubí značka:

■,(

Z původních tří noh zbyly pouze tři poprsí mladistvých

mSSíp

ÍH

kÁ

'>■

)V

'II'

11 m

mk

=S‘

UÍ-

íf

a 10,û

4-+

1tn

Obr. 104. Miletín. Farní kostel. Portálek, mezi sakristií a kněžištěm.

tváří, s věnci na hlavách a rukama přes prsa skříženýma. Na kotlíku jsou čtyry relieíy svátých, silně poškozených železným kruhem, na kterém vryto: A. 1839. Postavy stojí pod plochými baldachýny mezi dvěma sloupky. V hladkých dvou polích jsou upevněny dva kruhy. Víko přidržovala druhdy tři poprsí bezvousých mužů s rukama na prsou přeloženýma. Nyní jest víko dředěné, barokní. Na kulatém pískovcovém trnoži vryt letopočet 1608.

Varhany byly na kruchtě postavené počátkem XVII. století, pocházely z téže doby. Škoda, že setlelý obal, bohatě zdobený, nedal se znovu posta viti. (Obr. 106.)

Monstrance paprsková, empirová, z i. polovice XIX. stok, o-6ivysoká, ze zlacené mědi. Noha obtočena řadou lípových lupenů. Na paprscích kol středu věneček z vína hroznů, po obou stranách andělé a nahoře Hospodin.

ňvi'j

ffř

>A

Mil

li

íj

L-ř

ii

Ul

i!)

10 0 8

Obr. 105. Miletín. Farní kostel křtitelnice.

? Kalich 1. barokní, 0-23 « vysoký, měděný a pozlacený. Noha i stonek s ořechem jsou hladké, profilované, spodek číšky vězí v košíčku z barokního ornamentu. Na noze nápis : ,,Cap. S. Joani Nep. in balneo“, který svědčí, že patřil tento kalich k výbavě kaple sv. Jana Nepom. v blízkých Miletínských lázních.

2. Rovněž barokní kalich, měděný a pozlacený, 0-22 m vysoký. Na vroubkované noze stojí hladký stvol s profilovaným ořechem. Na číšce z ornamentů vystupují medailony sv.

Barbory, sv. Anny a sv. Máří Magd.

Na noze nápis: ,,Capele Trzemessna A.

1761“. Pochází z výbavy fil. kostela v Čerň. Třemešné.

Ve zdi jsou nyní zapuštěny součásti bývalé kamenné kazatelny pis- §l|l;il kovcové z r. 1608. Všecky desky mají plastické obruby z vaječníků a záleží z 5 kamenů, o-8o m vysokých a o-6o m širokých s reliéfy čtyř evangelistů a 1 na pátém ukřižovaného Krista P. mezi Matkou B. a svátým Janem M. Tyto desky tvořily zábradlí kazatelny ; kromě těch zachována i část zábradlí ke schodišti, 1-15 m dlouhá, 0-56 m vysoká, s reliefem, představujícím Eliášův vstup do nebe. Plastické figurální práce jsou hrubé.*)

N á h r o b k y. V předsíni zazděny jsou: 1. Malá deska 0-85 m dlouhá a 0-45 m široká s nápisem:

Estfja 1557 | 0 prnmj ^nfuůlju frtj ujmrjsl Bbamcřt Bajbßcjhp \ Babcpe    ítelo raném Ir|p; oqe-

karaape blalfprslaraßneijo rajlkr^tjssunj raben sbmj.

Pod nápisem znak Radeckých (rýč), v rozích desky růžice.

2.    Deska 1-69 m vys., o-88 m šir., s vypuklou postavou muže plnovousého, ve sbíraném límci a otevřeném kožiše; v ruce má rukavice a široké spodky po kolena. Podle postavy znak a nad ním v koutech rosety. Relief, nyní otlučený, byl slušně sekán. Kolem postavy nápis frakturou:

Hßfa JBantß 1585. ÎÎDaufmij Ißo | Jfrmimicpjrfj Bjmrjßl Brokern; J$an (Shrpít šíáv&sy Babecktj | j Babqe. ©Eřjojfo ©ißlö JAcpekaraa Blafjc-glaraenßljo Rpjkrpssenj ra Bnjslu JBami“ (Obr. 107.)

3.    Deska 1-77 m vys., 0-87 m široká, s postavou ženy v závoji a kápi, s modlitbami v sepjatých rukou; v levo v rohu znak s vodorovným břevnem. Kolem nápis:

II

kl

r.“

3P

jí*®⁵²

fí

Obr. 106. Milstín. Farni kostel. Varhany.

*) Jsou vyobrazeny v Sedláčkových Hradech a zámcích V. 125.

LÉTA 1604 NA DEN SWATU ANJSKY • PAN BUH RACZIL POWO-LATI VROZENU PANI KATERZINU STARZINSKU Z HUSTI RZÁN A NA SEDLICZYCH A TUTO GEST POCHOWANA OCZEKAWA Z MRT......

(Obr. 108.)

Kat. Stařímská byla manželka Hynka Stařímského z Libštejna, dle rodu Rodovská z Hustiřan, ovdovělá Radecká na Sedlci.

Ve zdi zasazena deska opět se znakem Radeckých (rýčem na přič z prava na levo), 0-92 m vys. a 0-59 m šir. Nade znakem nápis:

Tuto Lezi Dwau Djtek Przi Porodu | Krztu sv° nedossly Pana Pana Radeczky⁰

w' 'i

w& )itU9iů

ri ..y

TV

I '.7 .

. ..v

í

RE

Obr. 107. Miletín. Farní kostel. Náhrobník č. 2.

Obr. 108. Miletín. Farní kostel. Náhrobník č. 3.

V sakristii ve zdi zasazena votivní deska v kartuši, pískovcová, i-i6 m vys. a 0-91 m šir., na ní znaky hrabat Morzinů a Magni a nápis: FVNDATIO PERPETUA J UXTA | INSTRUMENTUM P(ER) ILLMIS. AC EX I CELIS. D. D. MARIA ANNA S. R. I. C. | MORZIN NATA COM. MAGNI D: HAERE : | IN MILETIN ET FERDINANDŮ S. R. I. C. [ MORZIN. S. C.

I R. ME : INTI : ACT : CONSIL : | AC. CAME • HAERE : IN MERCLIN. PATRO I NO : ET BENEFACTORIBUS GRATIOSI | SSIMIS. OMNI MENSE SACRUM I I PRO P. T. PATRONA ANN IVER I. j PRO P. T. EXC. D. D. P. COM. HIRONIMO KO | LOWRATO E LIPB | STEINSKI ANNI HOC OPUS. FACTUM EST IN LAUDEM DEI ANNO DNI MCCCCC.....

(Stalo se r. 1762.)

ZVONICE stojí o sobě, as 10 metrů od kostela k východu, na půdoryse 7-25 x7-15 w; k severnímu boku přistavěn kamenný šnek, do 1. patra věže sahající. Kamenná tato věž jest jediným zbytkem bývalého kláštera rytířského řádu špitálních bratří Jerusalemských, založeného r. 1241, a byla dle všeho vstupní branou. Přízemí její jest otevřeným průchodem od východu k západu. Roku 1586 byla Jiříkem z Valdštýna na tři patra zvýšena. V 1. patře byly hodiny, v 2. zvony a v 3. byt hlásného, se zděnou gal-lerií. V báni byly cymbály. (Obr. 109.)

SL.

Obr. 109. Miletín. Půdorys zvonice.

R. 1846 při požáru kostela chytila i věž a 4 zvony i cymbály se rozlily. Ze zbytků dal tehdejší majitel Miletína, Hynek Falge, nové dva zvony uliti.

Při opravě r. 1864 snížena věž o 1 patro a přikryta nevhodným osmibokým jehlancem, plechem pobitým.

Východní oblouk věže vrouben renaissanční rustikou, krytou nad obloukem pásovou římsou s nápisem: (Obr. no.)

SVB VMBRA ALARV TVARY ťTF.GE NOS DNE ANN01586

Obr. no. Miletín. Nápis na zvonici.

Pod římsou ve svorníku znak Miletína (sv. Jiří potírá draka) a vedle znaky Radeckých (rýč šikmo na přič) a Hustiřanský (vodorovné břevno). V orámované desce nad římsou znaky Valdštýnů (4 lvi) a Bohdaneckých z Hodkova (vodorovný žebřík).

Ve věži visí zvony přelité po r. 1850. Dřívější zvony měly nápisy:

Zvon ,,hrubý“ pod korunou nápis : Gott las befollen sein | die Glocke und auch — die Kirche dein | gos mich niclaus löw in Prag.

Na plášti : Letha 1654 14. dne aprilis dal wysocze vrozeny Pan Pan Jan Christoph hrabie Waldstein (G it.) tento zwon vdielati wedle wvle nadepsané Panj materze geho.

Pod znakem Waldsteinským : Vrozeny Pan Pan Bartolomieg z Waldssteina. Pan na Miletinie a Rodowie.

Pod znakem Bohdaneckých: ,,Vrozena Panj Panj Magdalena Waldsstein-ska rozena Bohdaneczka z Hodkowa a an (sic) Miletinie a Radowie“.

Druhý zvon nesl nápis: léta narozenye Syna bozieho tisycieho cytrzysetho (sic) strzidczateho a pátého dyelan gest tento zwon skrzye rucye fylypowie v hradczy nad labem.

Třetí „poledník“ měl nápis: Anno dni MCCCCCXXII hec campana fudata est in honore beate marie virg. ad opidu miletin tpe (sic) Sacerdotis Georgii de Curia.

Čtvrtý zvon byl bez nápisu.

SOCHY: U zvonice stojí na barokním podstavci obstojná socha sv. Jana Nepomuckého v životní velikosti, kterou dal postaviti r. 1701 Jan Palacký, sekretář hraběte Jiříka F. z Oppersdorfu. Na podstavci nápis:

MS

'Z

SN.

íí/i>

"f

»V

,Æ

MM

NS

«žgž|B

\ : ......

g* ftséS.

mm

wm

Obr. ni. Miletín. Socha sv. Gottharda.

Obr ii2. Miletín. Socha sv. Linharta.

Sít tlbl LaVs et honor NepoMVCene Ioannes perpetWs. Vere es serVVs In aXe Del.

Na druhé straně:

ErVIt In VIVIs opVs IstVD gente PaLatskl CVIVs qVI sanCtl noMen In orbe gerlt.

Socha Panny Marie na náměstí, stála na vysokém korinthském sloupu. Zřízena byla r. 1735 na místě pranýře, který byl 05m jižněji znovu postaven na místo, kde stál až do r. 1782. Socha v pohnutém postoji ve vlajícím rouchu byla dovedně tesána a pocházela od M. Brauna, jak svědčil nápis na podstavci, z nové doby ale pocházející:

L-V

va

yV

rr

lil

-V

Obr. 113. Miletín. Socha sv. Floriána v zámeckém dvoře.

Postavena r. 1735 nákladem měšťanů M. Braun z Prahy

Opravena r. 1776 V. Hajek

Socha byla velkým větrem r. 1907 i se sloupem shozena a rozbita. As 5 minut od Miletína, u silnice do Hořic, stojí socha svátého Gottharda ; představuje světce v biskupském ornátě v barokním pojetí. Na podstavci v předu nápis:

A FVLgVre et teMpestate LIberet nos agrosqVe sanCtVs GottharDVs PatronVs noster.

Při tom dva znaky otlučené a na jejich místě J. F. ¹)

Na zadní straně: 1731. (Obr. m.)

Socha sv. Linharta stojí na západ od Miletína při silnici k Mile-tínku. Světec stojící na barokním podstavci drží v levici knihu, pravicí žehná; u nohou sedí mu hříbě. Na podstavci nápis:

BeatVs | LeonarDVs | LIberet nos a | pestlfera LVe | peCorVM (= 1772)

rfi

fi

"V

i;

>;ý‘

Obr. 114. Miletín. Socha sv. Notburgy v zámeckém dvoře.

Pod nápisem baroková kartuš, v které byl znak Sosnovců,, jenž byl z rozkazu J. Falga otlučen a vytesána místo toho v kartuši písmena Vzadu vtesáno:

IosephVs Ioannes SossnoWetz Liber Báro De WLkanoWa In honoreM hVIVs SanCtl eX Voto posuit.

Anno qVo pestlfera LVe CarltleqVe granDI Castlgata respirât BoeMIa. (Obr. 112.)

SanqVInee esto tVIs Donate Patronus Rig IDa et a nostrls fVLgVra peLLe pLagls ad aureas Vzadu: 1731

Socha sv. Donata stojí u Falgova. Na barokovém podstavci v tesán nápis:

tea

Sochy sv. Floriana a sv. Notburgy ve dvoře zámeckém, běžné barokní práce, bez nápisu, jen na kartuších, druhdy znakem S snovců z Vlkanova opatřených, jsou

li

'•-.t

j - -~r.

■I _ «p

-    v;

j'Ír„:Vý.í>

« > ,• ;%,< ,

.jgg

ÉeklSi

Ipil

-fil

V’

a’.

Obr. xi6. Míletín. Kříž v polích z r. 1804.

Obr. 115. Miletín. Socha Panny Marie při cestě na Chroustov.

nyní písmena J. F. Obě sochy jsou as jednoho původce a mají u nohou své atributy: sv. Florian dům hořící, jenž hasí, a sv. Notburga — ochra-nitelka skotu — krávu. Obě sochy stojí v kamenné ohrádce z kuželek. (Obr. 113. a 114.)

Socha P. Marie při cestě k Chroustovu z konce XVIII. století bez nápisu. (Obr. 115.)

KŘIŽ kamenný stojí na křižovatce staré a nové silnice z Miletína do Hořic. Na vysokém jónském sloupu vztyčen malý kříž s postavou Krista P. značně archaistickou, jež jest bud starší než sloup, neb dle

staršího reliefu provedena současně s křížem, na jehož podstavci vyryt nápis v předu:

Gežlšl pro sWé DobroWolné VtrpenI VDěL Lítost a zbaW nás D (!) restV Wěčného.

v zadu:

K VCtěnI zřízen na nákLad obce MILetlnské. Höttinger fecit A 1809. (Obr. 116.)

KAPLE SV. JANA NEPOMUCKÉHO v Miletínských láz

ních, na sever od města Miletína iV₂ kilometru vzdálená. Byla postavena r. 1750 nákladem ovdovělé hraběnky Anny z Kolovratů rozené hraběnky z Magni.

K jihu obrácená, kamenná a omítaná stavba jest vyzdvižena na obdélném půdoryse, s elliptickým závěrem na jižní straně. Severní průčelí, v jehož středu vede jednoduchý vchod v pískovcovém venýři, ukončeno jest nad hlavní římsou rovným štítem, « s volutami po stranách. Na rozích, šikmo v úhlopříčnách otopených a ve středech podélních façad, jsou zdi sesíleny toskánskými pilastry. Kryt střechy a barokního sanktusníku uprostřed hřebene jest šindelový. (Obr. 117.)

Oken, v segmentu sklenutých, jest pět, dva I 1 |r páry v podélných průčelích a jedno nad vchcdem.

Obr. 117. Miletín. Půdorys kaple sv. Jana N. v Mile-tínských lázních.

Vnitřek kaple, 7 m dlouhé, 3-70 m široké a 5-70 m vysoké, jest ve dvou obdélných polích zaklenut českou klenbou, v elliptickém závěru polokopulí. V koutech, šikmo otupených a uprostřed podélných zdí vystupují jednoduché pilastry toskánské. Celek, ač skrovných rozměrů, působí ladně.

Výprava záleží z jediného oltáře, na kterém vytesán z pískovce, v životní velikosti póly chromo váný sv. Jan Nep., mezi dvěma ležícími andělíčky.

Tito i socha jsou rázovitě pracováni a pocházejí z polovice XVIII.

století.

Miletínek.

A. Sedláček, Hrady a zámky V., 128.

U dvora jest popelná té místo se střepy, ozdobenými vlnovkou. (Pam. arch.

XIV., 669.)

TVRZ toho jména stávala při panském dvoře a proslul její držitel Bořek z Miletínka v husitských bojích.

Tvrz od konce XV. století zůstala pustou.

»

Milovice.

J. C. Rohn, Antiquitas 94; J. S c h a 11 e r, Topogr. d. K. B. XVI., 148; J. G. Sommer, Böhmen III., 278; J. Horák, Topogr. p. v. o. h. Kr. 74.

Poblíž kostela hojný nález bronzů (ztracený) a koster různě na přič položených. (Český lid IV., 457.)

TVRZ Milovice, jež na počátku XV. stol. patřila Závišovi z Milovic, stávala na místě nynějšího dvora, na mírném návrší u vesnice.

KOSTEL SV. PETRA xA PAVLA, filiální, uvádí se r. 1384 mezi farními. Byl přestavěn za J. Albrechta ze Smiřic v r. 1613, a podáváno v něm pod obojí. Po vypuzení evangelíků opět opraven v letech 1740—58 vně i uvnitř barokně, jak dosud se jeví.

Obr. 118. Milovice. Půdorys filiálního kostela.

Orientovaná, kamenná a omítaná stavba, taškami krytá, záleží z jediné lodi o třech polích a kněžiště o 5 stranách nepravidelného osmiúhelníka, k němuž přilehá na sever jednopatrová věž s kamenným šnekem na západním boku. Zevně jeví se kostel úplně barokním; nároží a meziokenní pilíře jsou sesíleny toskánskými pilastry, jež nesou silně vyloženou římsu. Na západním průčelí vyzděn štít na prohnutých ramenech s hladkým tympanonem uprostřed. (Obr. 118.)

Vchody jsou v kamenných, jednoduchých venýřích tři: uprostřed jižního, severního a západního průčelí.

Oken, barokně skrojeného ostění, jsou tři páry v lodi, dále po jednom v západní hlavní zdi lodi a v jižní zdi kněžiště. Krom toho jest za hlavním cltářem malé kruhové okénko.

Věž, nyní plechovou cibulovitou bání s osmibokou lucernou krytá, jest jediným zbytkem gotické stavby a to až do pasové římsy. První patro s velkými okny do zvonice jest při poslední přestavbě postaveno. (Obr. 119 )

Vchod zevní do věže jest obložen barokním, kamenným venýřem, svrchu rovným. Na severní a východní straně zachovala se 0-30 m šir. gothická okénka, trojlistem ukončená. (Obr. 120.)

Vnitřek věže slouží za sakristii a jest sklenut křížovou klenbou na obdélném půdorysu, 4-27x4-70^ velikém, do žeber profilu z druhé polovice XIV. století, jež protínají se v terčovitém svorníku, na kterém štítek se dvěma překříženými meči. (Znak vladyk z Lesonic?) Žebra opírají se u výběhů v koutech o profilované konsolky. (Obr. 121.) Původní jest také pažení vchodu se sakristie do kněžiště, ve zdi 1-50 m silné; profil o dvou válečkách, vroubících výžlabek o pásky po stranách, zabíhá 0-70 m nad dlažbou do šikmé trnožní plochy. Rovné nadpraží podporují v koutech hladké, vyduté konsolky.

Dveře dubové, o-yoxi-8om veliké, jsou pobité plechem, drženým pásky, v úhlopříčnách přibitými. Pěkná jest na nich p ř í t u h a. (Obr. 122.)

•»

“Ai»

:T*g»'Wfaž -,

Obr. 119. Milovice. Pohled na filiální kostel.

Loď jest 1770 m dlouhá, 7-85 m široká a 10-50 m vysoká; podélní zdi jsou oživeny v meziokenních pilířích a v koutech lesenami, na 0-45 m z líce zdí vystouplými, jež překlenuty jsou elliptickými pasy a dělí celcu loď na tři pole, krytá českými klenbami. Hv

Vítězný oblouk, o-8o m silný, jest rovněž elliptický a dělí loď od presbytáře, 5-38 m široké, 7-07 m dlouhé a 8-6o m vysoké, sklenuté v jednom poli českým klenutím a v polygonálním závěru polobání s lu-nettami.

V západní části lodi plní jedno pole kruchta, k níž vede vchod zevně přistavěným schodištěm.

Výprava z druhé polovice XVIII. stol. jest chudá. Na hlavním oltáři obraz sv. Petra a Pavla, průměrné ceny. Na postranním oltáři,

(Obr. 123.)

'i

Pamětní desky.

Obr. 120. Milovice. Filiální kostel. Okénko ve věži.

Obr. 12 r. Milovice. Filiální kostel. Půdorys žebra, konsolka a svorník ve věži.

postaveném v zavřeném vchodu v severní zdi, stojí krucifix mezi Matkou Boží a sv. Janem; polychromované řezby ze XVII. století, dobré práce. Z téže ruky jest i Pieta v sakristii.

Náhrobek: i. V jižní zdi uvnitř presbytáře zazděna pískovcová deska, 0-94 m široká a 170 m vysoká. Představuje klečící ženu v pláštíku kožešinou vroubeném, obrácenou ku krucifixu, vztyčenému na arkádě v slohu německé renaissance. Pod křížem znak ve vavřínovém věnci. Ve štítu kolmé břevno. Pod reliefem destička s nápisem:

LETHA 1589 WE STRZEDV DEN SWATEHO MIKVLASSE | RÁNO MEZY TRZYNASTAV A CZTRNASTAV HODÍ NAV | VMRZELA VROZENA PANI

BARBORA ROZENA SEM INKA Z SEMI I NA MANŽELKA VROZENÉHO PANA BER-NARTA RAKWICZE | Z CZERNHAVZV TOHO CZASV AVRZEDNIKA NA HORZI (CI)CH KTEREZTO MRTWE TI ELO GEGI TVTO W TOMTO CHRÁM IE PO I CHOWA- ™

NO GEST PAN BVOH RACZ DVSSY GEGI MILOSTIV/

B(EY)TI PRO ZASLVHY SPASITELE NASSEHO GE-ZISSE KRYSTA AMEN.

MĚ

vm

íLi

[i '!

jm

ř.

mi

111.

V lodi pod kruchtou zasazeny jsou dvě: 1. V jižní zdi, 1-78 m dlouhá a v prostřed 1-15 m vysoká. Nejvýše vytesáno poprsí sv. Petra s klíčem v ruce, mírně vypuklé, v kruhovém medailonu. S obou stran písmena S a P. V spodní části, obdélného tvaru, jest nápis:

S P ALBRECHT IAN SMIRZICZKY ZE SMIRZICZ

NA SKÁLÁCH, DVBV, RVBVRKV (Rumburku) GICZINE A HORZICICH. Pod nápisem zasazen v oválném otvoru znak Smiřických z červeného mramoru, velmi ostře tesaný. Kolem znaku letopočet 16 — 13.

2. V severní hlavní zdi zasazena pískovcová deska, 1-78 m dlouhá a 0-34 m vysoká, na níž nápis:

Toto dylo geft konáno za Sprawy vrzedniczkj na Horziczych Pana | J akuba Hartmana a na Zdiarze léta 1613 | za kostelnikuw Matiege Stawcha, Jana Zilaka, Martina Czykana, Petra Duchonie, Matiege Horaka a Adama Swatonie.

Monstrance měděná a zlacená, paprsková, 0-51 m vysoká, stojí na elliptické noze, zdobené postříbřenými reliefy evangelistů; kol

:|ÍÍ;

ů|í

•>

y.

'12

■!!

Ife

I-:

.F

ii i

fm

!>

luil

sr

melchisedeku věnec, barokně stáčený, posázený nepravými drahokamy. Nahoře tepaný relief Hospodina. Ze 2. polovice XVIII. století.

Kalich, 0-25 m vysoký, měděný a zlacený. Na noze i spodní části číše prolamované, tepané ornamenty barokní. Z počátku XVIII. st.

Ornát, 070 m šir., 1 m dl., na zlatotkaném brokátu jsou červené a fialové růže. Pěkná práce z poč. XVIII. st.

Pluvial i-20 m dl., 2-60 m šir. Na modrém hedvábí vetkané různoba-

~......- a

ií

řevné kytice. Přezka hladká, mosazná, s vrytým ornamentem renaissančním. Slušná komposice z počátku XVII. stol. Křeslo pontifikátní, potažené koží @ s tlačeným ornamentem z vinných listů a hroznů. V lenochovém polštáři vtlačena koruna o 3 liliích a 2 perlách. Výborná práce z konce XVI. stol.

Lampa na věčné světlo barokní,

Obr. 122. Milovice. Filiální kostel. Dveře ve věži.

slušné pro sekávané

práce ze st.

XVIII.

Zvony nynější jsou přelity r. 1863 po ohni. Zvony lehdá roztavené bývaly tu tři, dle zápisků dra Lad. Jos. Jandery (IL, 606).

1. 20 centů as těžký měl pod korunou nápis dvojřádkový:

A FVLGVRE ET TEMPESTATE LIBERA ME DOMINE IESV CHRISTE A 1734 |

ZA DVSTOGNIE WELEBNEHO AWISOCE VCZENEHO WACZLAWA WITA KRNOWSKEHO TOHO CZASV DĚKANA HORZICZSKEHO.

Uprostřed zvonu na plášti s jedné strany: ZA VROZENÉHO A STATECZNEHO VLADIKI P. SIMONA IAK. WIRTA TOHO CZASV HEYTMANA HORZICZSKEHO.

II

■Mi

II

Ï:

l'. • ’

Na protější straně:

NICOLAO PRICQVE ME FECIT IN REGNA VRBĚ IVNIORIS BOLESLAI.

Obr. 123. Milovice. Filiální kostel. Náhrobník ě. i.

2.    Byl as i6tcentů těžký a nesl dvojřádkový nápis:

HftßO DOffiiui sftaaaaavn hea cmrprhr fvsr öst rdlrvhhvr Otu oœmpoTeims st bbrt0 ma Ria virginis öt owrivm

SRRTORVflß 0T SRM0TVM P0TRV5R RD PRROUhlRW \MROWI0Z IRH STRROïiOTR 2 KRRB0WIU2 R HR WOSTROWWI0.

Nad W v posledním slově byla korunka.

3.    Zvon byl bez nápisu.

Mlázovice.

J. C. Rolin, Antiquitas 94; J. S c h a 11 e r, Topographie d. K. B. XVI., 149; F. G. Sommer, Böhmen III., 276; J. Horák, Topogr. p. v. o. h. Kr. Hr. 76;. A. Sedláček, Hrady a zámky V., 136.

Severozápadně od městečka jsou na návrší zbytky valů, zvané „na Hrádku“. Zde stávala tvrz, na které seděl r. 1360 Jiřík z Mlázovic. Roku 1424 Žižka tvrze dobyl a spálil.

KOSTEL NEJSVĚTĚJS1 TROJICE, farní, byl jím již r. 1360, kdy presentoval plebána Jana z Lovčic rytíř Jiřík z Mlázovic.

Nynější kostel postaven byl r. 1725 na místě, kde druhdy stál dřevěný kostelík. Věž dostavěna r. 1760.

Stavba orientovaná, jednolodní, kamenná a omítaná, jest kryta břidlou, rovněž jako pravoúhlé kněžiště.

Věž uprostřed západního průčelí jest jednopatrová s cibulovitou bání pobitou plechem. Stejného krytu jest také sanktusník s barokně prohýbanou střechou nad kněžištěm.

Na sever přilehá k presbytáři malá sakristie s márnicí. Na severní straně věže stojí čtyrboké schodiště a na západní straně dva silné pilíře, přistavěné již r. 1790.

Zdivo zevně kostela sesíleno při rozích toskánskými pilastry; všecka nároží jsou dovnitř vyduta.

Uvnitř tvoří presbytář pravidelný čtverec o délce stran 6-8o m, s otupenými kouty, ve kterých jsou malé výklenky. Světlo vniká dvěma malými, segmentem zaklenutými okny, na severní a jižní straně. Klenba nad kněžištěm jest osmihranná klášterní, 7-30 m vysoká.

Půlkruhem přepásaný vítězný oblouk, ve zdi 1-22 ni silné, dělí presbytář od podélné lodi, 15 m dlouhé a 9-15 m široké, kryté rovným stropem ve výši 7-60 m, jejiž zdi prolomeny jsou 4 páry oke 11, segmentem ukončených.

Vchody jsou dva v jednoduchých venýřích kamenných; hlavní vede kobkou pod věží, 4-75 m do čtverce velikou. Boční vchod jest na

jižní straně a má pěkně řezanou krycí desku zámku, o-n xo-27 m velikou, představující dvojhlavého orki v barokním, prosekávaném ornamentu.

Proti kněžišti stojí kruchta na dvou silných, čtyrbokých pilířích, elliptickými pasy překlenu ,ých.

Výprava jest jednoduchá barokní, pestrého rázu.

Hlavní oltář dřevěný, s obrazem Nejsv. Trojice — nevalné ceny — uprostřed, m-zi dvěma řezanými a polychromovanými anděly. Po obou stranách oltáře stojí zlacené sochy sv. Petra a Pavla. Na jižním postranním oltáři visí obraz sv. Václava a na severním Bolestné Matky Boží, oba slabé; stejné ceny jest i socha Krista, dobrého pastýře na poklopu jednoduché dřevěné kazatelny.

Křtitelnice pískovcová, 0-90 m vysoká, byla původně do kouta komponovaná, o čemž svědčí spodek nohy, který tvoří čtvrtkruh, jenž v noze v kruhový průřez přechází. Mísa, 0-48 m v průměru, přikryta dřevěným víkem s řezanou soškou sv. Jana Křtitele.

Monstrance stříbrná, částečně zlacená, paprsková, o-6i m vysoká a 0-32 m široká, stojí na oválné noze, jejíž delší průměr = 0-21 m, Celá čtyřdílná nožka pokryta pěkně tepaným ornamentem z kytic z růží a slunečnic. Zlacený nodus skládá se ze dvou menších vroubkovaných článků a ze středního ořechu, na němž vy tepány tři hlavy andílků. Na zlacených paprscích připevněn kolem středu stříbrný věneček, jemně ciselovaný. Značka:

Velmi dobrá práce ušlechtilých poměrů, z počátku XVIII. století.

Kalich stříbrný, zlacený, 0-28 m vysoký, má o-n m v průměru číše a 0-165 m v průměru nohy. Tato jest kulatá a nese trojdílný ornament z lastur. Spodní část číše kryta třemi tepanými medailony; na 1. jsou tři ženy jdoucí k hrobu Kristovu, na 2. z mrtvých vstání a na 3. Kristus zjevuje se sv. Máří Magd. Značky:

Dobrá práce Královéhradecká, asi z téže doby, jako monstrance.

Pacifikál 0-32 m vysoký, měděný a postříbřený, s pozlaceným Kristem v paprscích. Při spodní hraně šestidílné nohy střídají se festony s hlavami andílků, nad nimiž jsou tři oválné kartuše s tepanými postavami dvou světic a jednoho světce v rouše řeholním. Křížová ramena končí třílistem s kyticí. Na zadní straně kříže jest relikviář s nejasným nápisem S. Cuncio. (?) Pěkná empirová práce, z počátku XIX. stol.

Svícny dva, cínové, 0-19 m vysoké, barokní. Z trojboké nožky, spočívající na 3 kouličkách s drápky a pokryté litým ornamentem, vyčnívá hladký profilovaný stonek.

Ornát 1 m dlouhý; na růžovém, zlatém tkaném brokátu jsou vyšity v středním pruhu hedvábím fialové pivoňky. Ostatní plocha ornátu je z bílého, zlatém tkaného brokátu s pestrými vyšívanými kyticemi. Slušná práce, poněkud nesouladného barevného dojmu, z druhé polovice XVIII. stol.

Na věži visí 4 z v o n y :

1.    „Hrubý“ v průměru 1-12 m a výšky 0-82 m, nese pod korunou dvouřádkový nápis, dělený válečky a pruhem ornamentálním. První řádka ze samých majuskulí, druhá z minuskulí; obě mají některá písmena přehozená nebo scházejí.

TKK BVíi mhOWKh SWTGT ® ZM SŸUK SWQíiO ® GQDftO-ROZQJftQíiO ®DKh IOI SWIT (sic) HBY mZDY KDOŽ ® WÎ& & (RZI) ah akt mřel praoí nnßcjntj . nebo neposlal buf; srjna srae^o nasrateí abp saubil srateí ale abt spasen bil skr;e raiecjp (sic) to ntefjo.

Na plášti jsou další nápisy:

LETHA - OD NAROZENI - SYNA-BOŽÍHO - 1593 • TENTO • ZWON . GEST-SLYT PRO CZEST • A SLAWU | BOZI • KV POCZTIWOSTI • PAMATKY • WIER-NYCH I KRZESTIANUV • WYZNAWAGICYCH • BLAHOSLA 1 WENAU • TRO-GICY • SWATAU • GEDNOHO • PANA | BOHA • POŽEHNANÉHO • NA WIEKY • WIEKUV • AMEN | TEZ KU POCZTIWOSTI • MIESTECZKA • MLAZOWICZ | ZA DRZIENI • TOHO PANSTWI • UROZENÉHO • PANA • KARLÍKA Z NE-ZIETIC-A NA LYBENI A HOLOWAVSYCH • A VRZEDNIKA • P. YANA MLAZOWSKE | HO A PURGMISTRU YANA BROCZKA A PANA | YAKUBA MLAZOWSKEHO.

Na protější straně:

LETHA PANIE MDLXXXXIII SLIT GEST | TENTO ZWON KECTI AKHWALE (sic) PANU | BOHU WSSEMOHAVCYMV AK WZDIELA | NI CIRKWE SWATE TAK ABY LYDE SLYSSE | HLAS TOHOTO ZWONV BYLY HOTOWI GITI | DO CHRÁM V PANIE KPOSLAVCHANI SLO | WA BOŽÍHO A TVDY DOGITI ZIWOTA WIE I CZNEHO • SLYT GEST W HRADCY NAD LA | BEM WOD ELYASSE ZWONARZE.

Při spodním kraji jest v reliefu král David s harfou. V rohu reliefu znak na štítku malá kotvice a nad ním v oblouku nápis:

RADVGTE SE SEMNAV NEBO SEM NASSEL OWCY STRACENAV.

2.    „Poledník“ v spodním průměru o-68 m, výšky 0-56 m, nese na plášti k severu relief sv. Gottharda, k jihu sv. Leonharda a pod korunou nápis: VALENTIN LISSACK GOSS MICH IN DER KÖN. KLEINEREN RESIDENZ STADT PRAG 1748.

Na plášti nad reliefy k severu: S. GOTHARDE ORA PRO NOBIS.

K jihu: S. LEONHARDE ORA PRO NOBIS.

3.    Zvon má v průměru 0-40 m, výšky 0-32 m, jest bez nápisu. Na plášti malá, nezřetelná, slabě vypuklá postava nějakého světce.

4.    Umíráček v průměru 0-30 m, výšky 0-24 m, jest hladký.

KŘIŽ stojí u hřbitova při kostele. Pod krucifixem relief: stojící

P. Marie bez umělecké ceny.

Pod reliefem nápis:

Wyzdwyhla Pocžeftná Obecz Mlazowfka tento Kržyž po Smutný a truchliwy wognie, která od r. 1741 — do 1763 v Cžechach byla.

Na podstavci dále:

DrVhY Rok gak | WkraLoWftWY Cže j fkYM WYnffoWanY Pokog naftaL! SlaSeMper gLorla DeopaX SanC(t)a et Conftans Regnls nostrls.

Níže pak:

Ať geftWžDY SLaWa BohV a SWateg pokog kraLoWftWIj CžefkeMV.

SOCHA P. MARIE na náměstí stojí uprostřed kamenného zábradlí na čtyřdílném korintském sloupu. Postavena r. 1898 dle návrhu arch. A. Cechnera.

Mokříce.

A. Sedláček, Hrady a zámky V., 207; F r a n t. J i r ů t k a, Okres Novopacký

v. d. n. 6.

TVRZ na jihozápadní straně od N. Páky nad stavskou kaplí. Není po ní ani památky, jen kuželovitý vrch jest otupen a na něm místo znatelno, kde tvrz stávala; dle všeho byla as malá, věžovitá.

Okrouhlý.

A. Sedláček, Hrady a zámky V., 123.

TVRZ, věžovitá, stávala zde na místě nynějšího panského dvora. Postavena byla Janem Jiříkem Kulem z Chotče r. 1592 na větším díle ze dřeva a připadla záhy, v r. 1628, k Bělohradu.

Olešnice Levínská.

J. G. Sommer, Böhmen III., 141; A. Sedláček, Hrady a zámky V.

Původně slula 01. Soběhrdova, dle zakladatele. Do XVI. století patřila Olešnice pánům z Levína, pak byla jako zboží pánů Trčků z Lípy připojena ke Rumburku. Na počátku XVII. stol. náležela Smiřickým, po bitvě Bělohorské Tiefenbachovi.

Roku 1685 prodal ji hrabě Pangrac z Gallasu Isabelle hraběnce Šternberkové. Od r. 1710 patří Trautmannsdorfům.

TVRZ byla blíže kostela v bařinatých loukách, kde zbyl po ní pouze pahrbek rumu; bývala opevněna vodními příkopy.

KOSTEL VŠECH SVATÝCH (farní). Do roku 1707 byl

filiálním do Nové Páky. Roku 1787 zřízena lokalie. Věž postavena teprv

r. 1821, před tím byla zvonice dřevěná. Roku 1833 byl kostel zvětšen: při tom byl v báni sanktusníku nalezen nápis:

Dielan byl 1210 (?) od nar. Kr. P.

Orientovaná nízká stavba omítaná záleží z lodi o 3 osách, kněžiště o 5 stranách pravidelného osmiúhelníka a sakristie na sever kněžiště; ze západního průčelí vystupuje jednopatrová věž. Kryt na valbě lodi a čtyrboké střeše věže, jež přechází v komolý osmiboký jehlanec, břidlový. Na jehlanu sedí zasklená lucerna, krytá stanovou věžkou, plechem pobitou. Kněžiště gotické má hrany obrněny nízkými kamennými pilíři opěrnými, jichž trnože jsou okoseny a pod vrchní šikmou deskou krycí římsou s výžlabkem opatřeny. (Obr. 124.)

Vchody vedou do kostela dva: 1. ve středu západního průčelí pod věží, 2. do sakristie na východní straně; oba o rovném nadpraží v kamenných, hladkých venýřích.

Okna v lodi 3 páry, v kněžišti jedno, jsou vesměs vrchem segmentem přepásána.

Uvnitř měří lod 1270 m délky,

7-60 m šířky a 6-io m výšky; nad hladkými stěnami obíhá podstropní římsa, od níž k rovnému stropu vede vysoký náběh čtvrtkruhového profilu.

Obr. 124. Olešnice Levínská. Půdorys farního kostela.

Lod otvírá se do k n ě ž i š t ě 5-40 m šir. a 4-90 m hlubokého hrotitým vítězným obloukem 0-82 m silným. Druhdy bylo kněžiště goticky sklenuto; když klenba spadla, nahražena rovným stropem na vysokém náběhu.

Výprava v chudém baroku, z části empiru. Na hlavním oltáři obraz Všech svátých bez ceny; kol rámce dva zlacení andělé, dobré řezby a dvě empirové vásy. Boční oltáře jsou stejné s hlavním; obrazy je zdobící, sv. Jana Nep. a sv. Václava, jsou slabé práce.

Kazatelna barokní, řezbami zdobená. Na zábradlí na zlaté půdě obrazy sv. Petra a Pavla. Na poklopu v oblacích a záři desky desatera přikázání. Dole končí pěkná tato kazatelna pinií.

Křtitelnice kamenná, 1-20 m vys., empirová, osmiboká; noha profilovaná nese mísu, jež zevně má tvar osmibokého hranolu, jehož strany jsou střídavě zdobeny hlavou andílka s festonem a růžicí. Jest z r. 1821.

Monstrance paprsková, měděná a zlacená, 0-58 m vys., 0-28 m šir., stojí na oválné noze rýhované; kol lunuly věneček z klasů, na něm 2 klanící se andělé; na hoře Bůh Otec nad holubicí.

Věčná lampa stříbrná, 0-48 m vys., 0-25 m v průměru, empirová, zdobena listy akanthovými a na kotlíku palmetovými, tři konsolky končí dole v pinii. Také tato pěkná lampa je z r. 1821.

Svícny cínové, 4 kusy, à 0-48 m výšky, stojí na 3 kouličkách a jsou cele barokními ornamenty pokryty. Úhledné práce z XVIII. stol.

Zvony jsou čtyry: 1. Vys. 0-53 m, v průměru 070 m; pod korunou ornamentální pásek z trojlaločných lístků, mezi nimi znak zvonařův: zvonek a džbánek.

2.    Vys. 0-50 m, v průměru 0-63 m; pod korunou gotický ornamentální proužek z růžic a proplétaných přímek. Na plášti relief sv. Jana Nep.; na druhé straně Madonna s Ježíškem a nápis:

Přelitý za času V. P. Jana Nešpora, prvofaráře levínského 1868.

3.    Vys. o⁻40 m, v průměru 0^45 m.

4.    Vys. 0'20 m, v průměru 0-29 m.

Ost ro měř.

J. Schalter, Topogr. d. K. B. XVI., 151 ; J. G. Sommer, Böhmen III., 153; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 121; F. Vojtíšek v Krakonoši r. 1887,

č. 1—17.

Nálezy předhistorické. (Viz Hradištko.)

TVRZ Ostroměřská stávala na místě nynější samoty zvané „Starou Hůrou" a r. 1382 jmenuje se jejím majitelem Ješek z Ostromíře. V r. 1626, kdy odprodána Ostroměř od Hořic Ferd. svob. pánu des Carmes, byla tvrz již pustou. Kromě této byla zde ještě jedna tvrz, po níž též není stop.

Ostrov.

A. Sedláček, Hrady a zámky V., 140.

TVRZ zdejší připomíná se r. 1364 jako sídlo rytíře Ješka z Ostrova. Nástupci jeho vládli ku konci XIV. století též čtvrtinou Hořic. Později ku sklonku XVI. věku spojen Ostrov s Třebňoušovsí. Po tvrzi není stopy.

Oubislavice.

J. Schalle r, Top. d. K. B. XVI., 90; J. G. Sommer, Böhmen III., 13g.

TVRZ stávala na místech, kde nyní fara stojí.

KOSTEL NAROZ. P. MARIE, farní, byl jím již r. 1384; do r. 1350 stávala zde dřevěná kaple, která toho roku nahrazena rovněž dřevěným kostelem a zřízena vedle zvonice.

Od r. 1712—20 vystavěn nový zděný kostel a zřízena tu lokalie a od r. 1847 fara.

Orientovaná omítaná stavba záleží z dvoj osové lodi s předsíňkou na jižním průčelí, kněžiště o 1 poli a půlkruhovém závěru a věže před západním průčelím. Na jižní straně přistavěno k věži točité schodiště; ke kněžišti přiléhá na sever malá sakristie, na jih krypta. Kryt břidlový, na báni s lucernou jednopatrové věže a na sanktusníku plechový.

Vchody vedou do kostela dva: 1. ve věži v kamenném ostění, jehož římsa štítovitě zalomena zdobena jest 3 kříži v reliefu provedenými. Vchod druhý na jižní straně vede předsíňkou.

»!

"1Í i

Okna, dva páry v lo di a dvě v kněžišti v kamenných ostěních, svrchem půlkruhem přepásaná.

"W—f-

Lod, i2-io m dlouhá, 11 m široká a 9-15 m vysoká, hladkých stěn, opatřena jest rovným stropem na vysokém náběhu čtvrtkruhového profilu.

Obr. 125. Oubislavice. Půdorys farního kostela.

Kněžiště, 8-35 m db, 6-25 m šir. a 8-30 m vys., sklenuto jest v jednom poli valené s lunettami, v půlkruhovém závěru polobání s lunettami. (Obr. 125.)

Výprava nová od bratří Bušků z Sichrova. Ze starého kostela pochází obraz na hlavním oltáři, 1-50 m šir. a 2-70 m vysoký od Karla Skřety, představuje narození P. Marie. V skupině prostřední sedí žena ukazující jiné ženě P. Marii, kolem níž stojí andělé; v pozadí sv. Jáchym a na posteli ležící sv. Anna. Nahoře v ozářeném nebi andílkové. Obraz výborně kreslený je přemalován. (Obr. 126.)

Boční oltáře: Oltář sv. Anny na barokní tumbě stojí po stranách sošky dvou světců-mnichů, dobré; uprostřed nové architektury visí obraz sv. Anny od /. Mühla z N. Páky, nevalné ceny.

Oltář sv. Jana Křtitele s obrazem rovněž od J. Mühla; po stranách sochy 2 světců v biskupském ornátě, bezcenné.

Křtitelnice bronzová, 0-72 m vys.; v prům. kotlíku o-6o m, stojí na 3 nožkách, končících ve vousaté hlavy. Na kotlíku festony a v oblouku relief sv. Jana Křitele a P. Maria s Ježíškem. Pod okrajem kotlíku úzký ornamentální proužek a 3 hlavičky; níže nápis:

PONTIfICE ORBIS ALEXANDRO SEPTIMO

i LEOPOLDO PRIMO POTITORE

SOLI EXISTENTE

Invalide nemo tIngat sic

PONTE RENATVS HOC : PRÆSTA IESV • NEMO PERIPE QVEAT.

13

io6

P"

[%-i

l-v '

iifsP

py*

Ei

s#

BŘÍ

Obr. 126. Oubislavice. Farní kostel. Obraz narození P. Marie od K. Skřety

Dole nápis:

BOZI — NÁKLADEM —

KRZTITEDLNICE — K CHWALE

AVBESLAWSKEHO - ZADVSSI — SPVSOBENA — ZA — GACOBA — BICZOWSKEHO — STARSSIHO — KOSTELNÍ I)KA.

Dle třikrát opakovaného chronosticha byla křtitelnice tato ulita r. 1664

fr

sunuli

.>L

:5

fa

li

■ ; f;

• }.

:•

.

PsNy

r4l

ks

a dle dole na kotlíku vyražené značky jest dílem zvonaře Ig. Pricqueye. (Viz značku.) (Obr. 127. a 128.)

Monstrance měděná, zlacená, paprsková, o-6o m vys., 0-30 m široká; oválná nožka zdobena 2 andílky a klasy. Nodus profilovaný s tlačenými palmett-kami. Kol hrnuly věneček z vydutých obloučků, přepásaných festonky a jiný z klasů, na něm

M-

ÏV^Mr

p A.- y

ïf

â Mi

if»

ty#

Obr. 127. Oubislavice. Křtitelnice \e farním kostele.

Obr. 128. Oubislavice. Značka J.'Pricqueye na křtitelnici.

2 andělé. Nahoře Bůh Otec, dole holubice. Slušná práce empirová z počátku XIX. stol.

Kalich nový.

Zvony jsou tři: 1. Vys. 072 m, v prům. o'go m. Pod korunou pás z andělů; na plášti relief P. Marie a na druhé straně krucifix; dole 2 ornamentální proužky. Na plášti nápis: Tento zvon byl přelit v Hradci Králové r. 1870 od Karla Paula za jeho Exell. nejdůst. biskupa Karla Hanla a ke cti a chvále nejblahoslavenější rodičky Boží zasvěcen byl za důstoj. faráře J. Rudy.

2.    Vys. 0 55 m, v prům. 0 65 m. Pod korunou ornamentální pás z festonů; na plášti relief sv. Filipa a nápis: Campana hác refusa Majorque facta reginä Hradecensis | a Carolo Paula baptisata in honorem S. Philip. Apost. j ab eXeLlentissimo D Carolo B. Hanl episcopo Reginä Hradecens.

Dole: Sub Philipo Aver cap. lok. Auslaufii natus Chrudimi.

3.    Vys. 0-50 m, v prům. o-6o m. Pod korunou ornamentální pás a dole rovněž. Na plášti krucifix mezi P. Marií a sv. Janem. Na druhé straně relief sv. Jana Nep. a nápis:

Venc. Frank Hanč campanam fudit Pragae 1794.

Paka Nová.

K. Rohn, Antiquitas 105; J. Schalle r, Topogr. d. K. B. XVI., 88; J. G. Sommer, Böhmen, 137—139; Jos. V. Beran, Paměti města Nové Páky z r. 1782; F r. J i r ů t k a, Okres Novopacký v děj. národních r. 1898; Gedenkbuch der Stadt Neupaka. Farní pamětnice. J * |

Město bylo již v XIII. stol. poddané majitelům hradu Kumburka a přešlo odúmrtím počátkem XIV. věku na královskou komoru; r. 1316 dal je král Jan Lucemburský za 2000 kop gr. p. do zástavy Půtovi z Fridlandu, od něhož koupí dostalo se pánům z Vartenberka a po r. 1410 Krušinům z Lichtenburka. Roku 1478 dostalo se N. Páce od krále Vladislava II. privileje na trh výroční. Ku konci XV. stol. dostala se N. P. pánům Trčkům z Lípy. Za Viléma Trčky zničil r. 1563 požár téměř celé město. Roku 1607 prodána N. P. Sigmundovi Smiřickému ze Smiřic.

cč

1 ■ží. '

*>/

A,

Obr. 12g. Paka Nová. Pečetě města.

io8

Po r. 1621 uvázal se ve správu všech statků Smiřických Albrecht z Valdšteina, po jehož zavraždění prodána N. P. s Rumburkem ge-z\ nerálu Rudolfovi z Tiefenbachu. Za vlády tohoto byla N. P. roku 1643 Švédy vydrancována. Dědictvím dostala se N. P. r. 1677 hrab. ze Šternberka a r. 1710 hrab. z Trautmansdorfu. Roku 1791 bylo město N. P. od Kumburka odděleno a nadáno vlastní správou. Město trpělo častými povodněmi a požáry, že nezbylo ze středověkých jeho staveb ničeho.

RADNICE, jednopatrový prostý kamenný dům, na náměstí stojící s čtyrbokou vížkou, na níž hodiny. Nynější jeho podoba pochází z přestavby po požáru r. 1827.

Pečetě města se znakem (pruh napříč v oblouku, na něm 7 lilií). Na radnici chovají: 1. Pečeť větší stříbrnou, 4-5 cm v prům., s opisem: PECZET WIETSSY MIESTECZKA NOWE PÁKY ANNO 1620. 2. Pečeť menší stříbrnou, 3 cm v prům., s opisem: Sigilum minus oppidi Pacovia. (Obr. 129.) 3. Pečeť rychtáře stříbrná, 3 cm \ prům., s opisem: ,,Peczet menssi rych-tarze miesta Nowe Páky“ uprostřed drak drží panoše.

Domy soukromé na jižní a severní straně náměstí zachovány mají dosud zděná loubí a jsou až na skrovné výjimky z XVII.—XVIII. st.

Pranýř stával na náměstí od r. 1753.

KOSTEL SV. MIKULÁŠE BISKUPA, farní, byl jím již r. 1357. Tehdejší kostel byl gotický, šindelem krytý. Ježto kostelík tento byl malý a strop jeho hrozil spadnutím, byl r. 1783—87 zvětšen, přistavěna věž a sakristie. Aby mohla býti lod kostelní nově sklenuta, přistavěny k hlavním zdem hmotné opěrné pilíře. Celá tato oprava stála 8590 zl. Roku 1822 byla věž, jež bleskem r. 1811 zapálena shořela, nově pobita. Roku 1827 kostel vyhořel a následujícího roku byl nově kůrkami pokryt a věž nově plechem pobita. Roku 1843 byl kostel opraven, roku 1872 a 1895 opět.

M:

Orientovaná, kamenná a sešlou omítkou opatřená stavba stojí na východní straně náměstí; záleží z lodi o 3 polích, kněžiště o 1 poli a polokruhovém závěru, ku kterému přistavěna na severní straně sakristie; vše pod tašky. Zevnějšek nemotorně sgoti-sován opěrnými pilíři. Ze západního průčelí vyčnívá jednopatrová věž čtyrboká, krytá osmibokým, pseudogotickým jehlancem. (Obr. 130.)

Lod kostelní, 19-25 m dlouhá, 9-35 m široká a 10-50 m vysoká, má zdi oživeny párem sdružených pilastrů vydutých mezi druhým a třetím polem a po jednom pilastrů, rovněž vydutém, u vítězného oblouku a u kruchty.

Pilastry —s barokními jónskými hlavicemi — nesou kládí a podporují pásy, dělící klenbu lodi. Tato zaklenuta jest ve třech polích ellip-tickými českými klenbami.

■v

Kruchta opírá se o dva hmotné čtyr-boké pilíře a jest ve třech polích rovněž českými klenbami ukončena; v jihovýchodním koutě jest prolomena točitým schodištěm.

m t f í f f f f f-r r

Obr. 130. Paka Nová. Půdorys farního kostela.

Kněžiště, otevřeno do lodi 1-50 m silným půlkruhovým vítězným obloukem, 8 m dlouhé, 7-40 m šir. a 9-50 m vys., zaklenuto jest v jednom poli českou klenbou a v závěru polobání s lunetami. Zdi oživeny jsou jónskými pilastry.

Vý p r a v a jest z části moderní; z r. 1793 pochází obraz na hlavním oltáři, představující sv. Mikuláše bisk., malován J. Kramolinem, v r. 1843 špatně J. Papáčkem a r. 1903 opět pí. A. Suchardovou-Boudovou přemalován. Od Papáčka jsou též obrazy na bokových oltářích: sv. Anna, P. Maria a sv. Josef, slabé.

Hlavní oltář jest dílem Ant. Suchardy dle návrhu Stan. Su-chardy, sochy na něm, sv. Václava a sv. Vojtěcha, od Stan. Suchardy; od téhož jest i vlys poprsí Cherubinů, zdobící zdi kněžiště.

Bokové oltáře sv. Anny a sv. Josefa v stejných dřevěných empirových architekturách. . ; i

Kazatelna dřevěná v jednoduchém empiru; na stříšce socha Mojžíše s deskami X přikázání.

HO

fei

jř*i

ťrTTT-^

fe?

í! npr

V«

. iSv^

\

2d

f-1

i' fe

■ * *1

» ,; fe:L.d! . M ■ / ^

Amt

K:-'L

II

gggsí

!» •

ns

•;

*Í [at>á í

g.i*& vjga mmS

MMM .1 :    . «FB j

fr

íj.

ři

fj

iftâïh

.-fl

».i

»*«*

Obr. 131. Paka Nová. Vnitřek farního kostela.

Křtitelnice cínová, 1-07 m vys., 0-35 m v průměru kotlíku, stojí na 3 nožkách, dole v drápy, nahoře v hlavy ukončených. Na hladkém kotlíku, 0-25 m hlubokém, kromě dvou kruhů držených lvíma hlavama, nápis:

EX LEGATO R • P ■ BARTOLOMEI AVLIK CVRAVIT P GEORGIVS PLAHA Anno 1662.

Dole značka mistra a Nového města pražského. (Obr. 132.) Varhany barokní, byly r. 1799 provedeny od F. Horáka a stály

700 zl.

Monstrance stříbrná a zlacená, 0-67 m vys., 0-34 m široká. Na ovální nožce, 0-18 xo-24 m v průměru, barokním ornamentem pokryté, zvedá se profilovaný stonek. Kolem hrnuly dvojí ornamentální rámeček, složený v dolní části z klasů a vína a dvojitá zář z paprsků. Nahoře Bůh Otec a křížek. Hrubší dílo pěkných poměrů. (Obr. 133.) Na noze značka mistra zlatnického a Starého

města pražského z r. 1773:

Zvonů bylo druhdy 8; 2 bez nápisu byly ve věži

kostela, ostatní visely v dřevěné zvonici na „Horce" a ve zvonici zřízené za moru r. 1625 na hřbitově. 1. zvon vážil 10 centů a nesl nápis (dle pamětnice): Letha Panie 1684 byl přelitý tento zwon ke czti a chwale Boží, Blaho-slawené Panie Maryi z chrámu Panie sw. Mikulasse Biskupa w Nowe Páky. W r. 1768 pukl a znowa přelitý byl w Praze nákladem praweneho zadussi r. 1770 ke czti a slawě Boží, Panie Marye a Swatym Patronům miesta Nowepaky nad Roketnicy. Dole byl nápis: Benedicta et consecrata sum a rewerendissimo ac illustrissimo Do J oane Andrea Kayser Suffraganeo Pragensi P. T. Wik. gen. et off.

2. Nesl nápis: Letha 1663 tento zwon slyt gest ke czti a chwale Boží k chrámu Panie sv. Mikulasse Miesta Nowe Páky nad Roketnicy za správce duchowniho toho czasu knieze Giřiho Blahy Chotietowskeho. Primátor Matouss Fryba, Purkmistr Jakub Erban, Krisstof Fryba, Martin Landfeld, kostelník starssi.

Na plášti:

GQ

Obr. 132. PakaNová. Farní kostel. Značky na křtitelnici.

ALeXanDro šeptl Mo pontllfICe LeopoLDo prIMo seLI orbis aVgVsto HaraCh arChlepIscopo sVper popVLo CzeCheo

3. Nesl nápis: Sit laus Deo MDXXXVIII.

Tyto zvony zavěsily se na věž kostela r. 1783; při ohni r. 1827 se rozlily a r. 1830 byly v Praze od Bellmanna za 845 zl. k. m. přelity.

Nyní jest ve věži zavěšeno 5 zvonů: 1. Vys. 0-90 m, v prňm. 1 m; na plášti má nápis: Tento zvon ulitý ke czti a slávě všemohoucího Boha a sv. Mikuláše biskupa a patrona tohoto chrámu P. pochází z r. 1684. Posledně pukl r. 1896 a přelit byl v r. 1903 za patronátu J. J. knížete Karla z Trauttmansdorfu od Roberta Pernera, zvonaře v Plzni.

2.    Vys. 0-70 m, v prům. 0-76 m, s nápisem: Ke cti blahoslavené Panny Marie ulitý tento zvon pukl r. 1893 a přelit jest r. 1903, v době, kdy vrchním pastýřem diecese Královéhradecké jmenován byl nej důstojnější Pan dr. J. Doubrava, kanovník pražský od Roberta Pernera zvonaře v Plzni.

3.    Vys. 0-56 m, v prům. 0-65 m. Na plášti nápis: Ke cti všech Svatých přelit tento zvon r. 1903 za duchovní správy Josefa Vomočila, faráře Novopackého od Roberta Pernera, zvonaře v Plzni.

<Ípiši

^ ' ,/

; > '

..    /y^yr

*'■ "

'*?f isçÂ^i*

::*fK*rW-    '"‘v -f,—-

*>.IL- >'■*    n S.J* £*“-

' V    ■ :'⁵ -

-=^L

.#

\ i.

;■

ii-V.

•%V

t*

y-

v X$h*ž

y >*'Aäs=

'«*» - ^Tv ýí< ^ *sS» ,

km

Sť

•-■z

■i ■

'■cl'-

.f fast V

<*N

/ jl%

*ř

.1

Sú^

-fl r "âîæ ■ -j)' ■ ■ ■

«^jpígfcX- *,_-

4.:

'V

Obr. i33- Paka Nová. Farní kostel. Monstrance.

4.    „Umíráček“, vys. 0-26 ní, v prům. 0-34 w, na plášti nápis: Pamětník smrti lidské r. 1830.

5.    Nedostupný, nese nápis: Hlas volající k úctě Boží, ulit v r. 1903 od Roberta Pernera, zvonaře v Plzni.

KLÁŠTERNÍ KOSTEL „nanebevzetí P. Marie“.

Ignác Bílek: Památné události pout. chr. nanebevzetí P. M. v r. 1858. Dle pověsti nalezena v XIII. stol. horníky v blízkých stříbrných dolech socha P. Marie, k jíž uctívání postavena v místech, kde stojí nyní

Ï''X

'■'5s

il

%

i*

ér

.-•-Xs

-/

A.

iÍl

i i;

li.

~d

Obr. 134. Paka Nová. Půdorys klášterního kostela a bývalého kláštera Paulánů.

klášterní kostel, kaplička. Jisto jest, že r. 1414 pan Hynek Krušina, z Lichtenburka ustanovuje již ke kostelu P. Marie plebana. Za husitských dob kostel ten opuštěn a teprv r. 1565 panem Jar. Trčkou obnoven, a socha P. Marie v něm vystavena.

Roku 1653 zemřelý Rudolf z Tiefenbachu kázal v poslední vůli vystavěti kostel pro řád Pavlánů — kterýmž nadal klášter Mikuláš Kule z Chotče — jehož dobrodincem rovněž zesnulý byl. Klášter i kostel na místě stávavšího malého kostelíka P. Marie stavěti dala pak od r. 1654 vdova jeho E. Alž. roz. hrab. ze Šternberka.

Roku 1701 byla stavba kostela od biskupa Královéhradeckého Bohumíra Kapouna ze Svojkova posvěcena. Chrám byl však dostavěn teprvé r. 1724 Jesuitou Jakubem Blažejovským a vnitřní úprava dokončena

ii4 r. 1732, kdy opětně byl biskupem Král.-hrad. Mořicem Adolfem vévodou saským konsekrován.

Roku 1735 postaveny kryté schody z města ku klášteru; když sešly, byly r. 1906 znovu postaveny.

Ml

íí

lil

Obr. 135. Paka Nová. Pohled na klášterní kostel.

Po zrušení kláštera byly hodiny i s cymbály za 84 zl. prodány do Mlázovic; kostel klášterní zachován však jako filiální. Roku 1858 shořela střecha kostela a zvony se rozlily.

Na sever od města stojící kostel jest k severu obrácen; omítaná stavba stojí na kamenné podnoži a záleží z jediné lodi, spojené na zevnějšku

s kněžištěm v celek, k němuž přistavěna na jihovýchodním konci věž. Západní průčelí přiléhá ku klášteru, východní jest uprostřed vypjato v risalit. Nároží tohoto jakož i věže jsou sesílena 5strannými opěrnými pilíři. Veškeré hrany jsou vyduté otupeny. Kryt na kostele jest břidlový, na věži a sanktusníku plechový. (Obr. 135.)

Hlavní průčelí, jižní, vroubeno jest po obou stranách párem sdružených pilastrů toskánských, stojících na kvádrové, 4 m vysoké podnoži a sahajících až pod hlavní římsu. Tato jest nad středem vytažena

'Ji

iMi

i!

i.

ti

ÎÎ

fte

11 i

li

fl

li tf

"i i

iIV

I|

iW

ýjg

i -1

i -i

SllEllS

Obr. 136. Paka Nová. Jižní portál klášterního kostela.

¹ v zalomený segmentový štít, nad kterým vystavěna ještě štítová nadezdívka s oválným oknem, ukončená kovaným křížem v paprskové záři. Oba boky štítu jsou ve veliké voluty stočeny a zdobeny po stranách sochou světce v mnišském oděvu. Mezi pilastry otvírá se průčelí pěkně profilovaným kamenným portálem, před kterým na obloukovitých podstavcích stojí po každé straně vása a na vyšším trnoži socha po soše světce v biskupském rouše; při obou svátých stojí andílek, na pravé straně cívku, na levé misku nesoucí. Nad vchodem prolomeno průčelí velkým barokně skrojeným oknem s rovnou nadokenní římsou.

Podélní průčelí, východní, přerušeno jest uprostřed risalitem v šířce středního pole klenby lodní, jehož nároží pojí se k průčelí lodi vydutými obloučky. Zdi průčelí tohoto jakož i severního jsou oživeny

ii6 mělkými pilastrovými pásy. Obě tato průčelí končí mocně vyložená římsa z architravu, vlysu a karnysu složená.

Věž, přístupna v severním průčelí polou skrytým šnekem, stojí na 4 m vysoké kvádrové podnoži. Oboje vystupující nároží jest obrněno polygonálními opěráky, svrchem sešikmenými, stejnými jako na východním průčelí lodi, a ukončenými 1-20 m pod architravem hlavní římsy, jež obíhá i kolem věže. Věž vystavěna jest nad hlavní římsu ještě jedno

M_J/

mm

Obr. 137. Paka Nová. Podélný řez klášterním kostelem.

patro, jež má zdi na každé straně prolomeny velkým oknem, půlkruhem přepásaným. Hlavní římsa věže jest zalomena nad každým z těchto oken štítovitě. Střecha věže přechází ze čtyřbokého půdorysu v osmistěn, zprvu báňovitě, nad tím ukončena barokně profilovaným jehlancem Sanktusník blíže hrotu severní valby se zvedající jest osmistěnného půdorysu, opatřen lucernou, na které sedí cibulovitá báň jehlancem ukončená.

Vchody jsou v kostele čtyry. Hlavní vchod, 2-64 x5 m velký, vede uprostřed jižního průčelí. Zdoben jest barokním úměrným ostěním s římsou a zábradlím po obou stranách na němž stojí po každé straně vása a sousoší světce v infuli a andílka. (Obr. 136.) Druhý vchod jest v témž průčelí pod věží. Třetí vchod vede z klášterní chodby v jiho-

západním rohu pod [kruchtou a čtvrtý je ze sakristie. I tyto vchody jsou v kamenných barokně profilovaných ostěních.

■J

⁵:

m fi

í&ř

w.

mm

kr&    ' -

■ ;    * »,    .rSfisssjssa==S=r.

mm

«***■

■ i Ï -Jv

äs

iSKsfi

83«

iaä

Obr. 138. Paka Nová. Vnitřek klášterního kostela.

i*

fci

ss

S.

I -víy,;^

I

1! iů

« tg

4SI

mí

Lod osvětlují 4 páry oken v podélných průčelích, z nichž ona v západní zdi jsou z polovice zazděna, dvě nad kruchtou —jedno v západní zdi a jedno nad vchodem v jižním průčelí — a konečně malé oválné okno nad hlavním oltářem v severním průčelí. Až na toto okno jsou všecka v profilovaných ostěních a svrchem půlkruhová. (Obr. 137.)

ii8

L o cf, uvnitř 41 m dlouhá, 18-20 m široká a 20-20 m vysoká, dělena jest v pět polí, jichž obrysy jsou vesměs vyduté v půdorysu a působí

i.

ti*

■'W

Obr. 139. Paka Nová. Klášterní kostel. Soška P. Marie na hlavním oltáři.

velmi příznivě členitostí architektury a ladnými poměry celku. Zdi středního pole, jež jest 02 m širší než ostatní, jsou ellipticky vykrojeny a oživeny po každé straně dvěma páry sdružených pilastrů, kdežto v ostatních

polích jest po každé straně po jednom pilastru. Pilastry jsou vyduté, vystupující ze zdi pod úhlem 45⁰ a stojí na attických patkách na společné podnoži. Hlavice jich jsou barokní, jónské, zdobené dubovými listy a lasturami. Nad pilastry podporuje klenby kládí, 1-20 m vys., s attikou 1 m vys. (Obr. 138.)

Nad třemi poli — prvním, třetím a pátým — jsou české klenby s lunettami; nad poli mezi těmito, tudíž nad druhým a čtvrtým, jsou valené klenby rovněž s lunettami.

mm

gp:

\]

PP jW-

V iß"

f,

«I

II

A, '

i.

V’

1=3

Mp \n

»li

i*

; %'m

UŠÍMfp'- vis

li

Éi

Æ!

LJ-

Siř

:*V

■ .y.v vy-ý--; *ÿç sjpSr ‘ ■'V-¹':

r žť'a

®î~I

nsn*m> i

á8sK

Obr. 140. Paka Nová. Klášterní kostel. Hlavní oltátr.

Kopulovité plochy českých kleneb jsou pomalovány freskami. Nad hlavním oltářem představen sv. František de Paula klanící se N. svátosti v chrámě, v němž plení vojáci. V největším středním poli zobrazenav P. Maria na nebesích a na klenbě nad varhanami apotheosa sv. Františka de P. Všecky tři nástropní malby mají znamenitě kreslené architektury a jsou bud od J. Kramolina neb od jeho žáků. Od téhož pochází nástěnná malba celou severní zed pokrývající, jež představuje malovanou oltářní architekturu s mnoha postavami svátých v chiaroscuro. Střed freska pokryt obrazem na plátně: ,,Na nebe vzetí P. Marie“, dobrá práce některého mnicha.

Kněžiště není architektonicky vyznačeno, pouze zábradlím v pružné křivce z kuželek přes roh postavených od lodi odděleno.

ifgÿ

d£

ť-fW-

wSÈ

wKr.

..

«v» 'à

tâü

iw

mm

..K

... f **> |

* !Î î; ':'J^

If .«J

bàà

fl

|Pi

!•

iiM

rijS

i.

ř il

|>v "!

0<Vu

jp

lil

KJße

Obr. 141. Paka Nová. Klášterní kostel. Oltář sv. Františka d. P.

Kruchta zaujímá celou šířku lodi při jižním průčelí do hloubky 5-40 m. Do lodi otvírá se 3 oblouky, nad kterýmiž vyzděna zed v prohýbaném půdorysu a zábradlí z kuželek. Pilířky zábradlí zdobí 6 sošek andílků hrajících na různé nástroje, znamenitě řezaných.

Výprava jest bohatá, barokní, mnohé kusy vynikající ceny.

Oltářů jest celkem 8; původních jest 7, nový 1 (oltář růžencového bratrstva).

Hlavní oltář tvoří mensa s tabernakulem, nad tím stojí v zasklené skříni socha P. Maries Ježíškem, polychromovaná, 0-95 m vysoká, v gotickém postoji. Výborná řezba z konce XV. neb počátků XVI.

S® .

lm

lg

¹

Značí jméno majitele Miletína na počátku XIX. století, Jakuba Falga, kterýž kázal na všech sochách v okolí barbarský čin: otlouci znaky budovatelů a nahradí ti je svým monogramem J. F.

TV¹

Obr. 142. Paka Nová. Klášterní kostel. Obraz sv. Jana Nep. od J. Brandla.

století.¹) (Obr. 139.) Kolem sochy klaní se na volutových podstavcích dva andělé, kromě čtyř andílků, sedících na římse a na paprscích. Na koncích oltáře jsou poprsí světců mnichů sv. Františka d. P. a sv. Benedikta. Vedle oltáře stojí na trojbokých podstavcích o vydutých stranách dva andělé světla nesoucí, pěkné řezby v životní velikosti. (O r. 140.)

Oltář sv. Františka d. P., v barokním rámci visí obraz 2 m šir. a 3-50 m svrchem půlkruchový dle udání v Pamětnici farní pochází od P. Brandla. Obraz představuje vstup světce do nebe, jest vlivem slunečného světla velmi porušen; pokud lze rozeznati, jest kresba jeho správná. Nad obrazem sv. Františka d. P. jest malý obrázek, představující archanděla Michaela s mečem a štítem, na kterém napsáno jest heslo Paulánů: CHARITAS. (Obr. 141.)

Oltář sv. Jana Nepom. stojí proti předešlému. Uprostřed obraz 2 m šir. a 3-50 m vysoký, svrchem půlkruhový, rovněž od P. Brandla; představuje vstup světce do nebe na oblaku, kterýž podporuje anděl a 5 andílků. Jak světec, tak zejmena andělé jsou přesně kresleny, výborně malovány a nesou znaky všecky štětce Brandlova. Oba tyto oltáře mají stejné tvary sloupkové architektury, na konsolách stojí po každé straně socha světce a na římsách sedí andělé. Všecky tyto sochy jsou rázovitě řezány. (Obr. 142.)

Oltář sv. Jakuba v středním poli na západní straně. V empirové architektuře visí uprostřed oltáře velký obraz v rokokovém rámci svrchu elliptickém představující ,,stětí sv. Jakuba“, správné kresby, ale studeného koloritu. V rohu podpis: Joseph Führich inv. et pinx.

01 tář sv. Pavla proti předešlému na východní straně jižního pole, jest s nim stejné architektury. Střed vyplňuje obraz představující: Obrácení sv. Pavla. Komposice konventionelní, teplý kolorit. V rohu podpis: J. Zelený, pinx Brunae 1859.

Oltář ukři žo váného Krista P. V barokní architektuře s točenými sloupky uprostřed velký krucifix dobře řezaný. Kolem stojí sochy 2 světic prostřední ceny. (Obr. 143.)

Oltář sv. rodiny na jižní straně proti předešlému, s nimž je stejné architektury. Uprostřed visí obraz sv. rodiny, 1-70 m šir., 3-40 m vys., velmi dobrý v komposici i v barvě. V rohu podpis: G. Major 1734.

(01 r. 144.)

Oltář růžencového bratrstva s obrazem P. Marie je

z r. 1857 od /. Suchardy.

Kazatelna dřevěná (napodobený mramor), bohatě profilovaná a zdobená zlacenými ornamenty. Na stříšce symboly sv. evangelistů s andílky, kolem poprsí sv. Františka d. P. Dobrá práce z původní výpravy. (Obr. 145.)

Varhany s dvojdílnou barokní architekturou, kolem středního okna v jižním průčelí rozloženou. Po římsách sedí a stojí andílkové, výborně řezaní.

Zábradlí kruchty, kuželkové, s barokními nástavci, mezi nimi stojí 6 hudoucích andílků, rovněž mistrně řezaných.

Vrata hlavního vchodu jsou pobitá měděným plechem a železnými ráfy, připevněnými růžicemi; v kosočtvercových polích jsou pěkně tepané lilie. U zámku pozoruhodná klika ve tvaru stočeného dráčka. (Obr. 146.)

Obětní svícníky z r. 1730 a 1795, 2-10 m vysoké; na kamenných podstavcích stojí kované svícníky o 4 kruzích.

ém

• Vb V

I :iBi> W-

■ -W' I

*** -fM: !!’*

P.Ki ?

te

" ,-r

fci

m>4

Vit

*£•:

«g.........

\i

>" <- * 'bJSàL “ ~lďr~ ^

k—-y... -Sfcx;j*.

.& 4r ':'í

ma

Pi

'■ S à*

L ■■

’9%»

#R

r.K

r? m

Là

il

il

'C — i

3B§Si

■£m,Æ

sr

K*:

mgsm.

O. A'jT*

W'<* •*»

4^ f:    i

s T, vk " ■

a«!3

řf

■H

Obr. 143. Paka Nová. Oltář ukřižovaného Krista P. v klášter, kostele.

Socha sv. Jana Křtitele, 1-2.0 m vysoká, polychromovaná, z XVI. stol. Sem byla as přenesena z některého kostela.

, M o n s t r a n c e, 072 w vys., 0-36 m šir., měděná, zlacená, paprsková. Na oválné noze, 0-19 xo-20 m v prům., zdobené nepravými ametysty, a tlačeným ornamentem, zvedá se hladký stonek. Kolem lunuly věneček z granátů rout a ametystů; na paprscích 2 věnečky z vína, na nich 2 andělé

a nahoře Bůh Otec. Příznačné jsou připevněné ozdůbky s granáty a perličkami. Empirová práce slušných poměrů.

Reliquiáře 2, stejné, 0-30 m vys., 0-14 m šir. Nožky tlačeným ornamentem zdobené; kolem ostatkové schránky stříbrný věneček barokní se zlacenými paprsky; z konce XVIII. stol.

ÉÉ

Wě

Obr. 144. Paka Nová. Oltář sv. Rodiny v klášter, kostele.

Pacifikál s ostatky sv. Kříže, 0-33 m vys., 0-17 m šir., měděný a zlacený, stojí na prohýbané ovální nožce. Na paprscích barokní ornament. Zakoupen r. 1855.

Zvony jsou ve věži dva a v sanktusníku jeden. 1. „Jan Nep.“, 0-67 m vys., 0-85 m v prům.; na plášti relief sv. Jana Nep. Pod korunou ornamentální pás a nápis: Zvon tento přelit jest ke cti a chvále Boží a sv. Jana Nepomuckého za správy duchovní Jeho Excellenci p. t. Karla Bor. Hanla,

biskupa Králohradeckého a Aloise Macháčky, faráře Novopackého po strašlivém ohni roku 1858 v Praze u Karla Bellmanna.

2. „Alois“, 0-52 m vys., o-68 m v prům.; pod korunou a na dolním okraji ornamentální pás. Na plášti nápis: In honorem S. Aloisii. Za panování Jeho Osvícenosti P. P. Ferdinanda knížete z Trautmannsdorfu, patrona této

",

tel

/AI

s²

wm

Mi

li

,    -    i»»

šl

Kmfff -

SWi

~n.

lát

4³

wrwwMww"'......

....

r-.

Obr. 145. Paka Nová. Kazatelna v klášternirn_kostele.

svatyně a p. Štěpána Štěrby, patronátního ouředníka přelit byl zvon tento roku 1858 v Praze u Karla Bellmanna.

3. „Maria“, visí v sanktusníku a je nedostupný, dle pamětnice nese na plášti obraz neposkvrněné P. Marie a nápis: O Maria bez hříchu prvotního počatá, orodůj za nás ! 1858³)

I2Ö

Bývalý KLÁŠTER PAULÁNŮ, nyní nemocnice. Rudolf svob. p. z Tiefenbachu zakoupil u stávajícího kostelíka P. Marie pozemek a hodlal vystavěti na něm klášter pro řád Paulánů. Ježto ale r. 1653 zemřel, zavázal v poslední vůli svoji choť úmysl jeho v skutek uvésti, což také tato provedla a dala od r. 1654 stavětí kostel i klášter. Pavláni se do kláštera přistěhovali až r. 1700 z Chotče, kdež bydleli po 16 roků. R. 1785 byl řád Pavlánů zrušen, klášter vyzdvižen a r. 1789 Pavlány opuštěn a r. 1791 část jeho v dražbě prodána za 4601 zl. Roku 1801 byl do zbylé části přeložen z Jičína ústav pro vychování vojenských dětí, který zůstal

Bii

Jí [

MS

wm

Obr. 146. Paka Nová. Klášterní kostel. Klika u hlavních dveří.

v klášteře do r. 1809. Roku 1858 shořely střechy klášterní. Nyní jest v něm nemocnice.

Omítaná jednopatrová budova přiléhá východní stranou svou ku klášternímu kostelu a jest obstavena kolem čtvercového dvora o 5 okenních osách. Kol dvora vede chodba, z níž ústí k jednotlivým celám dveře. (Viz obr. 134.) Hlavní průčelí obráceno jest na jih měří 39-40 m o 10 okenních osách. Uprostřed západního průčelí vystavěn kolmo na průčelí bývalý refektář v přízemí, v patře bývala knihovna; oba sály jsou à i6-8o m dlouhé, 8-50 m široké. Refektář je zaklenut valenou klenbou s lunettami a osvětlen 6 okny. Zevnějšek jest zcela prostý ozdob.

HŘBITOVNÍ KAPLE „sedmibolestné P. Marie“. Postavena na místě malé kapličky v 1. 1700—09. Věž přistavěna r. 1765 nákladem 1099 zl. Roku 1867 kaple opravena.

Jednoduchá omítaná stavba k jihu kněžištěm obrácená s věží k severu. Touto věží zřízen vchod. (Otr. 147.)

Lodkaple, io-6o m dl. a 6-6o m šir., jest osvětlena dvěma páry úzkých, svrchem půlkruhem ukončených oken; hladké stěny nesou imi-

tovanou zrcadlovou klenbu. Půlkruhový vítězný oblouk dělí lod od kněžiště, 6-6o m dl. a 5-20 m šir., v jednom poli valené sklenutého, v půlkruhovém závěru polobání s lunettami.

Na hlavním oltáři visí v pěkném prořezávaném barokním rámci obraz P. Marie v poloviční velikosti; kolem oltáře stojí sošky sv. Jana Mil. a sv. Máří Magd. mezi dvěma anděly svícny držícími, práce místního umělce.

Zvony jsou tři: 1. Vys. o-6o m, v prům. o-8o m.

f!

Obr. 147. Paka Nová. Hřbitovní kaple.

Na plášti nápis: Hetíja pane 1615 tento jraon fíií geji a to pro rjejt a djraah) ůop íofto rjafu kne^e Josefa ^»fribrfkeíto »pranice rirkerantfjo a primátora ©trpká inrernp ^nrkmtpra MaíarJJe Ifollmana.

Při dolním kraji: ïfôarftmt» ^cřjroeífer pt Brnau íjaí midj burá; ©oííe» ^ilf gegojjen.

Na druhé straně na plášti drží dva andělé znak Nové Páky (sedmi-liliovou korunu), na němž nápis: WAPPEN DER NEWE PACK (sic).

2.    Vys. 0-52 m, v prům. 0-67 m\ pod korunou zdoben ornamentálním pasem z festonů, na plášti relief sv. Martina a sv. Jiří, dole nápis:

ANNO 1735

A FVLGVRE ET TEMPESTATE LIBERA NOS DOMINE G ES V CHRISTE.

3.    Vys. 0-42 m, v prům. 0-57 m. Pod korunou ornamentální pás. Na plášti na jedné straně krucifix, na druhé sv. Vavřinec s rožněm v ruce.

Dole nápis: ANNO 1741 LAVDETVR GESVS CHRISTVS IN AETERNVM. a dále: PŘELIL ANT DIEPOLT V PRAZE. 1892.

SOCHY: Morový sloup pískovcový stojí na náměstí. Na sloupu s hlavicí barokně-korinthskou socha P. Marie, pozlacená. Podstavec sloupu nese na západní straně pod reliefem krucifixu nápis: EX VOTO, ANNO 1716. Kolem sloupu kamenná balustráda, na jejíž rohových pilířcích stojí sochy: sv. Rocha, sv. Jana Evang., sv. Sebastiana a sv. Jana Nepom. Běžné práce. (Obr. 148.)

II

w.

MS

:•

•J?

iß

M

mi

tlí

Obr. 148. Paka Nová. Mariánský sloup na náměstí.

Socha sv. Václava stojí uprostřed kašny na náměstí, blíže sloupu morového. Na zábradlí kašny znak český a novopacký. Slabá práce z XVIII. stol.

Socha sv. Alžběty u mostu přes Rokytku. Světice představena v královském rouše udílející almužnu sedícímu mrzákovi, jenž jest realisticky vytesán. Socha dobrá v postoji, slabší v barokním detailu.

Sousoší sv. Rodiny stojí u klášterního kostela. Na trojdílném podstavci stojí malý Ježíšek mezi P. Marií a sv. Josefem. Postaveno r. 1716 nákladem Jana Kotyka některým místním sochařem, bez valné ceny umělecké.

Socha M. J. Husa stojí na východní straně náměstí. Slabá práce ze sklonku XIX. stol.

KŘÍŽ kamenný pod klášterem v městě, stojí na baňatém podstavci; přední strana jeho vroubena rokokovou kartuší, uprostřed kteréž nápis: SALVA NOS J BENEDICTA | ET | PHSSlMA | CRVX (— 1774)

KŘÍŽ dřevěný s řezaným Kristem, stojí na hřbitově. Na pískovcovém podstavci relief sv. Jiří. Dle chronostichu pochází z r. 1743.

mm

\z—

/ßk

Et

SřL.

ItSL

!.....

sm

A:4,

WS

ht

Obr. 149. Paka Stará. Vnitřek filiálního kostela.

Paka Stará.

J. Schalter, Topogr. d. K. B. XVI., 88; Frant. Jirůtka, Okres Novopacký v děj. národních, 6; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 204.

TVRZ stávala na jih od továrny v Staré Páce, blíže bývalého rybníka, z kterého zavodňovaly se příkopy kol tvrze. Hráze rybníka dosud patrny, po tvrzi však není památky.

KOSTEL SV. VAVŘINCE, filiální, býval r. 1384 a 1395 mezi farními uváděn. Po bitvě Bělohorské byl přifařen k Nové Páce. Nynější kostel byl postaven v 1. 1754—60. V r. 1783 byl zvětšen a nově sklenut nákladem 8590 zl. V r. 1811 shořela věž bleskem zapálena a byla znovu postavena r. 1821.

Jednoduchá, orientovaná, omítaná stavba stojí na mírném návrší uprostřed hřbitova a záleží z lodi o 3 osách, ku které přistavěna na západ

Vchody jsou tři. Hlavní vede věží a bokové u prostřed jižního a severního průčelí lodi. Všecky jsou v kamenných venýřích s rovným nadpražím a hlavní vchod zdoben barokní štítovou římsou.

mohutná věž a na východ obdélné kněžiště o 1 poli, za nimž je sakristie. Kryt na valbě kostela a kněžiště břidlový, na barokní báni věže a lucerně plechový.

Okna, 3 páry v lodi a 1 pár v kněžišti, jsou v segmentu překlenuta a vroubena uchovitými chambranami.

Loď, 19-10 m dlouhá, 9-4 m široká a 9 m vysoká, kryta jest imitovanou zrcadlovou klenbou; oddělena jest půlkruhovým vítězným obloukem od kněžiště, 8-40 m dl. a 5-70 m šir. stejným stropem krytého jako lod. Sakristie překlenuta českou klenbou.

Výprava jest z části nová. Hlavní oltář je nízký stůl s ta-bernakulem, posunutý do kněžiště, na jehož východní zdi namalovaná barokní oltářní architektura od W. Kramolina, v níž visí pěkný obraz sv. Vavřince; světec vstupuje na oblaku do nebe v průvodu andělů. (Obr. 149.)

Na zadní ploše oltáře napsáno:

Tento chrám Páně sv. Wavřince založen dne 7. Mage 1754 J Poswěcen dne 11. Oktobru 1760.

Při tomto chrámu Páně Wěž od hroma zapálená shořela, gmenowitě na sv. Prokopa dne 4. July 1811 zase znowa wystawena v měsyci Juny 1821

Psáno od Jiřjho Hartle záduffnika 1848.

Na bokových oltářích visí v empirových architekturách obrazy sv. Jana Nep. a P. Marie od /. Mühla\ běžné práce.

shsius ? a f o » ano^am    om*

Obr. 150 Paka Stará. Nápis na zvonu 5. 3.

K a d i t e 1 n i c e, 0-25 m vys., 0-13 m v průměru, ze starého kostela, mosazná, prosekávaná. Kotlík zdoben 3 kartušemi s hlavičkami andílků; na víku festony. Výborná práce ze XVII. stol.

Zvony jsou čtyři: 1. Vys. 0-62 m, v prům.

iHjb

V/y

075 m. Pod korunou nápis: Rufe mich an in Zeidt der Noth, so will ich dich erheren (sic) und du soit (!) mich preisen. Na plášti: Tento zwon lit gest ke czti a chwale Bozi do wsi stari Páky zkrze mistra Donat Schrytra v Hostinným za sprawi ovrednika pana Martina Gitschin-skeho léta pane 1582. Pod nápisem řada akanthových listů dolů obrácených. Na druhé straně krucifix a značka zvonaře:

2.    Vys. o‘54 m, v prům. 0-64 m; pod korunou nápis: I|ec x caitB pana x Josa x esf * ab laobem x bet x â. x Jlnno 1 bmmra x m rcrcc x m.

3.    Vys. 0-42 m, v prům. 0-55 m, hladký, pod korunou mezi dvěma proužky nápis, z něhož srozumitelno jest jen datum (1538). (Viz facsi-mile na obr. 150.)

4.    Umíráček, nedostupný.

KŘÍŽE na hřbitově, kované, zachovány jsou dva:

1. Vys. 073 m a 0-49 m šir., celý ornamentovaný; pěkná práce z XVIII. stol.

2. Vys. 0-85 m, v prům.

0-63 m\ zasazen v kamenný podstavec, na němž lebka, na ramenech kříže nápis: Anno 1782, 21 decembru usnula w Panu Johanna dcera Josefa Stregcka a pod timto kržižem odpocžiwa.

Dobrá práce místního řemeslníka. (Obr. 151.)

Pecka.

f.íL

T. Schaller,

XVI., 94; J. G. men III., 151 ; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 99—109; Koudelka J., Popis hradu Pecky.

opogr. d. K. B. o m m e r, Böh-

Mm

fy

s*⁷-

Obr. 151. Paka Stará. Kovaný kříž na hřbitově.

HRAD byl vystavěn v XIV. století od některého pána z Vartemberka, který odtud psal se z ,,Pecky“. Hrad tehdejší byl asi pevný, neboť ho r. 1432 po celý rok marně Sirotci dobývali. V XV. stol. dostal se pánům z Hořic z nichž zejména dlouho seděl na Pecce pan Mikuláš z Hořic, nej vyšší písař král. C. V XVI. stol. drželi Pecku Jan, Jiří a Vilém, bratří Litoborští z Chlumu, kteří ji r. 1544 s Miletínem, Koštofrankem (nyn. Bělohradem) a se všemi příslušnými obcemi prodali Jindřichovi Škopkovi z Bílých Otrádovic. Tento znovu vystavěl hrad v severovýchodní části, jež odtud zvána „Škopkovou“ stranou.

Ku konci XVI. století dostala se Pecka panu Krištofu Harantovi z Polžic, který vystavěl jihozápadní část hradu, zejména velký palác. Po exekuci pana Haranta r. 1621 uchvátil Pecku Albrecht z Valdšteina,

jenž ji r. 1627 zapsal klášteru Kartusiánů ve Valdicích. Ti sídleli na hradě, k němuž v druhé pol. XVII. stol. přistavěli místo zvoditého mostu kamenný most o třech obloucích. Po vyzdvižení řádu Kartusiánů připadl jeho majetek i s Peckou fondu náboženské matice. Až do r. 1830 zachoval ₍ se hrad v obydlitelném stavu, ale toho roku vy-.... - -    '"3 hořel a od té doby válem pustne a se rozpadává.

Hrad pokrývá temeno podlouhlého vrchu (od jehož tvaru nese jméno) a přístupný jest cestou točící se od severu k západní bráně. Nad vstupní branou stála čtyrboká věž. Odtud vstupovalo se průjezdem valeně s lunettami sklenutým na velké nádvoří, kdežto stranou k severu byl vchod do hradního parkánu. Na východní, severní a západní straně jsou Zachovalé stopy stavby starší, gotického původu s renaissančním místy zevnějškem, pochodícím z polovice XVI. věku. Vchod do této „Škopkovské“ strany vedl po schodech přistavených k západnímu průčelí nádvoří v těch místech, kde patrny jsou zbytky věže okrouhlé. Schody vedly na dlouhou pavlač na krakorcích, z které byly přístupny jednak místnosti severního křídla, jinak též východní část hradu, ve které poutá pozornost větší obdélná síň s propadlou křížovou klenbou, z níž jen náběhy jsou patrny. Zdá se, že síň tato vskutku byla kaplí, jak místní popisovaťelé hradu soudí. Po pavlači nezbyly jen díry po krákorcích. Zprostředka severního křídla hradu vystupuje 0-krouhlá věž, jež bývala vězením a dole hladomornou.

\\

Obr. 152. Pecka. Situace hradu.

I. a II. Stavba „Škopkovská“.

III.    Stavba ,,Harantova“.

IV.    Most, druhdy zvoditý.

V. Hladomorna.

VI. Točité schodiště.

lil

lil

(Obr. 152.)

Na jižní straně dvora jsou patrny sgrafitta, originálního kobercovitého motivu. (Obr. 153.) Tato výzdoba pochází z polovice ik XVI. věku a zdá se, že byla na stávající, starší budovu dána. Ukazují k tomu Zachovalá o stění a venýře pozdně gotických tvarů, zejména některých vchodů.

(Obr. 154.)

ij.

JZ

Gotické tvary jeví i arkýřek na jižním průčelí

starší stavby hradu. (Obr. 155.) Renaissančním jest palác, postavený na sklonku XVI. stol. Harantem z Polžic, jenž jest dvojpatrová stavba omítaná o 7 okenních osách, záležející v každém patře z chodby a řady komnat. (O. r. 156.)

Palác tento byl do nádvoří ornamentálně sgrafittován; ve výplních mezi okny byly al fresko malovány postavy českých králů — jež jsou

BM

s4-

Obr. 154. Pecka. Ostění vchodů ve starší časti hradu.

však již zcela vybledlé, — kdežto zevnějšek paláce byl jednoduchou sgra-fittovanou rustikou opatřen. V té době dal pan Harant celý zevnějšek hradu rustikou sgrafittovati.

Vchod do paláce byl ve dvoře, v západním koutě jižního průčelí, kde dosud jsou patrny zevní schody, k průčelí přiléhající. Kromě těchto schodů vedly do I. a dále i do II. patra točité schody při západní straně velkého paláce.

I34

Jÿ

Zr&~

ilimnúioniGiúcai

JtCiE

zdE

-fríí I

i!

rr. •

1)

h---

>š

Obr. 155. Pecka. Arkýřek ve starší části hradu.

Dveře uvnitř hradu mají v Škopkovské straně goticky profilované žulové venýře, v Harantově stavbě mají dveře kamenná ostění s rovnými římsami a vypuklými vlysy. Ráz profilace jest zcela vlašský.

Okna jsou ve starší části hradu v gotickém ostění, uvnitř se sedátky po obou stranách v síle zdi. V paláci jsou pěkně profilované chambrany opatřeny rovnými nadokenními římsami a některá okna též podokenníky. (Obr. 157.)

V předu zdi hradu jsou dosud střílny (viz obr. 158.).

»,

vi

II

; fy

■ik , ' i

yý-ýí

/y

Vnitřek paláce Harantova byl druhdy nádherně vypraven, jak svědčí velice sporé zbytky kamenných krbů (viz obr. 159.) a malby. Tato bývala figurální — z té není nic zachováno — i ornamentální; z této jsou patrny výzdoby v okenních výklencích, záležející z listovců, ananasů a stužek. V pokoji I. patra podepsán:

"■;í

ff

Obr. 158. Pecka. Hrad. Střílna v přední zdi hradu.

Jan Novak, malirz 1595. (Obr. 160.)

Obr. 157. Pecka. Hrad. Okénko v stavbě Harantově.

SOCHA SV. JOSEFA, nesoucího kříž a Ježíška, stojí na cestě k hradu. Na podstavci klečí vedle dva andělé, z nichž jeden podporuje kříž a druhý nese lilii a paličku. Cena umělecká soch obstojná. Na podstavci nápis:

DVLICA

EX

VENERAT IONE STATVAM TVTELARlSVO posVerat

IOSEPHVS PRIOR (= 1750).

SOCHA P. MARIE na náměstí stojí na korinthském sloupu, kolem umístěny jsou na rozích osmibokého zábradlí sochy svátých: Josefa, Jana N., Kateřiny, Sebastiana, Víta, Václava, Floriana a Barbory. Na

éÉ, -A

TV

mm

V'

■l

Obr. 159. Pecka. Hrad. Zbytek krbu v stavbě Harantově.

podstavci nápis: NUMÍNE DVCE | AT(Q)VE | VlRlS | VIRTVTI INSER-TlS I CVNCTA (= 1822).

Exornata | Larga hujus urbis | Praepositi manu | Josephi Dressier | Augusti.

Na druhé straně: HONORI

DEI PARÆ I VIRGINIS AC | SANC-TORVM I GLORIÆ | 1NNOVATA SVB PAROCHO Jac. Jos. Donth. Sochy nemají uměl. ceny. (Otr. 161.)

Í30

Městečko vzniklo jako podhradí hradu Pecky. Za vlády Valdických Kartusiánů nadáno právem městským, z té doby zachovalo se stříbrné

snv

r,

-i

|gg

100

.1 m.

Obr. 160. Pecka. Hrad. Okno ornamentální malbou zdobené v paláci Harantově..

pečetidlo: Představuje hradbu s cimbuřím a 2 věžema nad nima, obraz poprsí P. Marie s Ježíškem na půlměsíci. Kolem opis: Oppidum Petzkensis 1636. Dána bvla opatem Filipem Buškem.

. -**:i

1,0 JM

Igšgpsgp: * :

Pe-SIjĚ- !

N g£5!l

gjqW

I ,|

<íl ll

WĚlM

fest

i i WĚĚm

Obr. i6i. Pecka. Sl>up P. Marie na náměstí (v pozadí hr

KOSTEL SV. BARTOLOMĚJE,

farní (byl jím již r. 1384) kdy byl dřevěný. Později byl vystavěn zděný kostel, o němž známo, že byl r. 1696 malován a že v něm r. 1738 postaven oltář sv. Jana jj Nep. Nynější kostel dal vystavěti v letech 1748-—53 opat Kartusiánů Josef Kabert. Roku 1757 byl od V. Kramolina celý kostel vymalován.

Orientovaná, kamenná a omítaná stavba, druhdy na hřbitově stávavší, záleží z lodi o 2 polích a presbytáře o 1 poli s okrouhlým závěrem. Ze západního průčelí vystupuje jednopatrová věž. Ke kněžišti přiléhají přízemní přístavky, na jih sakristie, na sever oratoř. (Obr. 162.) Veškeré hrany lodi jsou vyduty a obrněny toskánskými pilastry, jimiž jsou také dělena průčelí čelní, podélní i na kněžišti. Kolem celé stavby obíhá kamenn 0-95 m vys. trnoží a nad pilastry kládí o archi-trávu, triglyfovém vlysu s kapkami a silně vyložené římse. Kryt jest na valbě kostela břidlový, na přístavcích šindelový; na

138 báňovité věži, ukončené osmibokou lucernou s cibulovitou bání a na rovněž takovém sanktusníku plechový. (Obr. 163.)

Vchody vedou do lodi tři: do kobky pod věží ve středu západního průčelí, a boční vchody uprostřed jižního a severního průčelí; dále je po vchodu ve vydutých stranách západního průčelí, z nichž západní vede k schodišti na kruchtu a východní k okrouhlé kobce, sloužící jako

HbŠÉl 1* ' .■; î

»1

•J

». ■

il

Sis

m!

mm

m ppill;

C£

11 »1

j. «

'ÿ

mm

.

M

v

V

Iv

II

Otr. 163. Pecka. Pohled na farní kostel.

depositář., Do přístavků jsou vchody z východní strany. Všecky vchody mají kamenné venýře s ucho vitými zálomky v rozích.

Okna jsou v lodi dva páry a v kněžišti 1 pár, vesměs v kamenných ostěních s uchy v rozích.

Vnitřek působí velmi ladně; loď měřící 21-15 m délky, 12-90 m šířky a 12 m výšky dělena jist párem jonických pilastrů ve dvě pole, jichž kouty jsou zaobleny. Obě pole jsou zaklenuta českou plackou.

Vítězný oblouk, 7-90 m široký, půlkruhový, vrouben zá-lomkem, dělí locf od kněžiště, 8-io « širokého a 11-40 m dlouhého; obdélné pole tohoto zaklenuto jest českou plackou a oblý závěr polobání.

Kruchta stojí na dvou pilířích křížového půdorysu a jest ve třech polích českou klenbou zaklenuta.

Výprava bohatá barokní. Celý kostel je malován Václavem Kramolinem r. 1757 a zejmena klenby pokryty figurálními freskami. V prvním poli v lodi namalováno městečko s hradem Peckou z XVIII. st. Nad vítězným obloukem znak Trautmannsdorfů. (Obr. 164.)

Všecky oltáře jsou dřevěné, hnědě natřené a hojně pozlacené. Hlavní oltář vyplňuje celou východní stěnu kněžiště. Střední •obraz v sloupkové architektuře představuje ukřižování sv. Bartoloměje, dobrá práce. Kolem oltáře stojí řezané sochy sv. Brunona a sv. Huga.

P|gpra®j

v.

__

í&^ěMlĚÉ

v *: ^ ,^- m *

r«w

ď*'A \

ý.

MM

-,

WSm

mm

«ff

í tp

ii

*4

Hi.

1Ê&9L _

<>'

[Obr. 164. Pecka. Malba na klenbě ve fil. kostele od Kramolina. (Představuje hrad Pecku a městečko v r. 1757.)

Boční oltáře mají stejnou architekturu a uprostřed obrazy, na severním oltáři sv. Rodiny, nový, na jižním oltáři sv. Jana Nepom. z r. 1738, obstojný.

Proti kazatelně oltář se sochou P. Marie.

Kazatelna zdobena zdařilými soškami světců, tří božských ctností a reliefy, působí ladnými poměry celku i detailů. (Obr. 165.)

Krucifix se sochou Krista P. v životní velikosti, běžné práce.

Obraz sv. Salvatora 0-44 xo-33 m vel., kopie Chrudimského originálu v pěkně řezaném rámci.

Reliquiáře dva po 0-70x0-80 m a dva po 0-90 X075 m vel., v zlacených bohatě ornamentovaných rámcích. (Obr. 166. a 167.)

Lavice v lodi 24 kusů dubové s řezbami.

■ <<?«

\ -\

« -2»

Et'

‘M,

nmmmaAi

«te:

Br

•*.

'0^ ' mmmm /

IÉi$ÉéâÂ

k£3

...

' ;

w......

-

Sf

ff

iW*-

ßv

«"******■

tmmfUU.^ÁÁá

%

Hw ’

,a-

a.

7-

^#3

« *.J1

.■*

Monstrance jsou dvě: i. Vys. 0-44m, šir. 0-20m, měděná a zlacená, stojí na čtyrboké ornamentované nožce o průměrech 0-15 a 0-12 m. Lunula ve tvaru čtyrlistu má kolem stříbrný věneček a zlacenou záři z paprsků.

2. Vysoká o-55 m, široká 0-27 m, měděná a zlacená, stojí na oválné noze. Kol lunuly stříbrný věneček z vína a nepravých drahokamů, pod tímto paprsky. Empirová běžná práce.

Kalichy jsou též dva:

1. Vysoký 0-25 m, v průměru číšky 0-09 ni) číška sedí v barokním ornamentálním košíčku. Na nožce nápis:

i¹

Obr. 166. a 167. Pecka. Farní kostel. Typ menších a větších relikviářů.

Donavit Georgius Schwartner civis Petzkensis Anno 1763.

Pěkná práce hrubšího provedení.

2. Vys. 0-25 m, v průměru číšky 0-09 m\ je téměř stejný s předešlým až na to, že ve výplních košíčku, v němž sedí číše, jsou hrozny. (Obr. 168.)

Talířek pod konvičky, zlacený, oválný, o průměrech 0-30 a 0-22 m. Uprostřed dva vypuklé kruhy 3 pletenců; v nich monogramy Krista P. a P. Marie a datum 1730. Kolem misky vypuklý obloun s tepaným ornamentem pěkné práce.

142

Svícny cínové, 6 kusů 077 m vysokých; stojí na trojbokých nožkách, andílky zdobených.

Zvony jsou tři: 1. Vys. o-6o m, v průměru 0-85 m. Pod korunou nápis: l$atc campana fofa ejï in fjonorEin I^ei nmnipofenft«, beafe Mariae femper mrgtnts, mnntmn que ^ancfonnn ti comtmifaíi ab oppibmn Peíjba.

Dále: Mikoíajs \ Jfínrtcj a na pecce a neprapjjí picar hraloro-Jlroj qefkefjo. Jfnc opus ntapijřer Jftnbreas ferit anno ni x ccccl x mu (= 1458).

'í

Na plášti znak svisle půlený v levé polovici tři vodorovná, břevna, pravá půle prázdná.

2. Vys. 075 m a 1 m v průmu Pod korunou nápis: Zvon tento z milodarů dobrodinců přelit jest i s menším vedle, když správu duchovní vedli patron kníže Karel Trautmannsdorf-Weinsberg, A. Hrubý děkan. Přelil V. Stefan z Č. Skalice 1886.

Dole na obrubě: Anna Salo-mena Harantova rozená Hradištská z Hořovicz 1623, Joannes Kristoff Steinberger v. Alleenstein. Pfarr. Petz-kau. Hauptmann Hans Filip Kirchvater Melchior Gro, Nicolaus Špičan.

3. Vys. 0-38 m, v průměru 0-48 m; nese nápis: Ulil Vil. Stefan v r. 1886. Na plášti relief P. Ježíše a P. Marie.

Poličany Červené.

Obr. 168. Pecka. Farní kostel. Kalich č. 2.

A. Sedláček, Hrady a zámky V., 91 ; Národop. sborník okr. Hořického, 13.

Kol. r. 1876 byly zde prý nalezeny zlaté závitky. (Duška v Ratiboru 1886.)

Při ,,Červeném dvoře“ stávala věžovitá TVRZ, ze které do r. 1874 spatřovalo se okrouhlé tvrziště, náspy obklopené; toho roku dal majitel tvrziště rozkopati. Tvrz ta připomíná se v XIV. století jako sídlo Bořků z Poličan. Roku 1677 byla však již pustá.

ZÄMEK stojí při vesnici v rozsáhlém parku. Jednoduchá jednopatrová budova lehla před několika lety popelem a byla pak úplně moderně přestavěna.

Š PYCH AR, býval dle všeho druhdy kaplí, neboť má na hrotu střechy báň s křížkem; ve zdi zasazen znak Valdštýnský.

CHALUPA č. 26 jest typem menších stavení s dřevěnou lomenicí. Větší statky v okolí jsou rovněž ještě Zachovalé s dřevěnou konstrukcí štítu, jak viděti na př. i na mlýně v Trotině, blízké to obci u Poličan.

Proseč Pustá.

J. G. Sommer, Böhmen III., 142.

severu

KOSTEL SV. JIŘÍ, filiální (k Lužanům). Omítaná, k obrácená stavba, záleží z lodi o 2 osách, kněžiště o 1 poli s půlkruhovým závěrem a malé sakristie na jižní straně. Ze středu střechy vyčnívá sanktusník, barokní, cibulovitou bání krytý; vše pod šindel.

Vchod na jižní straně v kamenných, jednoduše profilovaných venýřích s rovným nadpražím.

Okna celkem 3 páry jsou půlkruhem ukončená.

Loď, 1070 m dlouhá a 7 m široká, má hladké stěny a kryta jest rovným stropem omítaným.

Kněžiště, 6-40 m dlouhé a 5-9 m široké, sklenuto jest v jednom poli českou klenbou, v závěru polobání s lunettami.

Kruchta v pozadí lodi stojí na dvou kamenných zajímavě profilovaných sloupech 2-30 m vysokých. Patky i hlavice sloupů jsou kryty čtyřmi svislými polokroužky vyplněnými kvítky.

Výprava chudičká, bezcenná.

Monstrance mosazná, zlacená, 0-43 m vys., 0-24 m široká, na nožce listovec a řada lupen rákosových; kol lunuly věneček z vína; běžná empirová práce.

Z v o n v sanktusníku 0-25 m vys., 0-34 m v průměru; pod korunou ornamentální empirový pásek, na plášti krucifix, na druhé straně sv. Jiří. Dole letopočet: A. D. 1816.

Rohoznice.

J. S c h a 11 e r, Topogr. d. K. B. XVI., 144; A. S e d 1 á č e k, Hrady a zámky V., 128.

TVRZ zdejší, jejíž zříceniny bylo ještě v r. 1830 ve dvoře Dolenci viděti, byla na místě staré tvrze nově vystavěna v r. 1619 Jiříkem z Vald-štýna, však záhy, již po roce 1660, byla pustá.

SOCHA SV. JANA KŘTITELE stojí na návsi v kamenné ohrádce z kuželek; na barokním podstavci relief rodiny P. Socha světce ve vzrušeném postoji; hrubší dílo venkovského umělce. (Obr. 169.)

144

BOŽÍ MUKA stojí v ohrádce kamenné z kuželek. Empirový podstavec nese uprostřed na konsolce sošku P. Marie s děťátkem a na vrchu vztyčen železný krucifix, pod nímž sošky P. Marie a sv. Jan Miláček. Dílo z prvé pol. XIX. stol. (Obr. 170.)

■m

IVi

■i

mm

ntiwsp-

msmmt

Obr. 169. Rohoznice. Socha sv. Jana Křtitele.

Sobčice.

J. C. Rohn, Antiquitas 131; J. Schaller, Topographie d. K. B. XVI., 151; P. F r. V í š a, Sborník národopisný okresu Holického, 244; A. Sedláček, Hrady

a zámky V., 119.

Jižně od obce na levém břehu Javorky nález meče a spony rázu těnského. Na druhém břehu Javorky u mlýna p. Šandery jest sídliště s mocnou kulturní vrstvou se střepy nádob rukou hnětených. Na sousedním poli objeveno sídliště se střepy rázu hradištního. Též střepy nádoby římské byly tu u mlýna nalezeny. (L. Šnajdr, Mitt. d. k. k. C.-C. XXII., 159; Dr. J. Píč, Pam. XVI., 765; L. Domečka, Pam. XIX., 391.)

STATEK Sobčice patřil zemanům ze Sobčic a přešel r. 1627 trhem na Albrechta z Valdštýna, který daroval jej Karthusianům Valdickým. Po zrušení řádu připadly S. náboženské matici.

ZÁMEČEK (nyní fara) vystavěn na místě bývalé tvrze Albrechtem z Valdštýna pro Karthusiany z Valdic. Prostá, jednopatrová budova na obdélném půdorysu, o 8 osách na delší straně a 4 na kratší, pod mansardovou střechou, nyní taškami krytou. Na jižní straně, nezcela uprostřed, vede vchod věží, která v přízemí tvoří logiií na čtyřech

"iř

yi\y

v;

t\J

Vik

■ ' -' Z-*

TÆZ.

[Jt

.i

iS

í-

L¹

..

:‘V⁻r?

r;s

áS-JÍ

Obr. 170. Rohoznice. Boží muka.

sloupech toskánského řádu, půlkruhem překlenutých. Nad vchodem provedena ve štuku knížecí koruna, pod ní monogram (Cartusia Waldicensis), ve věnci z palmových listů. Věžka jest ukončena cibulovitou bání, šindelem pobitou.

Okna mají ostění v rozích zalomená s volutovými ornamenty ve štuku provedenými.

Obraz sv. Rodiny ze XVII. stoh, dobrá práce. (Obr. 171.)

V 1. patře jest ve věžičce malá kaple s barokním oltáříkem a dvěma pěknýma raménky na svíčky, kovanýma à 0-20 m délky a 0-16 m výšky; dobré práce z konce XVII. století.

IO

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Novopacko-Hořický.

146

Znak na plátně malovaný; ve štítě dvě bílé růže v červeném poli. Kolem nápis: Letha Panie 1687 dne 14. Septembris w hodinu polednij Urozeny a statecžny rytirž Pan Pawel Wotik Woftroměřz z Kralowic žiwot swug dokonal mage wieku fweho 24 letha

Pod znakem stojí ve třech sloupcích epitaphium:

W ružich krafa w wieku radoft Co geft w fwiete nez ne'taloft I ta negpieknieffi ruže Zde dlouho kwefti nemůže Byt byla w dole na horze UWadne przinafji horze.

I w fftitu pole czerwenoft Zbledne a da rodu žaloft Když fmrt pržigde vffecko zkazi I wogenfke perži fkazi Newerž kwietu když rozkweta Newerž wieku fmrt ho fmita.

Spolu wychazij spolu wadnau spolu roftau spolu zhynau.

Miej se dobrže rozwaž pilné Že k žiwotu přijdeff wierž filne Mne winffug odpocžlwanij Ga tobe fftastne fkonanij.

KOSTEL SV. PROKOPA, farní, byl jím již r. 1384. Později byl opuštěn a teprvé po r. 1627 zřízena tu opět duchovní administrace, obsluhovaná mnichy z Valdic. Nynější kostel postaven v letech 1761 až 1777 a zřízena při něm r. 1788 lokalie a od r. 1855 opět fara.

Úhledná budova orientovaná z lomového kamene omítnutého, stojí uprostřed starého hřbitova. Záleží z lodi o třech polích, z nichž prostřední jest širší obou krajních; na západ přiléhá k lodi věž s malým šnekem, a na východ kněžiště o jednom poli a půlkruhovém závěru. K presbytáři na severní straně přistavěna sakristie, jediný to zbytek bývalého kostela. (Obr. 172.)

Na zevnějšku opírá se o nízký trnož při každém nároží dvé sdružených pilastrů toskánského řádu, které nesou těžkou hlavní římsu. Kryt na kostele jest šindelový, na věži na barokním stanovém hrotu, a na osmibokém sanktusníku plechový. Do roku 1895 byla i na věži barokní báň, šindelem krytá.

Hlavní vchod prolomen v západním průčelí dvoj patrové, 19 m vysoké věže a jest obložen kamenným ostěním, v průřezu architravu se zálomky v rozích. Nad vlysem, zdobeným dvěma růžicemi, zvedá se římsa s kusým štítem. V západním průčelí vedou do věže nad vchodem dvě okénka, spodní půlkruhové, vrchní ve tvaru čtyrlistu, prostoupeného čtvercem. Do zvonice jest v druhém patře věže prolomeno na každé

straně velké okno svrchem půlkruhové a nad každým z těchto oken jest hlavní římsa věže vytažena v polokruhu. (Obr. 173.)

Uvnitř jest loď, n-66 m dlouhá, 772 m široká a 8-52 m vysoká, zaklenuta ve třech polích českými klenbami dělenými půlkruhovými pásy, které opírají se o jónské pilastry. Celkové poměry vnitřku působí příznivě. Střední pole lodi rozšířeno po každé straně mělkým elliptickým výklenkem, který tvoří na zevnějšku risalit se zaokrouhlenými hranami.

Z'

li

'f

s,f

i r**

■a    .'.Vf'""

C:

"I;

Obr. 171. Sobčice. Obraz sv. Rodiny na faře.

Půlkruhový vítězný oblouk, na podvojných jónských pila-strech, dělí loď od kněžiště, 9-15 m dlouhého, 5-67 m širokého a 6-30 m vysokého, zaklenutého v jednom poli českou klenbou a v půlkruhovém závěru polobání. Rovné pole kněžiště odděleno od uzávěru dvěma páry podvojných pilastrů jónských. Jednoduché dva pilastry oživují stěny polokruhového závěru presbytáře. Lod osvětlena 3 páry oken barokního tvaru, kněžiště třemi většími okny stejně skrojených jako v lodi a jedním menším nad sakristií. Tato jest na nepravidelném půdorysu se zdmi zevně silně sklonitými; uvnitř zaklenuta jest valenou klenbou. Kobka pod věží

cnn

♦

l

i

1

#

c

I

”......... [ -r r r r

Obr. 172. Sobčice. Půdorys farního kostela.

&

BBL-.-.. WjMB

HHiljni

un y

1

1

î

překlenuta jest křížovou klenbou; nad ní vystupuje do lodi kruchta, (Obr. 174.)

V ý p r a v a jest barokní, pestrá. Na hlavním oltáři visí nový obraz sv. Prokopa na měděné desce. Kolem oltáře stojí zlacené sochy sv. Petra

fs

N. ;

......... SMP«®«*3poÂfSe!

A    Y r^o^xm '

:iÂ|

15

sUlJWt«

#4J

.7

Ri

Â

■?! M

yý.

li#:

ff S r

■ifcÂ

Wm

;*é&.

(H

SSaBli.

ï»R

R-

SI

k iju v>

iSht

L '    ■ ■!

L*

li

»à®

• -7 * 7/' "

■•-A

•'-7. ' *

p.-r* -1»«—

gÉ|

Obr. 174. Sobčice. Vnitřek farního kostela.

a Pavla v životní velikosti, dobré v postoji, ale hrubé práce. Byly sem přeneseny z kostela Konecchlumského.

Proti kazatelně, zdobené dvěma barokními andílky po stranách, stojí oltář se soškou P. Marie sježíškemve středu a soškami sv. Alžběty a sv. Kateřiny v bocích. Sošky jsou polychromované, 0-70 m vysoké, slušně řezané, z konce XVIII. století.

i5o

V severním výklenku v lodi kostelní jest oltář s obrazem s v. Rodiny; slabá kopie originálu na faře chovaného.

V jižním výklenku stojí oltář s obrazem českých patronů uprostřed, nevalné ceny.

s pěkným vlnitým ornamentem, z konce XVIII. století.

Lavice v lodi jsou dubové

"jám

i'-.

"V

Tfrúul

,?Sr- • - .d

« 77-' *-

v.

Obr. 175. Sobčice. Křtitelnice ve farním kostele.

Varhany jsou obloženy barokními rozvilinami. Hrubá, ale rázovitá práce venkovského umělce z konce XVIII. století.

Křtitelnice pískovcová, i -20 m vys. Stojí na 8stěnné nožce; mísa baňatá, po stranách 4 kartušemi pokryta; kartuše končí andílčími hlavičkami; celý spodek je pěkné dílo. Poklop dřevěný o 3 konsolkách s holubici. (Obr. 175.)

Monstrance paprsková ze zlacené mědi, posázená nepravými drahokamy, jest 0-55 m vysoká a 0-27 m široká. Elliptická noha pokryta tepaným ornamentem z plamenů barokních. Kolem středu stříbrný řezaný věneček, na němž jsou připevněny pozlacené reliefy sv. Jana Nep. a sv. Prokopa. Celek slušných . poměrů, z konce XVIII. století.

Kalich zlacený, 0-24 m vysoký a v průměru číše 0-095 m široký. Kulatá nožka, 0-155m v průměru, jest hladká, zdobena rytým ornamentem z vína a hroznů. Na profilovaném stonku sedí stříbrná, pozlacená číška, pokryta ve spodní části své řezaným stříbrným košíčkem, na kterém střídají se hlavy andílků s růžemi. Pod hlavičkami jsou nápisy IHS, MAR. a IOS. Dobré dílo z druhé polovice XVIII. stol.

Náhrobky jsou v kostele i na hřbitově. V lodi pod lavicemi na levé straně jest zapuštěna deska 1-77 m dlouhá, 0-94 m široká s nápisem jen částečně čitelným: . . . fhortal urojßmj a JïaRrjm; rrjíirj ]$an Baclaro IDofih IfllbJïromtErjfJuj \ Bahijfmka geřrojío íteIo m fomío . . . oqßkaroagß Ďíařjojlaraeneřjo j mrfnjtjifí njjhrpßEmj. . . Ostatek, jakož i znak vyšlapán.

V ohradní zdi hřbitova zazděny zpola v zemi zapadlé jsou ná-

hrobníky:

2.    Deska o-8o m široká s nápisem v hořejší polovici: Letha Panie 1628 o pamatce poczeti Panny Marye .... Woftromierfky ....

3.    Deska i-o6m široká s vypuklinou rytíře v brnění se sepjatýma rukama, klečícího před křížem. Kolem nápis: .... umrzel urozeny Pan Jan ftarffy z Rokytnika ....

4.    Deska 0-98 m široká s reliefem ženské postavy před křížem se znakem otřelým; z nápisu čitelno jen . . . pani Barbora z Woftromierze . . .

Zvony visí na věži čtyry :

1.    Výšky 0-76 m v průměru 1 m. Pod korunou pás z lilií a lvích hlav, pod ním nápis: JCefíja bopríjo mcccaenj (tj. 1495) tento poon slit gest h djroaÍE Ifômw boíjo rossemoíjaorinui a sroaíemu prokopu bo sobrprp Na plášti nápis latinkou: Zwon tento 40 let puklý přelit geft nákladem po-cejtnych obcy Sobssic Augezd a Wostromerz od Karla Bellmanna v Praze 1822. Při spodním okraji vine se pěkně modelovaný věnec z růží.

2.    Výšky 0-52 m, v průměru 070 m; pod korunou nápis: TENTO X ZWON X GEST X SLIT X W HRADCY X LÉTA X PANE X MDLIX.

Pod nápisem ornamentální pruh z lilií. Na plášti znak, v jehož štítu předek koně. Nad znakem písmena: L Z P

3.    Výšky 0-36 m, v průměru 0-50 m; nese kolem koruny nápis: ne nam « parte w dpuala w ne nam m ale w gmeno níroemo m smaíetno « 1565

4.    Umíráček, 0-23 m vysoký, v průměru 0-31 m, jest bez ozdoby

a nápisu.

Na koruně připevněna deska s nápisem: Haec campana comparata est expensis inclitae Carthusiae Waldicensis od M. D. Gloriam. B. M. V. et S.

Josephi agonisantium advocati honorem.

O Maria sonet VoX aerls In aVrlbVs tVIs aC sít reCorDatlo aguls nostrl. (= 1739)

¹

Jelikož tato socha jest nepopiratelně gotická, nemůže býti onou Madonnou, která dle podání byla nalezena v XIII. století neb dokonce dle Ig. Bílka r. 996 v stříbrných dolech u N. Páky, o které se též Hájek (str. 1025), Boh. Balbín v Mis-cellaneích XVIII., 52, děkan W. Czerwenka r. 1673 na str. 15 zmiňují, mluvíce ale o ,,obrazu“, jenž asi v dobách husitských se ztratil a později sochou zaměněn byl.

²

2.    byl bez nápisu.

3.    Ad perpetuam sanctissimae trinitatis gloriam hanc campanum D. Paulus Streckfus fusor Brunensis cum conjuge sua Dorothea B. M. A. virgini in primům holocaustům conse-cravit Anno 1699. Pod korunou: Sancte Deus Sancte fortis et imortalis miserere nobis.

³

Původní zvony měly nápis: 1. Laudate Dominum in cinbalis (sic) bene sovan-tibus Ps. 150. Dole: 1657 APP Cab. Liffroy et Frant Talbert procurata ac 1689 sub Co-rectoriatu P. Viti Burchait refusa. +

Stav.

J. Schalle r, Topogr. d. K. B. XVI., 90; J. G. Sommer, Böhmen III., 140; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 206; Fr. Jirůtka, Okres Novopacký

v děj. nár., 6.

TVRZ stávala na jižním konci vesnice, kde nepatrné stopy jsou dosud zřetelný. V XVI. stol. byla majetkem pánů z Donína.

KAPLE SV. PETRA A PAVLA, stojí v lese mezi Stavem a Pustou Prosečí. Kaple pochází z XV. století; ve válkách husitských byla opuštěna a teprvé za pánů z Donína ku konci XVI. věku znovuzřízena. Roku 1663 opravena a postaven nový oltář. V r. 1818 vykradeny ornáty a v r. 1841 zvon. Roku 1860 důkladně opravena a opatřena novou střechou.

152

Orientovaná, omítaná stavba záleží z krátké lodi, k níž přiléhá na východní straně kněžiště o pěti stranách osmiúhelníka a na západní straně malá předsíňka. Ze sedlové střechy lodi vyniká čtyrboká věžka,

vše pod šindelem. (Obr. 176.)

f f..r-4-M.......í-r

Obr. 176. Stav. Půdorys kaple sv. Petra a Pavla.

Vchod byl druhdy uprostřed jižního průčelí, goticky profilovaný, hrotitým obloukem uzavřený. Nyní jest zazděn a jen lesenovitě povy-stouplý obrys profilovaného ostění naznačuje místo, kde byl. Nyní vede vchod předsíňkou do jednoduše orámovaných dveří uprostřed západního průčelí. (Obr. 177.)

Okna, dvě v lodi a tři v kněžišti, jsou vesměs ostroluká v kamenných ostěních, zevně vyžlabených, o jednom prutu a obloukových polích kružbami opatřena, pozdně gotických tvarů. (Obr. 178.)

PS

O« V,

m

fá

EP

■3

’x

*:<.■

t. '

ii.

V-

Obr. 177. Stav. Pohled na kapli sv. Petra a Pavla.

Loď, 8-25 m dlouhá, 6-90 m široká a 530 m vysoká, měla druhdy trámový strop, nyní opatřena jest rovným omítaným stropem. Podél tří stran vztyčena jest empora, stojící na čtyřech dubových osmibokých sloupcích. Zábradlí empory zdobeno jest jónskými pilastry a uchovitými výplněmi; z konce XVII. stol.

Obr. 178. Stav. Okna v kapli sv. Petra a Pavla.

Vítěznýoblouk, 3-40 m šir., o skosených hranách uzavřen jest 4 m vysokým hrotitým pasem.

\\m

Kněžiště, 4-50 m široké, 4-40 m hluboké a 4-80 m vysoké, sklenuto jest paprskovou klenbou do kamenných hruškovitých žeber, jež opírají se o pětistranné profilované krakorce a sbíhají se v terčovitém svorníku. (Obr. 179.)

flW

Výprava jest chudá, záleží z hlavního oltáře a dvou bokových oltářů, barokních dřevěných, bíle natřených.

Hlavní oltář spočívá na kamenné gotické tumbě, jejíž římsu tvoří povystouplý pásek, šikou s jádrem spojený. V barokní sloupkové architektuře visí obraz sv. Petra a Pavla; slabý. Vedle oltáře stojí stejné ceny sochy sv. Václava a sv. Jana N. (?)

(Obr. 180.)

Levý bokový oltář jest starší než hlavní. V pozdně něm. renais, architektuře s toskánskými sloupky zapuštěny jsou dva na dřevě malované obrazy; střední představuje ukřižování sv. Petra, pod nímž nápis: ASPICIENTES IN CONSUMMATORE MEI FIDEI.

má

/ť.

ii

;vj

i,í

rife'-

ü

'M

II

il!

Li

Mi

+-+

¹ m.

.lm-

ifT^VTn

Obr. 179. Stav. Kaple sv. Petra a Pavla. Průsek žebra a kon-solka v presbytáři.

154

Ve vrchním menším obrazu jest Madonna. Oba obrazy jsou slušně kreslené "a k nim vztahuje se zápis ve farní pamětnici chotečské, že „archa byla dodělána r. 1663“.

Pravý bokový oltář s obraezm sv. Jiří, bezcenným.

Kazatelna dřevěná, má zábradlí sloupky a ornamenty něm.-renais. zdobeno. Je z téže doby jako předešlý oltář.

-■m

-,

f-

db

Li.

A.

......i

Immm

.Si

a läi

Ofcr. 180. Stav. Vnitřek kaple sv. Petra a Pavla.

Křtitelnice pískovcová, i-io m vysoká; na vrchním okraji mísy nápis: Za SPRAVÍ GOSTELNIE DANIELE IANA MILITGIHO LÉTA 1659. (Obr. 181.)

Epitaf mramorový, 116 m vys., o-88 m dl., jest zazděn na jižní straně pod emporou na místě původního vchodu. Čtyřdílná deska vroubena jest německorenaissančním plochým ornamentálním pásem. Dolejší dvě pole tvoří votivní desku pro nápis; deska však jest prázdna a nikdy nápisu neměla.

Vrchní část desky jest dělena ve dva díly krucifixem, pod nímž je lebka na zkřížených kostech; každý z obou dílů je svrchem v polokruhu vyhlouben a nese v reliefu postavu. Na levém jest chlapec v kožichu a sbíraném límci, v pravém dívka v dlouhém šatě a věnečkem na hlavě. Oba mají sepjaté ruce a pohlížejí ke krucifixu. U nohou obou jest znak pánů z Donína. Deska byla zasazena (dle tradice) na památku šťastného nalezení dvou zbloudilých dítek p. z Donína v druhé polovici XVI. stol., z které ž doby také deska dle slohu (něm. renais-.) po chází. Jak ornamentální tak i figurální části jsou výborně tesány. (Obr. 182.)

•á.^1

Monstrance měděná paprsková, po sázená nepravými drahokamy, 0-45 m vys.,

lilu.«

Mi

0-23 m šir., stojí na oválné nožce, zdobené řadou rákosových lupenů. Kol lunuly arkatura z lilií a věneček z vína, na něm po stranách andělé, nahoře pod baldachýnem Bůh Otec.

Empirová hrubší práce; byla zakoupena r. 1841.

Obr. 181. Stav. Kaple sv. Petra a Pavla. Křtitelnice.

Kalich, 0-24 m vys., o-io m v průměru číše; nožka empirová měděná a zlacená; stříbrná číška vězí v barokním košíčku.

Zvony visí ve věžce dva: I. Vys. 0-45 m, v prům. 0-58 m\ pod korunou dva ornamentální pásky; bez nápisu.

2. Vys. 0-45 m, v průměru 0-58 m; nese nápis: Gegossen in Prag K. Bellmann kk. Hofglockengiesser 1849.

Na plášti na jedné straně relief sv. Václava, na druhé sv. František s krucifixem.

Stupno.

J. G. Sommer, Böhmen III., 151; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 105.

KOSTEL SV. MÄRI MAGD. (filiální), byl druhdy farním, stojí na vrchu u hřbitova; byl vystavěn r. 1717—19 Karthusiany za převora Víta Korejse stavitelem Václavem Heldtem.

Orientovaná ozdob prostá stavba o lodi o 3 osách s kněžištěm o jednom poli a půlkruhovém závěru, zevně opatřena stříkanou omítkou mezi hladkými pásy. Nad středem lodi zvedá se osmiboký sanktusník plechem pobitý s cibulovitou bání, která jest stejně s kostelem šindelem kryta.

Vchod v kamenném ostění uprostřed západního průčelí.

Oken jest v lodi šest v ostěních z červeného pískovce svrchem v půlkruhu přepásaných; stejná jsou dvě okna v kněžišti. (Obr. 183.)

Uvnitř měří lod 12« délky, 8-35 m šířky a 7-55 m výšky a do r. 1893 měla trámový strop, jenž nahražen nyní rovným stropem na rákos.

01|

ás Ä

wwßr^

fmm

If I

WWcm

•<Æ%\ËÆ

lil

$jm

fe

.0

0

tm 'i

P

Co

ISĚ

////-i'

I v

O 53

j\íj

Co

t..

Ý/

.1

11

.0

-, 5

.0

ql

íi

L*J

r<3

i

UK

co

Ir

[rJ

MffefÉ

5SCN

»:

tí

US

»4?

i!

-:4

.0

0

o

.0

41

«sh¹

O

i

í>

Sil

v|

i?.

Ife

«>>.

n~>

lij

VÂ

ittUťuMs

Sf

N> ï

/qtowjM

Ji

.4

.-řífliry

%/

-CC

©j^Spp

ü» 11

áhM^

H»

t-Í4-t H

10

30

40

ocm

Kněžiště, 8-40 m dlouhé a 4-85 w široké, otvírá se do lodi 0-90 m silným, půlkruhem ukončeným vítězným obloukem a sklenuto jest valeně s lunettami.

Kruchta stojí na dvou pěkně profilovaných dřevěných sloupcích, 3-20 m vys. (Obr. 184.)

-r

i.

mi

Výprava jest novější. Ze starých oltářů visí na kruchtě dva ovální obrazy v bohatě řezaných barokních rámcích. Obraz sv. Máří Magd. 1-20 x 0-90 m vel. z hlavního oltáře. Obrazy sv. Františka Xav.

im

a Frant. de P. 1-15 x 0-84 m vel. v po-lychromovaných ře -zaných rámcích ; na jednom štítek s heslem Karthusianů: „Charitas“.

r;

Obr. 183. Stupno. Pohled na filiální kostel.

Reliquiáře dva v oválných rámcích i-io x o-8o m vel. s ostatky svátých. Pozoruhodné jsou řezané a zlacené rámce z akanthů a vína, z druhé pol.XVIII. st. (Obr. 185.)

Kaditelnice cínová, prosekávaná. Ucha drží tři andílkové; pěkné dílo z XVIII. stol.

ví

Obr. 184. Stupno.

Filiální kostel. Dřevěný sloupek pod kruchtou.

Monstrance, 0-48 m vys. a 027 w šir., měděná a zlacená; lunula ve dvojité záři vroubena jest věnečkem z vlnitého ornamentu, na něm dole holubice po stranách 2 andělé a nahoře Bůh Otec. Slušná, empirová práce s nápisem na oválné noze: Zum Andenken von Joseph Dressier; Stupnitzer Gemeinde. A. 1818. (Obr. 186.)

Zvonky ve věžce jsou dva: 1. Vys. 0-35 m, v průměru 0-44 m.

2. Vys. 0-30 m, v prům. 0-38 m.

v

Stěpanice.

BEATO I IOANNI | NEPOMVCENO | tVtorI sVo I eXtrVXIt | DeVotIo |

STIPANICENSIS (= 1752).

SLOUP toskánského řádu, na něm socha sv. Jana Nepom. Na podstavci nápis:

158

Štikov.

KAPLE NEJSV. TROJICE, byla postavena r. 1883 z nadání učiněného v r. 1845 Ant. Vágnerem. Bezvýznamná stavba s věžičkou stojí na návrší nad vesnicí.

-•

Obr. 185. Stupno. Relikviář ve filiálním kostele.

Trotina.

z r. ino.

BOJIŠTĚ Čechů proti Polanům V obci více rázovitých lidových staveb s dřevěnými lomenicemi. MLŸN byl pěkným příkladem východočeského stavení selského; stál na kamenné podezdívce, stavba z póla zděná z póla srubová. Kolem

srubu táhl se pavlán. Štít dřevěný se sparami lištami krytými. Shořel v r. 1906. (Obr. 187.)

Třebihoši

J. Horák, Topogr. 106.

KAPLE NANEBEVZE

TÍ P. MARIE vystavěna byla r. 1822. Do r. 19:0 byla to nevzhledná, nízká stavbička, orientovaná, omítaná, šindelem krytá s malou cibulovitou věžkou uprostřed hřebenu. Zaokrouhlená presbytář sklenuta bání a lod, o dvou polích, českou klenbou. Na západní straně nad vchodem zvedá se jednoduše prohýbaný barokní štít. Zdi bokové prolomeny dvěma páry segmentových oken. Rozměry vnitřku: délka 8-25 m, šířka 4-25 m, výška 4-35 m. Výprava chudičká. Na jediném oltáři obraz P. Marie bez ceny. Roku 1900—01 byla přistavěna k presbytáři, jež byla znovu zaklenuta, nová lod dle návrhu arch. A. Cechnera.

Třebňoušoves.

J. Schaller, Topogr. d. K.B. XVI., 148;

A. Sedláček, Hrady a zámky V., 139.

Obr. 186. Stupno, Monstrance ve filiálním kostele.

Prastará ves, jež byla v XII. století zbožím kláštera Strahovského, s tvrzí, na níž uvádí se r. 1318 Licek z Třebňoušovse. V XVI. st. byla tvrz majetkem rytířů z Holohlav a opevněna vodním příkopem.

Třebovětice.

Posud stojí prostá sýpka na návrší ve vsi, která jest zbytkem bývalé tvrze.

J. Schaller, Topogr. d. K. B. XVI., 154; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 344; V. Dokoupil, Sborník národopisný o. Hořic.: Starobylé kříže, 360.

V Třebověticích stávaly TVRZE dvě. Starší byla r. 1392 sídlem vládyky Vyntíře. Mladší tvrz vystavěna byla ku konci XV. stol. Jiříkem z Dobruše. Po obou není památky.

160

Na návsi stojí čtyry STARÉ KRIZE; druhdy stávalo jich v blízkosti sedm. Původ těchto křížů není zcela zjištěn. Zdá se, že byly v XVIII. století na pamět nějaké nešťastné příhody postaveny. V okresu

jH§

lift

um

um

'A

Ks

Obr. 187. Trotina. Mlýn.

ÉS

.M ,wm\

t JL l /

‘R

ht m

F⁶“

Hořickém jest podobných křížů nápadné množství. Bylo jich nalezeno přes 40. Ač podobou svojí připomínají Methodějské kříže na Moravě, není dokázáno, že by byly stejného s oněmi stáří.

Pověsti spojené s Hořickými kříži vztahují se vesměs k nějakému neštěstí, na onom místě se udavšímu a nesahají za XVIII. století.

Dle tvaru jsou některé z nich však mnohem starší, z XVI. století.

V'

Třemešná Červená.

J. C. Rohn, Antiquitas 146; J. Schalle r, Topogr. d. K. B. XVI., 144; J. Sommer, Böhmen III., 243; H. Horák, Top. p. v. o. h. Kr. Hr. 99; V. Dokoupil, Památky archeol. a místop.; XVIII. Starý zvön ve filiálním kostele

v Č. Třemešné, 257—260.

KOSTEL SV. JAKUBA VĚT., filiální, jehož patronem jmenuje se r. 1358 Fraštěk z Nové Vsi, uvádí se v r. 1384 a v r. 1412 jako farní. Nynější orientovaná, kamenná a omítaná stavba vystavěna jest na starších základech v XV. století, krom věže v západním průčelí, která přistavěna v r. 1862. Do té doby visely zvony ve zvláštní dřevěné zvonici na hřbitově a byly pak umístěny v II. patře nové věže. (Obr. 188.)

Kostelík stojí nad vesnicí na návrší uprostřed hraženého hřbitova a jest daleko viditelný; záleží z jediné lodi s presbytáři na východní straně a malé sakristie, k severnímu boku kněžiště přiléhající. Toto uzavírají na východ dvě zdi v tupém úhlu se protínající; v ose kostela vybíhají v opěrný pilíř, pouze 0-55 m dlouhý, s trnožem jednoduše sešikmeným, o jednom odstupci, v předu páskovou římsou gotického profilu ukončeným. Pilíř jest nahoře zakončen šikmou plochou s římsou téhož průřezu, jako má pásková římsa. Podobné pilíře jsou v úhlopřičném směru; na ostatních volných rozích lodi a kněžiště. Krytina na kostele tašková, na úzkém osmihranném hrotu věže plechová.

Vchody jsou dva: uprostřed jižní zdi kostelní a v čele věže. Oba mají hrotitý oblouk a gotické, kamenné pažení, jehož průřez záleží z výžlabku vroubeného dvěma šikmými pásky.

Obr. 188. Třemešná Červená. Půdorys filiálního kostela.

Hrotitá okna bez kružeb, v kamenných ostě-ních o šikmé ploše, na venek se rozbíhající, nacházejí se v lodi tři páry a v kněžišti jedno, na jižní straně. (Obr. 189.)

Vnitřek lodi, 10-50 m dlouhé, 7-45 m široké a 5-90 m vysoké, byl druhdy klenutý, nyní opatřen jest rovným, rákosovaným stropem.

Presbytář, 5 m široká a 6-20 m dlouhá, měla původně křížovou klenbu, ale nyní kryta jest imitovaným klenutím klášterním.

Vítězný oblouk mezi lodí a presbytáři jest jen ve zdi 60 cm silné, má na obě strany okosené hrany a hrotitý oblouk.

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Novopacko-Hořický.

IÓ2

Při západní straně lodi zvedá se kruchta na dvou kamenných sloupcích s renaissančními hlavicemi.

Kobka pod věží jest zaklenuta plochou klenbou křížovou. Věž jest dvojpatrová a má v i. patře potrojné okno svrchem půlkruhové a v 2. patře na třech stranách po hrotitém, velkém okně.

S a k r i s t i e jest zaklenuta půlkruhovou valenou klenbou a osvětlena malým okénkem, svrchu půlkruhovým, jehož kamenné ostění má šikou otupené hrany.

Výprava záleží z oltáře hlavního, který stojí na kamenné mense a záleží z dřevěné archy, pozdní renaissanční architektury s tabulovými obrazy; uprostřed jest na plátně malovaný sv. Jakub se sv. Ondřejem,

v:S>

ytstm■ ■■ ■

Obr. 189. Tíemešná Červená. Pohled ná filiální kostel.

oba sedící světci byli r. 1862 přemalováni úplně a špatně. Na postranních křídlech jsou v předu na dřevě malovaní čtyři evangelisté. Ti jsou rovněž pokaženi opravou. V zadu na křídlech napsáno v gotických minuskulích desatero přikázání, Věřím v Boha a Otče náš.

Na arše čte se nápis: ,,L. P. 1612 Urozeny a Statečný Rytirz Pan Petr Sskopek z Bilych Otra | dowic a na Bielehrade Za ziwota druhé Panj Manželky Swe urozene Panj | Anny Sskopkowe rozene Gestrzibske z Ryzumberku Chrám Pane tento | S nemalým nákladem gak wnitrz tak zewnitrz S wyzdwizenjm Nowe Ar I chy teto Przedne pro lesk a Slawu Pana Boha nasseho obncwiti a ozdobiti dati raczil.“

Ostatní výzdoba chudá, bez ceny.

Monstrance měděná a zlacená, 0-53 m vysoká; kolem středu vinou se na zlacených paprscích dva stříbrné věnečky, spodní z barokního esovitého ornamentu, vrchní z obláčků. Hrubá práce, z konce XVIII. st.

Kalich stříbrný, pozlacený, 0-23 m vysoký, v empirovém slohu, jest jednoduše profilovaný bez ozdob, jen na ořechu má vroubkovaný váleček a pod ním obrouček s torem.

Dva svícny cínové, ciselované, barokní à 0-19 m vysoké, stojí na trojbokých nožkách. Jemná práce z druhé polovice XVIII. století.

Zvony jsou tři: 1. „Hrubý“ jest 070 m vysoký a 0-91 m v průměru. Pod korunou o šesti ramenech, zdobených poprsími dětskými,

mm

H§3i

SHHj

:SM;

■if

gï

'Ll. ___ / -rt.

gi

a<s^r-

»'•:«

■n

Obr. 190, Tremešná Červená. Zvon (odlitek).®

vine se 6 cm vysoký vlys s mělce modelovaným reliefem figurálním, představujícím Apolla na harfu hrajícího, k němuž sbíhají se zvířata i postavy nahé, kteráž komposice na celém vlysu 6krát se opakuje. Pod ním jest nápis z renaissančních inicialek, vroubený dole i nahoře dvěma obroučky: RVF MICH AN IN ZEIT DER NOT SPRICHT DER HER SO WIL ICH DICH ERETENVND DV SOLT MICH PREISEN.

11 *

164

Pod dolním obroučkem jest úzký perlovec a pás z dolů obrácených akantů, střídajících se s růžicemi. Na plášti jest na jedné straně nápis frakturou:    ta partie WJGLtnfo Jttum (Skjï j sIpUp k ja=

bujty (EerroBttE frjEtrtßjJraj Ja ralabarjfroj | Mrojens pany Jtatj ^{řtopbottn; JfoíottiaufkB ? 3$d\d | jraattó a JBa BtElßgrabh prpb pant ÏÎnjfÏB a | popBÍmsij Iibu Jmf;o.

Pod nápisem tímto jsou tři znaky s klenoty, v tomto pořadu od levé strany k pravé:

1.    Znak Holovouských z Holovous (kohout) a nad ním písmena ASSHZH (Anna Škopková Holovouská z Holovous, druhá choť Jana staršího Škopka, zemřelého r. 1583).

2.    Znak Škopků z Otrádovic (škopek), nad ním iniciály: PSSZBO. (Petr Škopek z Bílých Otrádovic, tehdejší majitel Č. Třemešné.)

3.    Znak Hustiřanských z Hustiřan (příčné břevno s úponkovitým ornamentem), nad znakem písmena ASSZH (Anna Škopková z Hustiřan, manželka Petra Škopka z Otrádovic, zemřelého r. 1625).

Na protější straně pláště jest relief beránka s korouhví, křížkem a stuhou, na které málo jasný nápis z inicialek: GEHO SPASÍ AN, P . . . nad stužkou jest mělký medailon s reliefem sv. Jana Křtitele.

Při spodní hraně zvonu, vypuklého profilu, vine se mezi dvěma páry válečků vlysek z rostlinného ornamentu. Nad ním pod zmíněnými znaky čtyry úzké obroučky.

Celý zvon tento jest velmi dobře zachován a ornamentální práce, výborné komposice, jsou ostře modelovány. (Obr. 190.)

2. ,,Poledník“, má v průměru 070 m, výšky 0-55 m, jest hladký, jen pod korunou nese nápis, dle jehož tvaru by byl tento zvon nej starší v celém okresu (kromě snad Jeřického). (Viz facsimile na obr. 191.)

♦MVe»(S3)MRÍA’CIlM(DÍl

Obr. 191. Třemešná Červená. Nápis na zvonu č. 2.

3. „Umíráček“, v průměru 0-55 m, výšky 0-46 m, jest rovněž hladký. Pod korunou nápis: ta ® fjlas ® nwlagiri pobfß ® bobrp ® i íjrtmjE (sic) ® tttri ® cent (sic) ® bo bopUjo ® bomu Ô rqbßtfe Ô cjesí &

Náhrobky jsou zazděny do ohradní zdi hřbitova a jsou značně poškozeny a vyšlapány, byvše dříve v dlažbě kostela.

1. U jižního vchodu na hřbitov zazděna deska 0-94 m vysoká a o-88 m široká, se znakem renaissančního tvaru, ve štítě labuť(?), nápis nečitelný.

2. Vedle této desky jest stejného rozměru jiná se znakem, v němž kohout, s nápisem též nečitelným.

Ve východní zdi zazděny pískovcové desky:

3.    Vysoká 0-95 m a široká 0-39 m, představuje v reliefu děvče s rozpuštěným vlasem, přidrženým vínkem a závojem. Při pravé noze znak Jestříbských z Ryzemburka (třmen). Kolem nápis gotickými literami: Iřía 1611 ra nebelt bruao (sic) mnqeía üofige Eibmila ©ejïrpibfka j B... bcera B. ß. Hana Bmtoría îfejï .. . tne⁰ jircoía 54 . . bel 4 biti ntagici... obgoqtroa . .. (Obr. 192.)

4.    Deska o-88 m vysoká a 0-53 m široká s reliefem děcka, u jehož pravé nohy znak Škopků z Otradovic (žebřík vodorovný). Kolem nápis gotický: JTeía 16.. 5 ni ponbeli bett j$°.

IßvokopsL umrjel.... ^skagek, sgit nrcgcngríj | robint, pana ]^efra ^shopha ? . . . panj ding (sic) B?anng ^kophorae ro?ene . . . sum burku a na Beleíjrabe síar?t 5 roku.

5.    Deska 0-84 m vysoká a 0-55 m široká, vyplněna mělkou vypuklinou dítka a znakem Škopků. Kolem nápis latinkou:

Léta 1606 w Vtery po Sv. ANNE vmrzela Anna Sskopkowna dcerka vrozených rodičů Pan . .

P . . ra Sskopka z Bilych Otradowic a panj Anny Ozanny Sskopkowy rozene Gestrzibske z Rysumburka 5 nedeli a 3 dny W . . . .

a na Belehrade

Uhlejov.

mš. i

ťjr

iJEC

1«

-r*    r    f.

mm

«S

—^ f sr-

52--M"''    í*-*-*®* s&í&S

W y v'V-.'M

„T b-k

řvi

Obr. 192. Třemešná Červená. Náhrobník č. 3.

Památky arch. XIV., 669; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 129; Český lid IV.; 275; Národopisný sborník okresu Holického, 12.

Nad mlýnem rozkládá se ostroh, na kterém jsou zřetelný stopy elliptického hradiště, 62 m dlouhého a 2y m širokého. Hradiště, jemuž lid říká Šluspark (z něm. Schlossberk), jest proti jihu opevněno dvěma náspy a příkopem, na severu náspem s příkopem a dokola ještě byla ohrada.

O dějinách hradu není nic známo, ač Ühlejov se již r. 1267 při

pomíná.

r

Újezd Kumburský.

KAPLIČKA P. MARIE, 2-30 m šir., i-8o m hluboká a ^.-50 m vysoká, stojí na kraji vesničky. Záleží z výklenku vroubeného po stranách pilastrem s barokní korinthskou hlavicí a ukončeného rovným štítem

i66 s kamenným křížkem. Vedle štítku stojí na římse po obou stranách andělíček. Ve výklenku socha P. Marie v životní velikosti. Obstojná práce venkovského umělce. Na podstavci sochy kartuš s reliefem znázorňujícím vyhnání Adama a Evy z ráje. Mezi trnoži pilastrů relief ze Zvěstování P. Marie. Pod tím nápis: LÉTA PANNE 1741 | TATO KAPLIČKA VYSTAVENA S POMOCI BOŽÍ NÁKLADEM GEHO IANNA | WITWARA SAVSEDA SDESSIHO.

F

Újezd Podhorní.

J. G. Sommer, Böhmen III., 152; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 120. TVRZ zde bývala, po níž není památky.

Újezd Svatojanský.

J. G. S o m m e r, Böhmen III., 232; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 122—123.

KOSTEL SV. JANA KŘTITELE, filiální, byl již r. 1352 posvěcen jako farní. Od r. 1887 znovu vystavěn.

Orientovaná, cele kvádrová stavba jednolodní v neogotickém slohu postavená, o 2 okenních osách a čtyrstěnném kněžišti pod břidlou. Ze západního průčelí vyčnívá konsolovitě vyložená věžka. Vchod v západním průčelí má v cípech nad štítem znaky: v právo biskupa Královéhradeckého J. Hahnla, v levo je znak vodorovně dělený, nahoře i dole běžící liška, nad klenotem rozepjatý orel. Uvnitř rozměry lodi: šíře 8 m, délka 12-60 m, kněžiště šíře 4 m, délka 4 m\ síla zdí 1-90 m.

Výprava vesměs nová.

N á h r o b n í k: dl. i-8o m, šir. o-8o m s nápisem: ,,Leta 1606 Pan Buh raczil powolati s tohoto sweta Urozeného a stateczneho rytirze lana Girzika z Chotcze a na Wokrouhlim. Tuto tělo geho v Kristu odpocziwa. Amen.“

Na věži visí 3 zvony: 1. Vysoký 0-67 m, v průměru 0-85 m, pod korunou dva ploché ornamentální pásky, mezi nimi chybný nápis (viz fascimile na obr. 193 ):

KOHPT LIBEŇ LEIT ERSCHEINET MIT DANCKEN VIR „

COTES ANGESICHT VNDMIT PSALMEN LOBSINGET1HM

Obr. 193. Újezd Svatojanský. Nápis na zvonu č. i.

Na plášti nápis: Han Banpa    itßijJfarJJt j JJaínsbmuiq a na

JïugEjbs ^mafogan»Ů£m. pod nápisem znak Bořků. Na druhé straně na plášti nápis: Jan Girzy Kulle z Chotcze na Wokrouhlym a Luzanech 1606.

2. Vys. 0-48 m, prům. 0-63 m. tvaru a písma je as z XVI. století. Zvon ten jest prasklý a pod korunou má nápis: (viz facsimile na obr. 194.).

3- Nedostupný; dle pamětnice farní má nápis:    nío jnmn gřjí fltf

naftlabem gobant; pmj Eibmih; ^djroenbij Ägejba fhmfotanJJtßlJo.

u&oias®moiaatri®poùtfQûoi)rci®inniffrnmgrtm®ûoijonfiio®tiomuQtDH)itUf©

Obr. 194. Újezd Svatojanský. Nápis na zvonu č. 2.

Uvnitř je nápis: Hamartiens lies sein Wort in diese Glocke Got zu lob anno 1681 giessen.

Vidochov.

J. Schalle r, Top. d. K. B. XVI., 95; J. G. Sommer, Böhmen III., 152.

KOSTEL SV. AN DELÛ STRÁŽCŮ. Farní od roku 1854. Od r. 1726 stála zde dřevěná kaple. Nynější kostel stojí od r. 1879.

Orientovaná stavba z červených pískovcových kvádříků, omítaná, v neoromanském slohu s gotickými motivy, záleží z lodi o 5 osách, dělených opěráky, a pravoúhlé presbytáře, u které stojí na sever dvoj-patrová věž, vše pod břidlou.

Uvnitř měří lod 2670 m délky a 9-20 m šířky a sklenuta jest v 5 polích křížovými klenbami. V pozadí stojí zděná kruchta na dvou kamenných sloupech. Hrotitý vítězný oblouk dělí lod od pravoúhlé presbytáře, 6-30 m dlouhé a 6-8o m široké, sklenuté v 1 poli křížovou klenbou. Taktéž zaklenuta jest i vedle stojící sakristie.

Vchod v západním průčelí v kamenném, hrotitým obloukem uzavřeném profilovaném ostění.

Oken jest v lodi 5 párů svrchem oblých, v presbytáři 2 sdružená, a ve východní její zdi kulaté okénko. Do věže vede v 1. patře po každé straně po sdruženém okénku.

Výprava nová. Na hlavním oltáři obraz sv. Andělů Strážců od /. Lhoty. Na bočních oltářích visí obrazy sv. Anny a sv. Jana Nepom. od /. Kandlera.

Ze staré kaple je zde jen kropenka kamenná, osmiboká, an-dílkj' zdobená, o-88 m vysoká a 0-56 m široká.

Zvony jsou tři: 1. 075 m vysoký a 1 m v průměru, nese pod korunou nápis: Sancte Angele Custos ora pro nobis Georg Niepel Altrichter. Urheber der Kirche 1737.

2.    Vysoký o-6o m a o-8o m v průměru s nápisem: Der Neubau der Kirche ist unter dem Pfarrer P. Eduard Küssel nach 16 jähriger Bemühung bewilligt. Gegossen von Josef Diepold in Prag 1878.

3.    Vysoký 0-38 m a v průměru 0-48 m s reliefem sv. Václava.

i68

Vidonice.

J. Schall er, Top. d. K. B. XVI., 95;

J. G. Sommer, Böhmen III., 152.

KOSTEL SV. JANA KŘTITELE, filiální.

Postaven byl

v 1. 1720—36 Karthusiany z Valdic místo dřevěného, který tam stával od r. 1666. Původně byla ve Vidonicích kaple.

Orientovaná, omítaná stavba záleží z obdélné lodi o jednom poli 5 otupenými rohy, k níž přiléhá na západ dvojpatrová čtyrboká věž a na

mm

ÏÙ

,<v..

iggfe

Obr. 195. Vidonice. Pohled na farní kostel.

východ kněžiště, rovněž o jednom poli s elliptickým závěrem. Veškerá nároží jsou obrněna toskánskými pilastry podporujícími kládí z archi-travu, rovného vlysu a římsy. Kryt jest na valbové střeše lodi a kněžišti břidlový, na cibulovité báni věže šindelový. (Obr. 195.)

V c h o d ve věži vrouben jest kamenným ostěním, segmentem pře

pásaným.

Lod osvětluje jeden pár velkých oken, svrchu segmentových; podobná jsou též dvě okna v kněžišti a v 1. patře věže nad hlavním vchodem. Druhé patro věže prolomeno jest čtyřmi okny svrchem rovněž zakulacenými.

L o d kostelní, ii-6om dlouhá, io m široká a 11-50 m vysoká, vyniká ladnými poměry; osm koutů při sešikmených stranách jest sesíleno toskánskými pilastry, jež druhdy prý nesly klenbu; nyní jest nad hlavní římsou na vysokých nábězích strop rovný, zdobený štukovým rámováním.

Do kněžiště otvírá se lod 6-50 m širokým a 0-75 m silným elliptickým vítězným obloukem. Kněžiště tvoří v půdoryse obdélník 7-30 m široký a 6-io m dlouhý s otupenými kouty, sesílenými toskánskými pilastry, nesoucími jednoduché kládí, o které opírá se česká klenba, ii-iow od dlažby vysoká. Východní stěna kně žiště vybočena jest výklenkem i-8o m hlubokým.

Při západní straně lodi stojí na dvou kamenných toskánských sloupech dřevěná kruchta s prohýbanou čelní stěnou, přístupna točitým schodištěm v jihozápadním koutě lodi. (Obr. 196-)

Výprava pochází většinou z bývalého Kartouzského kláštera a záleží kromě hlavního

oltáře z dvou bokových oltářů, vesměs v barokních dřevěných architekturách.

Hlavní oltář zdobí socha sv. Jana Křt., stojící ve výklenku, kolem něhož postaveny sochy sv. Vojtěcha a sv. Prokopa; obstojné. Nad výklenkem obraz sv. Isidora, bez umělecké ceny. (Obr. 197.)

Na jižním bočním oltáři visí mezi barokními sochami sv. Václava a sv. Ludmily nový obraz /. Novotným r. 1902 malovaný: Smrt sv. Josefa.

Obr. 196. Vidonice. Půdorys farního kostela.

Od téhož jest i obraz na severním bočním oltáři, představující smrt sv. Anny.

Obraz P. Marie, 0-34 m vys., 0-26 m šir., představuje P. Marii po pás v modrém rouše. Dobrá malba pochází z druhé polov. XVII. stol. z kláštera Kartusiánů.

Monstrance, 0-52 m vys. a 0-24 m šir., měděná, zlacená, stojí na oválné nožce. Kolem lunuly věneček z klasů a paprsková záře; Hrubá empirová práce z 1. pol. XIX. století.

Zvony jsou tři: 1. Vys. 0-70 m, v průměru 0-75 m. Pod korunou pás, na něm koně a bojovníci. Mezi tímto a pruhem z akantů nápis: WOLEY NEPRZESTAWEY GAKO TRAVBA POWISS HLASV SWEHO A ZWIESTVG LYDV MEMV MRZKOSTI GYCH 1627.

Pod akantovým pruhem jest vrchní část pláště pokryta ornamenty. Uprostřed pláště krucifix.

2. Vys. 0-25 m, v průměru o-66 m. Pod korunou proužek ornamentální německo-renaissanční a nápis: DOMINE AD TE CLAMO PROPERA AD ME PERCIDE VOCEM MEAM CVM TE INVOCAVERO. PSALMC 41.

ríh

iNt

f;lÊ

lila**?

a* ■. Av    ■

Sl

iSSk

Wm

:í

; ,a

J

"i

.v.

170

WĚĚĚ

'J

... -iK

f    am* ****    &

fe* ¹ ■    * »

flyjk<\ 4h

, -v;

Obr. 197. Vidonice. Vnitřek farního kosteía.

Na dolejším okraji nápis: Mich hat durch Gottes Hilf gegossen Martinus Schreter von Arnau. Pfarrherr Johann Steinberger, Kircnveter VondratzeK, Geffec.k-melcher, Friss, G/ra^turbs, Michelmickes, Jacob Gesseckha.'il d3r Rechter,

lyi

3. Vys. 0-31 m, v průměru 0-42 m, nese na plášti v předu krucifix, v zadu císařský znak a letopočet 1625; při dolním okraji nápis: Omnis spiritus laudet Dominům Halleluia.

i*mšm

-•yirr-wiiT»

„•./■"-.'J—f+. -    _

■ $¥**#**>

Obr. 108. Vlkanov. Socha sv. Venantia a typ dřevěné lomenice.

Vlkanov.

Dědinka založena v XVIII. stol. od tehdejších držitelů Miletína a Holovous Sosnovců z Vlkanova.

Zajímavé dřevěné lomenice jako zde nacházejí se v celém okolí Hořic i Nové Páky.

SOCHA SV. VENANTIA stojí na barokním podstavci, na jehož přední straně vryt nápis:

IosephVs Sofs I noWetz Liber | Báro De WLka | noWa ereXIt | et ConserVat | VtrVMqVe. (= 1768)

V zadu:

NoVVs Iste pagVs noMIne WLkanoW ab antlqVa Praesep Ia WLkan lana beato VenantIo DICatVs. (= 1767)

VI kov.

J. G. Sommer, Böhmen III., 139; A. Sedláček, Hrady a zámky V., 204; Fr. Jirůtka, Okres Novopacký v d. n. 5.

TVRZ, po které není stopy, stála jihozápadně od Nové Páky.

Voj i ce.

120.

172

J. S c h a 11 e r, Topogr. d. K. B. XVI., 151; A. Sedláček, Hrady a zámky V.

Původní TVRZ byla sídlem vládyk z Vojic, kteří zde seděli v XIV. věkn. Později v XVI. století postavena tu DRUHÁ TVRZ. Obě byly r. 1718 již pusté a se zbožím prodány klášteru Valdickému. Není po nich památky.

Vřeštov.

J. C. Rohn, Antiquitas 158; J. Schalle r, Topogr. d. K. Böhmen XV., 40; J. G. S o m m e r, D. Kön. Böhmen IV., 62; J. M. Král, Průvodce po biskupství Král-hr., 133—139; J. Horák, Topogr. p. v. o. h. Kr. 91; P. E. Nutz, Sborník národ. okr. Holického, 245; A. Sedláček, Hrady a zámky II., 228—232.

Roku 1878 objeveno za kovárnou pohřebiště popelnicové s bronzy; v lukách k Sedlci nalezen bronzový palstav. (Duška v Ratiboru 1886, 306.)

MĚSTEČKO VREŠTOV stávalo již v XIII. století kolem hradu stejného jména. Po válce třicetileté upadlo v chudobu a když i vyhořelo, bylo nuceno prodati právo ,,výročních trhů“ dílem Hořicům, dílem Králové Dvoru.

PRANYR, druhdy stál na náměstí, nyní v postranní ulici. Pochází ze XVII. stol. K čtyrbokému hranolu, 3-20 m vysokému, opatřenému římsou a kamennou stříškou, byli přivazováni provinilci ku dvěma kruhům železným. (Obr. 199.)

HRAD VREŠTOV zvedal se na vysoké homoli nad potokem Trotinou. Byl vystavěn as na sklonku XIII. století Mutinou Vřešťov-ským, který (dle Dalimila, 93) kolem r. 1280 boje u Hořiněvsi s Brambory sváděl. Roku 1467 byl hrad, tehdy Vilému Zajíci z Hasenburka patřící, pobořen vojskem Jiříka z Poděbrad pomocí Hradeckých. Ku konci XV. století dostal se hrad se zbožím v majetek Ivordulů ze Sloupna. Po smrti Zikmunda Jindřicha ze Sloupna konfiskován statek i hrad a administrátorem ustanoven Gerhart Lux z Luxensteina, který pro spustlosť hradu již v něm nemohl bydleti. Roku 1675 koupil statek Vřešťovský

Jan ze Šporku, za kterého neobydlený hrad vždy více pustl. Již v XVIII. století nezbylo z něho než několik polozbořených zdí. (Obr. 200.)

K hradu stoupalo se po mostě na jižní straně cestou mezi hradbami až k temenu homole, kde na elliptické planince, 53 m dlouhé a 44 m šir., zvedal se druhdy vlastní hrad. (Vyobrazení Vřešťovského hradiště viz Hrady a zámky A. Sedláčka II., 230.)

■l

ii'.. 11

r-"- Jllll

v Mm

imim

Hh

;:v;~

híPížit-

'•V“

Obr. 199. VřeStov. Bývalý pranýř.

KOSTEL VŠECH SVATÝCH, farní, byl jím již v XIV. stol. Roku 1723 vyhořelý kostel znovu upravil hrabě Jan Michal Špork jako filiální k farnímu kostelu Chotěbořskému, jímž byl až do r. 1850, kdy znovu zřízena ve Vřešťově fara.

Jednolodní, kamenná a omítaná stavba, k jihovýchodu obrácená, stojí na západním konci náměstí městýse. Kněžiště uzavřeno třemi stranami osmistěnu a sevřeno na severu i na jihu nízkými přístavky, starou á novou sakristií. K západnímu průčelí lodi přistavěna v XVII. stol. hmotná věž, se šnekem na severní straně. Kryt jest na kostele a sakristiích taškový, na osmistěnné báni věže a sanktusníku plechový.

Gotické založení patrné jak z půdorysu kněžiště, tak z opěrných pilířů, které jsou na rozích v úhlopříčnách, na podélních zdech lodi kolmo postavené a mají celé stavbě společný trnož, svrchem jednoduše šikou

174 sříznutý, jsou bez odstupců a končí šikmou plochou, v předu páskovou gotickou římsou opatřenou. Opěráky u věže jsou o polovinu nižší ostatních, které vesměs sahají až pod hlavní římsu. (Obr. 201.)

-v

« jm

...

f-r ■

J.

i-''

Obr. 200. Vřeštov. Hradiště nad městečkem.

Vchod, 2 m ve světlosti, vede kobkou pod věží a jest půlkruhem

zaklenut.

Okna, vesměs svrchem polokruhvoá, jsou v lodi čtyři a v presbytáři tři; tato jsou o polovinu vyšší, než ona v lodi kostelní. (Obr. 202.) Uvnitř měří loď 8-95 m délky, 6-75 m šířky a 8m výšky a jest sklenuta valenou klenbou s lunetami, které opírají se o ri8 w široké pilastry, jež místo hlavic nesou zalomenou renaissanční římsu.

Půlkruhovým vítězným obloukem otvírá se loď do presbytáře, 7-20 m dlouhé a 4-70 m široké, zrcadlovou klenbou kryté. Nad kobkou pod věží, valenou klenbou s lunetami zaklenutou, 5-10 m dlouhou a 5-43 m širokou, jest kruchta.

T-r [ 1 f i r

Obr. 201. Vřeštov. Půdorys farního kostela.

Výprava jest barokní, pestrá. Hlavní oltář nese obraz Všech svátých, nevalné ceny; nad ním stojí bíle natřené řezané sochy Krista na kříži mezi Matkou Boží a sv. Janem a dvěma anděly se symboly umučení. Oba postranní oltáře mají uprostřed obrazy v širokých řezaných rámcích a kolem nich sošky. Na jižním oltáři jest ve středu obraz sv. Edmunda a nad ním menší obraz sv. Jiří. Po stranách řezané sošky sv. Václava a P. Marie. Na se-

verním oltáři ve středu obraz P. Marie mezi sochami sv. Jana Nep. a sv. Víta. Obrazy i skulptury jsou průměrné umělecké ceny.

Kazatelna kamenná (pískovcová), renaissanční, věnovaná roku 1615 Janem Duchkem Borovnickým, úředníkem Jana Kordule ze Sloupna.

Na čtyrboké noze, 1-27 m vysoké, stojí osmiboký, 1-22 m vysoký poprsník. Jednotlivá pole jsou zdobena polychromovanými znaky ve vavřínových věncích. Dvě pole jsou plastická: 1. se znakem Sloupských (rukavicí) a nad znakem nápis: XiDißnßk Jiorbulß \ ^lao [ pna JSna ratjßj-JJorotß j ©. X$l). (&. ÍEruaPs. Na 2. nad znakem Berkovským (lilie) nápis:

.i'

Obr. 202. Vřeštov. Pohled na farní kostel.

Hoíjartka Jaorbnlmua | Ba. Bßrkorojka \ ^»|ebiroa | Jlna rarjßjjioraß. Na třetí straně namalován olejovou barvou znak hrabat Šporků. Na čtvrté straně u zdi jest nápis: £ßfa 1615 íafo kazatelna pitroobßin a naklabßnt 3ana But^ka BororantcjkEf;o fßi;ba^ jUmgßbmka na HDrjßJßotmß röptßjana gi Poklop dřevěný, s holubicí na spodní desce, nese na vrcholu svém P. Krista s beránkem. Slušné dílo místního umělce. (Obr. 203.)

Křtitelnice pískovcová, o-88 m vysoká, stojí na čtyřhranném schodu, válečkem nahoře vroubeném. Osmistěnnou nohu kryje ve spodní části osm rákosových lupen. Kulatá mísa, spodem vroubkovaná, jest ovinuta při vrchní hraně řadou malých lístků. Dřevěné víko, 0-36 m vysoké, končí křížkem. Běžná práce empirová. (Obr. 204.)

Monstrance paprsková, měděná a pozlacená, 0-56 m vysoká. Na čtyřdílné elliptické noze nečitelný nápis a barokní tepaný ornament, jemuž podobný kryje i ořech. Kol středu stříbrný věneček ze sty lisovaných oblak.

■a

Kalich měděný, pozlacený, 0-26 m vys., v průměru číšky o"09 cm. Na noze ve čtyřech polích tepaný ornament barokní; ořech i spodní část číšky pokryta stříbrným, plným ornamentem.

[•K

XSi

mm ■

\\    3-

Obr. 203. Vřeštov. Kazatelna ve farním kostele.

Ciborium měděné, zlacené, 0’33 m vysoké, v průměru číše 0-12 m široké. Noha hladká, na ořechu a spodku číše řezaný ornament barokní.

Náhrobníky: 1. V presbytáři na straně evangelijní, 1-83 m vys., 0-83 cm šir. deska s nápisem: Hefa pa. 1612. 12. Bfooembrhs. po 11 bobine na pol. orlogt osnol o J^anu orojenp a sfaíetpti; rpítrj • • . HÛ. Bpmskebo (Ep Bubolfa ©rnkseg gebo^fo ftelo mřínie ra íomío Qlfjramo Bojím nalejb fie ra Jßano obpocjiraa morjekaroage ssfasfnefjo a blaíjo»íaioeneí)o rojkrjb osem.

Uprostřed desky relief rytíře v plátovém brnění, u nohy znak Kordulů ze Sloupna (rukavice).

2. Vedle pomník 1-83 m vys. a 0-85 m šir. s nápisem v kraji: Eefa 1616. BÖespce Brjejna 31 | bne ntejij 2. a 3. íjobinao na pní. Brlogi. ontrjerogat bokonala piooí ^roog I brojena ^anj M* banka Jáorbuloioa (rojena) Berjkoraska j iteebirpioa a na H£)rjessf hrote ntanjelka J^oqfiioa orojene⁰ a ;§fafecp neD Bifjrje. ß a® MDienka Bor* bníe I roocjekaioage gsftasU

neřjo meselebo a blaboslaioe*__

ne⁰ rojkrpsseng amen.

j$U f Pod tím berkovskýznak

(herald, „lilie“).

i«?

if

«►

s à Tn.

Obr. 204. Vřeštov. Křtitelnice ve {ariiím kostele.

Zvony jsou na věži tři: i. Největší spodního průměru o-8y m, výšky o-68 m, nese kol koruny nápis latinkou in continuo písmem dvojí velikosti

LETHA PANIE 1617 WoLEI NEPRzESTaWEI GAKO TrAVBA PoWISS HLASV SWEHO A ZWEsTVG LIDV MEMV MRZKoSTI GICH.

2. Střední o průměru 0-77 m a výšky 0-65 m má na plášti relief sv. Vojtěcha a po obou stranách sošky nápisy:

EX VOTO ET HONORE | SAMOTO ADALBERTŮ | EPlSCOPO MARTiRl PAT I RONO SVO SE OFFERT • IL |

LVSTRISSIMVS S • RI | COMES D • D • CAROLVS |

E SPORCK • CVS A (sic) [místo fusa] IMP | ENSIS ECILESIA (sic)

(místo: ecclesia) SVB | PRAENOBILI AC GENE | ROSO D. IOSEPHO SCHA I FAS DIRECTORE ET IOSE | FO THAM PAROCHO • | IOHANN GEORG KÜHN IN PRAG 1773.

3. Nejmenší o průměru 071 m a výšce 0-54 m má na plášti nápisy:

„WACLAW PEKAREK SSENTIR (sic) WRZESSTIWSKY (sic) DAL HO PRZELEGTV

ANNO 1795 GOSS MICH ANTON FRANK SCHNEIDER. —

Zlámaniny. (Zlámanina.)

J. G. Sommer, Böhmen III., 139; Josef Beran, Paměti Nové Páky, 1; Frant. Jirůtka, Okres Novopacký v d. n., 5.

TVRZ na vrchu jihozápadně od N. Páky.

Roku 1813 byla budova sešlé tvrze rozbořena a zdivá použito při stavbě nové erarní silnice. Nyní jest celá čedičová homole vylámána a znatelná jest jen bývalá cesta k hradu.

V

Zelkovice.

Na polích kamenné nástroje, u kapličky prý před lety pohřebiště popelnicové s djob. bronzy. (Duška v Ratiboru 1886, 306.)

f KRAKÓW

Str.

Básnice......

Bělohrad (Nová Ves) Bílsko (Blsko) . . . Bišičky (Byšičky)

Bohánka .....

Borovnice Velká . .

Březovice.....

Cerekvice.....

Černín ......

Čistá.......

Dobrá Voda . . Doubrava .... Heřmanice .... Hněvčeves Holovousy Holovouský Chloumek 36 Hořice Hradiště (Hradištko) 58 Plřídelec Chodovice

Chlomek (Teřickv) . 62 Choteč Jeřice

12

12

24

24

27

28

28

. 28

• • 35

36

• • 59

. . 60

62

65

SEZNAM MIST.

Kaly......

Kalná Dolní . . Košťál .... Lanžov .... Levín ..... Lhota Šárova Libonice .... Lukavec ....

Miletín.....

iMiletínek .... Milovice .... Mlázovice ... Mokříce .... Okrouhlý . . . Olešnice Levínská .

Ostroměř.....

Ostrov .....

Oubislavice . . . Paka Nová .... Paka Stará ....

Pecka ......

Poličany Červené Proseč Pustá . . .

Str.

Str

69

69

72

72

80

80

8l

Rohoznice Sobčice . .

Stav . .

Stupno . ,

Štěpanice Štiko v . . frotina . .

Třebihošť Třebňoušoves Třebovětice Třemešná Červená . 161 Úhlejov Újezd Kumburský 165 Újezd Podhorní Újezd Svatojanský 166 . 167 . 168

Vidochov . . Vidonice . . Vlkanov . . Vlkov . . . Vojice . . . Vřešťov . .

• 143

r44

•    155

•    157

158

159

•    159

•    159

• 159

165

.166

172

172

Zlámaniny . . . . 177 Želkovice

• • 177

SEZNAM UMĚLCŮ A ŘEMESLNÍKŮ.

25-

48.

80.

64.

A. K. W. 7. značka kameníka (?) (1611),

Bellmann Karel, zvogař v Praze (1853) 27, (1848) 48, (1819) 62, (1830) ni, (1858) 125, (1822) 151, (1899) 155.

Blažejovský Filip, architekt (Nová Paka 1724) 113.

Brandi P., malíř v Praze (poč. XVIII. st.) 122.

Braun Matyáš sochař v Praze (1735) 91.

Braunova škola (1755) 22, 56.

Buškové bratří, sochaři v Sichrově 105.

C. B. S. O. značka konváře (1662) m.

Cechner Antonín, architekt v Praze (1899) 82, (1898) 102, (1900) 159.

Devrt J. starší tovaryš tesařský (1798) 80.

Diepolt Ant., zvonař v Praze (1892) 128.

Diepolt Jos., zvonař v Praze (1884) 12, (1878) 167.

Dintzenhoíer Kilian, architekt v Praze (i74í) 38-

Drack Ig., zvonař v Hradci Král. (1778)

Drašnav Vavřinec, mistr tesařský (1798)

D. S. značka zlatníka v Hradci Král.

(z konce XVII. st.) 31.

Elyaš (Stodola), zvonař v Hradci Král. (1593) 101.

Exner Martin, zvonař v Hradci Král. (1638) 34.

Eyman Michael, konvář (1697) 53-F. A. F. značka zvonaře (1779) 72. • Filip, zvonař v Hradci Král. (1445) 89. F. K. značka stříbrníka v Praze (1773) ni.

Frank V., zvonař v Praze (1794) 107. Führich Jos., malíř ve Vídni 122.

G. S. značka stříbrníka ioo.

Heldt Václav, stavitel (1717) 155. Heliích Jos., malíř v Praze (kol r. 1855) 5. Höttinger, kameník (1809) 94.

Jiříček Pavel, sochař v Hořicích (1873) 51. I. H. V. značka konváře (1801) 54.

I. P. značka zvonaře (Ig. Piiqueye v Ml. Bole-lavi [1626]) 8.

Kandier J., malíř v Praze (kol pol. XIX. st.) 167.

Kramolin J., malíř v Praze 5, 109, 119. Kramolin Václav, malíř v Praze (1760) 130, (1757) 137-

Kroupa Václav, malíř v Praze (1852) 76. Kühn Jiří, zvonař v Praze (1773) 177. Lhota Josef, malíř v Praze (v druhé pol. XIX. st.) 167.

Löv Mik., zvonař v Praze (1654) 89. Major G., malíř (1734) 122.

Maixner Petr, malíř v Praze (kol r. 1870) 70.

Mühl J., malíř v Nové Páce (1889) 5, 105, 130.

Novotný J. malíř (1902) 169.

Nowak Jan, malíř (1595) 135.

Ondřej z Hradce n. L., zvonař (1510) 34, (1458) 142.

O. G. G. R. značka stříbrníka z Hradce Král. 100.

Papáček j. malíř (1843) 109.

Paul Karel, zvonař v Hradci Král. (1851) 10, (1840 a 1870) 107.

Paul Vilém, zvonař v Hradci Král. (1834) 20 (1828) 64.

Perner a syn, zvonař v Budějovicích (1892)

Perner Robert, zvonař v Plzni (1903) ni, 113.

79-

48.

27.

značka konváře (1751) 70.

Pricota Mik., zvonař v Ml. Boleslavi

(1738) 47, (1734) 98.

Priquey Ignác, zvonař v Ml. Boleslavi (1626) 8, (1664) 107.

R. T. značka zlatníka (1707) 31. Samassa Voj t., zvonař v Lublani (?) [ 1889]

S. G. značka konváře (1522) 85. Schneider Ant., zvonař v Hradci Král.

(1823) 12 (1817) 79, (1795), 177. Schreter (Schroetter) Martin, zvonař v Hostiném (1615) 127, (1625) 170. Schrytter Donat, zvonař v Hostiném (1582) 130.

Schuncke Christian, zvonař v Praze (1766)

Siefert G., zvonař v Kyšperku (1723) 19, 20.

Skréta K., malíř v Praze (v druhé p. XVII. st.) 105.

Spillker, stříbrník (kol 1800) 46. . Stefan V., zvonař v Č. Skalici (1886) 142.

Stodola Eliáš, zvonař v Hradci Kr. (1577)

Streckfus Pavel, zvonař v Brně (1699)

125.

Sucharda Ant., sochař v Nové Páce (1895)

63, (1903) 109.

Sucharda J., sochař v Nové Páce (1857) 122.

Sucharda Stanislav, sochař v Praze (1900) 109.

Suchardová-Boudová A., malířka v Praze (1895) 64, (1903) 109.

Tybela Václav, tiskař v Hradci Král. (1719) 17.

Václav konvář v Hradci n. L. (1558) 50, (1S.22) 85.

Vejrych Jan, architekt v Praze (1907) 36. Vogl Vitus, zámečník v Cerekvici (1719)

15.

W. L.

G. S.

Zelený J., malíř v Brně (1859)    122.

zachovaly, určití — pokud možno léčkou a historickou jich cenu a konečně označiti ony památky, na jejichž

jich vznik a původ, odhadnout) umě-

zachování obzvláště záleží. Vytčen tu programm úmorné drobné práce pro celá takřka pokolení pracovníků, práce však nevyhnutelné, aby se mohlo na jisto postaviti, jak umění výtvarné v království Českém se vyvíjelo, odkud první motivy přicházely, jak se vytvářely, jakou měrou umělci cizí zde spolupůsobili, a co přímo z ciziny k nám bylo přivezeno ; neboť jen podrobnou znalostí všech památek umění může se dojiti k ocenění vývoje tohoto umění neboli ku správným jeho dějinám. Mimo tento theoretický, velice žádoucí výsledek možno však i očekávati, že podrobné poznání, jak se umění u nás vyvíjelo, nezůstane bez účinku na umělce výtvarné, jakož i na správu zemskou a veřejnost naši, aby zachovány byly ony památky, jež pro vývoj umění domácího jsou zvláště charakteristické a naprosto zasluhují, aby byly ušetřeny a zachovány.

Archaeologická kommisse sestoupila se poprvé 8. května 1893, podala velesl. výboru zemskému dobré zdání o zachování památek domácího umění výtvarného a starožitností domácích vůbec, sjednala svá organisační pravidla a rozdělila se v odbory : praehistorický, historický a lidový. Jakožto přední úlohu vytkla si zdělati Soupis památek historických a uměleckých v království Českém, snesla se na příslušných pravidlech a vyslala své delegáty do jednotlivých okresů. Dosud vyšel třicetjeden díl Soupisu. Zvláštní pořadí tvoří Soupis král. hlav. města Prahy, jehož část, obsahující Soupis chrámu sv. Víta, pokladu Svatovítského a knihovny kapitulní, podána již veřejnosti.

Přední zásluhu o rychlé uskutečnění podniku tak vážného má zemské zastupitelstvo království Českého, které nejen poskytlo nezbytné podpory hmotné, ale i zvláštními oběžníky praesidiálními doporučilo podnik ten úřadům samosprávným v příslušných okresech ; také veledůstojné konsistoře vřelým doporučením podporovaly práce, jež ostatně i širší obecenstvo provázelo zájmem, porozuměním i všestrannou podporou.

S obzvláštním uznáním sluší podotknouti, že i peněžitá pomoc z okresů zkoumaných na důstojné vydání soupisu se dostavila. Soupis památek Pražských umožňuje značná subvence, kterou k tomu účelu poskytuje král. město Praha.

Do soupisu jsou pojaty:

1.    památky praehistorické krátkým označením;

2.    památky umění stavitelského, sochařského, malířského od románské doby do počátku XIX. století; předměty uměleckého průmyslu, pokud nejsou v majetku soukromém; stavby historicky důležité, jako hrady, opevnění, mosty a j.

Soupis vydáván jest jazykem českým i v překladě německém pro každý politický okres zvlášť. Ke skupinám okresů podle starodávných krajů přidána bude úvodní stať o památkách lidového umění, a zároveň uvede se příslušná literatura. Při popisování ustanoveno šetřiti největší stručnosti.

PUBLIKACE ÂRCHAEOLOGICKE KOMMISSE

WYUZIAÈY POLITECHNICZNE KRAKOW

BIBLIOTÉKA GLÓWNA

Soupis památek historických a umeleCK)

I.    Politický okres kolínský. Napsal Karel obyčejném K 3 —, na papíře velínovém

II.    Politicky okres lounský. Napsal Dr. 4 papíře obyčejném K 2'40, na papíře

III.    Politický okres sedlcanský. Napsali Dr.

Cena.............

IV.    Politický okres roudnický. Napsal Dr.

V.    Politický okres milevský. Napsali Dr. j

VI.    Politický okres mělnický. Napsal Dr.. A. Podlaha. Cena . ^ .

Politický okres klatovský. Napsali Ferdinand Vaněk a Dr. Karel Ho stas : Soudní okresy klatovský a nýrský. F. A. Borovsky.

Soudní okres plánický. Cena . ........

Politický okres ěesko-budějovieký. Sestavil Josef Brams. Cena Politicky okres rokyeansky. Napsal Dr. Antoniu Podlaha. Cena Politický okres třeboňský. Provedli Frant. Mareše Jan Sedlaček.

Politický okres chrudimský. Napsal Dr Karel Chytil. Cena .

Politický okres sušický. Napsali Dr Karel Ilostas a Fetdinand

X II. Politický okres příbramský. Napsal Dr. Antonín Podlaha. Cena XIV. Politický okresjindřiehohradeeký. Napsal Dr. Josef Novak. Lem

XV.    Politický okres karlínský. Napsali Dr. A. Podlaha a hd. Sittler.

XVI.    Politický okres vysokomýtský. Napsal Zdenek Wirth. Lem .

XVII. Politický okres domažlický. Napsali Ferdinand Vaněk a Dr.

Karel Ilostas. Cena .........• • • •. • • *    • *

X VIII. Politický okres pelhřimovský. Napsal prof. Josef Soukup. Děna Politický okres kralo-hradeeký. Napsal Antonín Cechner. Cena Soupis král. hlav. města Prahy. Hradčany. Poklad svatovítský.

Napsali Ed. Sittler a Dr. Ant. Podlaha. Cena Soupis král hlav. města Prahy- Hradčany. Knihovna kapitulní Napsal Dr. Antonín Podlaha. Cena ......    • •

Soupis král. hlav. města Prahy. Chrám Svatovítský. Napsali

Dr. Ant. Podlaha a arch. K. Hilbert. Cena.......

XX. Politický okres slánský. Napsal Ferdinand Vele. Cena . . • .

Politický okres mladoboleslavský. Napsal Frant. Bares. Cena .

XXII. Politický okres poličský. Napsal Zdeněk Wirth. Cena . .

XXIII. Politický okres ehotěbořský. Napsal Zdeněk Wirth. Cena . .

XXIV.    Politický okres českobrodský. Napsal Dr. Ant. Podlaha. .

XXV.    Politický okres přeštieky. Napsali Dr. Karel Hostas a Ferdinand Vaněk. Cena.......... ; * • • • • * ' '

XXVI. Politický okres kladenský. Napsal ZdeWk Wirth. Cena . . .

XX‘ II. Politický okres roudnicky. Díl II. Zámek roudnický. Napsali Dr. Max Dvořák a Dr, Boh. Matějka . .    ........

XXVIII. Politický okres vinohradský. Napsal Dr. Antonín Podlaha. .

XXIX. Politický okres litomyšlský. Napsali Dr. Bohumil Matějka,

Josef Štěpánek a Zdeněk Wirth...........• • ■

Politický okres Stříbrský. Napsali Jaroslav Kam per a Zdenek Wirth■    •    ..............* V ' * '

Soupis lidových památek v království Českém.

I Lid na Hlineeku. Podává Dr. Karel V. Adámek. Cena . . .

Kunst-Denkmale im Königreiche Böhmen.

K 4-50

Svazek

VII.

VIII

IX.

X.

XI.

XII.

XIX.

XXI.

XXX

na

^‘imríím

rr

Druk. U. J. Zam. 356. 10.000.

»    9—

Oj CO Ch CO On

6-50

7-20

11-50

10-

8-—

2-50

11-50

7-80

9-—

1350

17-50 14-70 15"—

6-40

5-60

11-70

6-20

5-50

15—

9-—

8‘—

18.—

6’—

Topographie der histor. u.

..    ,    t Pnlbkobpr Rp7Írk Kolin. Verfasst von K. B. Mádl. Preis . .

' ”    .Ui Politischer SÄ“ » "Ä ^

IV.    Politiseheí Bezirk Raudnitz. Verfasst von Dr. Boh. MattIjkaAPreis

V.    Politischer Bezirk Mühlhausen. Verfasst von Dr. Anton Podlaha

und Ed. Šit11er. Preis......

VI.    Politischer Bezirk Melnik. Verfasst

3-60

4-80

7-40

6-80

von

Dr. Anton Podlaha. Preis

900

6-—

6 00

3-50

7 20

» 10--

»    9'—

» 13-50

Tiskem Aloisa Wiesnera v Praze,

knihtiskaře České akademie císaře Františka Josefa

oro v

r

.

i

\

s

I

i

;*

f.

Xv

. ■ \

7'-.

'•

%

«

-

's

-

'

\

■

f

t\ \

r /

v

•••/. v

I i -

/

v

/

-

4

t,

I

/

/

/

/

\

:

V

\

r

v

\

&

\

- •

tf f •'’rr

\

■V

/

v

£ '¹

k: /

\

/

/

/

/

7

h

/ •

\

/■

i

V

J

r

/

\ .ý ■

!

» '

*é-

»

■ é

/

Nv

\

\

*

i

*S*.

\

I

l\

v

S

-J.

/ :

/-

I

/

'

iĚ ■

v

\

s

y .

J.

Vv

»

y

v

■z-    ¹

v-

*

.

v.

r

\

V

'

A

/

*4ž*<

■-

\

;

'-Ví

s-

r'

I

<A

Z

i

I

!

'

y

' ^

, ’ •

'

.

.

.y

/

ý

3-J

?

' !

♦

A

/

's-

"-.'.•■•À-.

v

■

/ ■ .

M

/

/

,^-V

V

O y ;

I

I

v

i

/ "■

/

/'

*

!

/

v.

/

\

\

/

* ■■

WYDZIAEY FOLITECHNICZNE KMKÓW

Bibliotéka Politechniki Krakowskíej

y&%,.

<si

lisí

111-307300

Kdn., Czapskich 4 — 678. 1. XII. 52. 10.000

■V'.

:É

ÍVjl

äSr

*■!

p?

tj

jb’<

a*

Bibliotéka Politechniki Krakowskíej

100000301146