%

i

iP«

lü

t

[' . ..

m

*

«•«V

s,;

m.

!S

a

i

•’

SK

■\

'■

X

/

\

i

«

í

.

■

.

/

\

j

í

X

•v

-V.

\

j

\

/-

m

?!

,

%

\

-

/

»

s

r

x

Bibliotéka Politechmki Krakowskiej

100000301131

/

t

■:V

i..

i ■ \

í

/

<

s

i

* ' ' ,

m -

v.

:r

I 'r*

" \

v

ž

v

- ■

/

;ž‘í

‘í*-*

í

•V

X.

IV

'

v-

•• v

.

''

'■■s|

*

v

> ,

/'■•■..    • i

■

ířji

/c

A

V

/

;•

\

; // ■

/

\

/

í

V

^ -

/

=»

.*v

V

>

• •

/•

'

\

■'/

Ny

•\

/ * /'

;V: Ú7

f

-'S

ř /

'

v

■£?

5 *7

/

"

*

'

'<*3T-

!/ ist

*

f

/

/

\

:>\

✓

/

/

<

\

I

'

7

*

7

y: ■

¹

\

/

/■

/

-v

■

■

.. .vy-

/

I.

\

I:

/

i

• •

5*

>

•/

' /

fc.

/

/

■t

>/

/

/

/

\

■

7

•//•

/

• / /

Ü

y

7

>

\ -

m.

T

/

7

\

'I

.rj

7.

*

*

✓

;íá

/*

.7.

,

\

>

\;

•« v '

i

vY

*

'V.

I

y

■

/:

.

'

/

/

\'

/

i-

N

J

i

s

/

/

1

v

•T

/

\

7

i

■'}

•■;X

\

■k

&

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

v království Českém

OD PRAVĚKU DO POČÁTKU XIX. STOLETÍ.

VYDÁVÁ

ARCHAEOLOGICKÁ KOMMISSE

PŘI ČESKÉ AKADEMII CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ

ŘÍZENÍM SVÉHO PŘEDSEDY

JOSEFA HLÁVKY.

XVIII.

POLITICKÝ OKRES PELHŘIMOVSKÝ.

NAPSAL

PROF. JOSEF SOUKUP.

V PRAZE 1903.

GH LÖSS EU LAU

Výňatek z proslovu

k Soupisu památek historických a uměleckých

v království Českém.

Království Českému pro polohu a přirozené bohatství jeho připadla v dějinách střední Evropy od pravěku vynikající úloha po stránce nejen politické ale i kulturní. Již od časů prvého osídlení nalézáme v Čechách stopy zámožnosti a vkusu, stopy cizích vlivů, které přes přirozené ohraničení země přece tam vnikaly a pak přečasto samostatně se vytvářely. Nebylo motivu v politickém, duševním a uměleckém životě střední Evropy, který by nebyl nalezl v Čechách ozvěny neb i samostatného rozvoje, a jako letopisy hlásají obšírně doby slávy a úpadku politického i duševního, tak i památky umění na všech stranách země živě svědčí o kulturním rozvoji tohoto království i občasném jeho poklesnutí.

Dějiny politické i literní od doby Kosmovy měly své pěstitele i čtenáře; než i to, co umělou rukou, domácí či cizí, bylo vytvořeno, nezůstalo bez povšimnutí. Teprve naší době náleží však zásluha, že soustavněji bádala v oboru historicko-uměleckém; zejména sluší tu věnovati vzpomínku He-brovi, který se svými soudruhy soustavně popsal stavitelské památky historické, dále Mikovcovi a Zapoví, kteří pozornost obrátili na památky umělecké, konečně Wocelovi, který se prohloubil v minulost předhistorickou. R. 1854 založen při Museu království Českého Archaeologický Sbor, později i časopis »Method« staly se orgánem pro historii umění výtvarného v Čechách.

Když pak zahájila svou činnost Česká Akademie pro védy, slovesnost a umění, zřízena při ní na základě § 2. lit. e) stanov, pak §§ 18. a 50. jednacího řádu Archaeologická kommisse k vědeckému zkoumání v oboru památek uměleckých, historických, písemných i slovesných, jakož i k ochraně těchto památek. Tím založena organisace aktivní s určitým účelem, probádati království České v příčině památek umění výtvarného, stanovití, které památky stavitelské, sochařské, malířské, zlatnické, konvářské a j. dotud se

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

V KRÁLOVSTVÍ českém

OD PRAVĚKU DO POČÁTKU XIX. STOLETÍ.

VYDÁVÁ

ARCHAEOLOGICKÁ KOMMISSE

PŘI ČESKÉ AKADEMII CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ

ŘÍZENÍM SVÉHO PŘEDSEDY

JOSEFA HLÁVKY.

XVIII.

POLITICKÝ OKRES PELHŘIMOVSKÝ.

NAPSAL

PROF. JOSEF SOUKUP.

V PRAZE 1903.

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

V POLITICKÉM OKRESU

PELHŘIMOVSKEM.

NAPSAL

PROF. JOSEF SOUKUP.

(SE 417 VYOBRAZENÍMI V TEXTU A PĚTI PŘÍLOHAMI.)

V PRAZE 1903.

lííUOTf^

KRAKÓW )

l .    *    h

«e>

ŽF.

^^eehnie^

III

t(í-V9- ZJ?

TISKEM ALOISA WIESNERA V PRAZE, KNIHTISKAŘE ČESKÉ AKADEMIE CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ.

Ákc. Nr.

PŘEDMLUVA.

Politický okres Pelhřimovský skládá se ze čtyř soudních okresů, jichž sídlem jsou Kamenice nad Lipou, Pacov, Pelhřimov a Počátky.

Okres tento, jenž náleží mezi největší politické okresy, není a nemůže býti po stránce umělecké jednotný. Bylť v různých dobách kolonisován. Nejdříve kolonisován byl okres Pacovský, Kamenický a s části Počátecký. Nejpozději Pelhřimovský. Tento okres do Újezda Želivského náležející, patřil biskupům pražským a tito počali stoletím XIII. káceti pralesy a za-kládati osady, osadivše je obyvatelstvem německým. V Pelhřimovsku dovršena kolonisace teprve stoletím XIV. a XV. Proto také zračí se kolo-nisační postup tento i na stavbách kostelních. Čím blíže k Jindřichovu Hradci a k Táboru, tím spíše shledáváme se se stavbami z konce XII. a z počátku XIII. století. Čím blíže k Újezdu Želivskému postupujeme — tu najdeme vesměs stavby století XIV.

Jednotnost staveb kostelních shledáváme u kostelů stojících pod patronátem biskupů Pražských. Jednotnost tuto konstatujeme ve svedení všech žeber presbytáře v jeden bod. Všude jinde jsou disposice odchylné. Jihočeský spůsob stavitelství dvoulodního shledáváme pouze v Pacově. Všechny ostatní stavby se různě odchylují.

Při všech těchto pracích v tvrdé žule zpracovaných možno sledovati domácí práci. Ze skulptur zachováno velmi málo. Nebylo také divu! Žula, tak tvrdý material, a pak tak značná vzdálenost od duševního centra, od Prahy, toť překážky, proč nemohlo toto odvětví se rozvinovati. Nicméně však zanechali nám předkové naši slušnou sbírku skulptur v hlavicích sloupových, v konsolách a v náhrobních kamenech. Doba příznivější nastala po Bělohorské bitvě. Zde a onde najdeme sochy v kameně tesané slušné koncepce a dobrého provedení.

Podobně mělo se to i s řezbou ve dřevě. Do naší doby se dochovalo z periody gotické velmi málo, slušné však práce. Doba XVII. a XVIII. století vykazuje řadu slušných a uměleckých prací.

Práce v kovu ať již lité, či tepané, a zejména v kovech ušlechtilých, ze starší doby jsou vzácností.

Nejvýznačnější práce jest hlava lví, v bronzu litá v Ústrašíně. Náleží periodě románské. Některé práce XV. a XVI. století jsou uměleckého rázu.

Převážná většina skvostného kostelního náčiní putovala do mincovny do Vídně, začež v náhradu dostalo se kostelům tuctového zboží v mosazi zhotoveného a zlaceného.

V oboru malby jest politický okres velmi chudý. Skorém o každém městě dočetl jsem se, že byl neb jest na hl. oltáři obraz Skřetův, nebo Brandlův — avšak po nich dnes ani stopy není. Jediný Kramolín ostal netknut v Kamenici nad Lipou. Větší část obrazů byla přemalována neb zhotovena v XVIII. století a ani u nich nebylo možno mistra konsta-tovati.

Z nástěnných maleb zachovala se nejstarší v kapli Žirovnické z r. 1490. Ostatní náleží XVII. a XVIII. století. Snad přemnohé kryje dosud omítka.

Skrovné práce textilního a vyšívačského umění dlužno řaditi do XVII. a XVIII. století.

Zvonařství dosti vyspělé lze stopovati od počátku XV. století až na

naši dobu.

Konvářství rozvinulo se plnou silou na Pelhřimovsku stoletím XVI.

Soupis tohoto politického okresu byl původně svěřen kollegovi Jaroslavovi Janouškovi, professoru při vyšší realce v Telči. Týž projezdil soudní okres Pelhřimovský a s části Pacovský a brzy na to nelítostná Morana sklátila nadějný jeho život.

Po jeho smrti uvázali jsme se v soupis dva a sice: pan V. Petru., c. k. gymn. ředitel v Pelhřimově, a já, jenž jsem tou dobou na gymnasii v Pelhřimově působil.

Pan ředitel V. Petrů pro nával zaměstnání, jednak úředního, jednak literárního, prací soupisných se nesúčastnil a proto provedl jsem celý soupis sám. Po prof. J. Janouškovi zbyly zápisky a kresby, jichž jsem však pro stručnost a neznalost míst a objektů, použiti nemohl, a proto nucen jsem byl znovu oba soudní okresy projeti, znovu půdorysy a detaily se-jmouti, fotografovati a soupis provésti. K těmto dvěma okresům přidružily se ještě Kamenický a Počátecký a proto není divu, že potřeboval jsem tří let ke spracování látky v tak rozlehlém hejtmanství. Nebyl bych se ani tak brzy dodělal této práce, kdyby mne nebyli v díle tomto podporovali tak mnozí, jimž jsem velikými díky povinnován, a jimž zde své díky upřímně tlumočím.

Zvláště pak přispěli mně: Slavná archaeologická kommisse při České Akademii císaře Františka Josefa zřízená, která ochotně povolila náklad na seškrabání maleb v hradní kapli v Žirovnici, Jeho Jasnost kníže Alois Alex. ze Schönburga, který laskavě dovolil prohlídku zámku Červené Lhoty i ofotografování uměleckých předmětů tam uložených, hrabě Leopold ze Šternberga, s jehož svolením malby v hradní kapli Žirovnické odhaleny býti mohly, ředitel téhož velkostatku p. J. Masner, který při odhalování maleb a při soupisu ve všem nám byl nápomocen, ředitel velkostatku Kamenice nad Lipou p. A. Protivenský, za jehož ochoty byla mně usnadněna prohlídka zámku, p. V. Černý, vrchnostenský inženýr tamže, který vypracoval půdorys zámku a hřbitovní kaple i nárys portálu farního kostela, zvěčnělý ředitel velkostatku Pacovského p. J. Steinbach i jeho nástupce, jenž přispěl zapůjčením půdorysů zámku, jakož i ředitel arcibiskupských statků pan Jos. Novák, zapůjčením fotografie zámku v Červené Řečici.

Za laskavé zapůjčení některých půdorysů děkuji p. Gustavu Boučkovi, vrchnímu okres, kommissaři.

Při městě Pelhřimově hlavním pramenem historickým mně byly spisy p. gymn. ředitele V. Petru, po různu uveřejněné.

Při soupisu Žirovnice za nejeden pokyn děkuji d. p. P. Ed. Šittlerovi, faráři v Žižkově, a d. p. P. J. Huháčkovi, faráři v Žirovnici, jenž laskavě mi zapůjčil zápisky své.

Rovněž nemohu opomenouti i ochoty, jíž se mně dostalo od purkmistrů měst v polit, okresu, zejména ochoty p. A. Nováka, purkmistra v Pacově, který se zájmem veškeré práce v Pacově sledoval. Velmi mnoho doplňků na Pacovsku s odbornou znalostí snesl výborný archaeolog pan Em. Klusáček, c. k. berní v Pacově. Za mnoho pokynů a dobrozdání děkuji rektorovi čes. vys. škol technických p. prof. J. Koulovi a docentovi čes. university p. Dr. Boh. Matějkovi.

Přístup k veškerým památkám kostelním zjednán byl všade s největší ochotou od v. d. duchovenstva, které s porozuměním mne v práci mé podporovalo, zejména známý v okresu malíř a spisovatel d. p. děkan P. Bedřich Kamaryt v Deštné, který s obětavostí nevšední dílu tomuto platné služby prokázal. Totéž platí i o d. p. P. A. Bednáři, faráři v Ceto-razi. Ctěnému učitelstvu celého pol. okresu jsem za mnohou a vzácnou pomoc díky povinnován. Panu říd. učiteli Janu Kotalovi ve Veselé děkuji za stať o vykopávkách praehistorických a historických na Pacovsku a Počá-tecku, p. říd. učiteli K. Vrdlovcovi v Lukavci děkuji za zapůjčení fotografií zámku a kostela.

Nezbytně musím poděkovati pp. Dr. Karlu Chytilovi a Dr. P. Ant. Podlahoví za laskavé prohlédnutí rukopisu po stránce odborné a i za mnohý cenný pokyn.

Za laskavé vedení korrektur díky vzdávám pp. koll. prof. V. Kurcovi, Dr. VI. Pechovi, Vojt. Prachoví a Er. Vojtíškovi.

Panu Jos. Koránoví, řediteli kanceláře České Akademie císaře Františka Josefa, zvláštní budiž dík za všechnu pomoc, již mně při této prvé mojí práci prokázal.

Velmi účinní při mé práci byli moji bývalí žáci z gymnasia Pelhřimovského : pp. Jaroslav Povolný, který mne na všech cestách provázel a nasbíraný material rovnal, bratři Karel a Bohumil Fišerové, Hanuš Fried a Václav Fišer.

Půdorysy a detaily, pokud jsem tyto sám a za přispění Karla a Bohumila Fišera nepracoval, sdělali: p. Ed. Veselý, rodák Pelhřimovský a absolvent vyšší průmyslové školy, který půdorys a řezy děkanského kostela v Pelhřimově vykreslil, pp. J. Martínek a Ot. Brychta, kteří některé větší objekty a detaily kreslili. Kolorované obrazy nástěnných maleb z Žirovnice maloval pan A. Masák, který seškrabání těchto maleb obstaral.

Většinu fotografií na okresu provedl jsem buď za pomoci p. prof. Jos. Buháta, neb sám. V městě Pelhřimově fotografoval p. Jos. Kopřiva ml., knihkupec v Pelhřimově. Na Pacovsku provedl fotografování pan Josef Šohaj, obchodník s papírem, a na Kamenicku a v Žirovnici p. B. V. Liška, fotograf v Jindřichově Hradci. Malby nástěnné v Žirovnici fotografovány z Unie. *

Na Smíchově v den sv. Josefa dne 19. března 1903.

Josef Soukup.

Boztěchov,

Sedláček, IV. 1S7.

Ve vsi při čísle 1. lze dosud spatřiti náspy a příkopy bývalé tvrze. Jiných známek po tvrzi není. Nejstarší známý držitel tvrze této byl r. 1395 Sudík z Boztěchova.

Božejov.

Jar. Schaller, XXV. 692. — Sedláček, IV. 180. — Trajer, XXV. 692. — Method.

roč. VII. pagina 76.

Plebánie se připomíná r. 1359, kdy sem byl dosazen plebán Jan z Landštejna. Později za podobojí kostel zpustl. R. 1634 počato s opravami, věž vystavěna r. 1642 a boční kaple r. 1657.

KOSTKL, zasvěcený sv. Jiří mučedníku, jest orientovaný. Ze staré stavby zbyla pouze presbytář, která bývala kaplí, v jejíž ose vystavěna věž opodál. V XVII. st. dostavěna loď, sakristie a Boží hrob. Věž v západním průčelí jest mohutný hranol, do něhož jsou od východu i západu prolomena úzká, půlkruhovitá okénka a to v prvém patře, v II. pak patře 4 půlkruhovitě sklenutá. Věž kryta jest vysokým jehlanem na rozích sříznutým. Nad vchodem v západním průčelí jest spojený znak Leskovců a Říčanských s nápisem:

Kristof z Leskovce Markéta Eva Leskovcova 1642.

Boky lodi bez ozdob mají po 2 oknech segmentem sklenutých. K jihu přiléhá sakristie vystavěná ke konci XVII. st. Presbytář jest ukončena 3 stranami osmiúhelníka. K severní straně přistavěna kaple r. 1657, nyní Boží hrob. Nade dveřmi do kaple zvenčí nápis: (Viz půdorys, obr. 1.)

Joannes Christofor B • De • LESKOVETCZ KATHARINA LESKOWEZIANA De RRICZAN 1657

J=

fflW

FEŤ?ř

IQ

ii

:r;

A,

l>

Obr. 1. Božejov. Nárys a půdorys kostela.

Vnitřek jest jednoduchá stavba. Kobka podvěžní 3'4 m dl., 31 m šir. sklenuta na traversách z poslední opravy. Loď prostý obdélník, ploše krytý, 5⁻7 vi dl. a 4 95 m šir., oblouk triumfální 2⁻8 m v rozpjetí a 0'62 m silný, jest půlkruhovitý. Presbytář má kopulovité klenutí s lunetami při oknech.

Do presbytáře, která jest 5‘4 m dl. a 4*95 m šir., prolomena 2 okna. Sakristie a Boží hrob jsou křížově sklenuty (obr. 1.). Celý kostel byl vymalován freskami v XVII. st., byl však zabílen a jen tu a tam prorážejí obrysy svátých.

Křtitelnice, 8-boký cínový jehlan dolů obrácený, s víkem na kuličkách spočívající, má na jedné desce nápis: ECLESIAE S • GEORGYY M IN BOZEGOW A • D • 1677 • DIE 17 APRILIS. Při kraji ornamentální listová ozdoba.

I.    U hlavního oltáře náhrobní kámen s nápisem:

ÄNNO DOMINI MDDLíXII VIII I?INII OBUT ILMSTRIS •

NT MÄGNIFIOÄ D • I) •

DÄTRÄRINÄ MÄR

gäroträ Lidsko WeaZIÄNÄ DD R2I 20 ÄN ROD LiODO RDGWIDSaiT ORÄTO PRO ÄNIMÄ BIOS

II.    V kobce podvěžní náhrobní kámen: Řeznický pes se sekyrou v tlapách, s nápisem:

LiHTÄ PÄMIB 1703 DUD 27 2IN0

asiDJLi w päiri gireik dubsky

IDR02 TIB DO DD2I V TOMTO MISSTID 0O2BKÄWÄ SBÄWNBIiO Ä VBSDDDíiO 2 MRTWYDíi VSTÄMI • NÄ DDM DIDMIDÍ MDDDIII.

Zvony. I. Tento zvon byl přelit, a legenda jeho jest níže uvedena; š. 75 cm, v. 52 cm; kolem koruny, jakož i dole na plášti akantová pásová ozdoba, uprostřed znak a pod ním nápis:

VIVOS VODO M0RT2I0S PDÄN6Ü FODG^RÄ FRÄNGO IN ÄDVORSIS DONSTÄNS ÄNNO DOMINI 1882 LiIBDRO BÄRONB R2ID0DPR0 GBYMÖRDBR PÄTRONO BOODBSIÄB B02DI0VIDNSIS FBSÄ Ä MD IOSDPIiO DIB PORT PRÄGÄH

relief P. Ježíše na kříži.

IOS21S • MÄRIÄ • DDFDNDD NOS * Ä MÄBI6NIS TOI IPOSTÄTI-B2IS * ÄMBN Ä D • 1665 * F^SÄ . Ä MD BÄRTIiODOMOO * NÄORISTÄD IGDÄVIÄO * DDO ITÄOIIIMÄ * S • S • MÄRT • BD * GOORGIO DT FDORIÄNO DVDÄTÄ * ÄB IDDO DT MÄGNIFIOO DD • IOÄNMB DRRISTOPhORO ¥ BÄRONB DD DOSKOWOT2 * DT • ÄDOR - IV • DD . DD DÄTRÄRINÄ * BÄRBÄRÄ DD WÄIT-MILD ÄLiVS ¥ Ä • VD • FIDDLiI B* Ä. *

II.    š. 86 cm, v. 65 cm, úplně hladký, kol koruny nápis minusculí gotickou ve třech řádkách: 1. Ifiía bojtjfjo mt,CCCCCD5C3e3etTtt ÍErtín port Itjí gEfí ks i}ír) a djraalE hop; a sraaißmu 2. raararpnct; a h p-ocffpttmjíp patrn Janom; a usaj obcp mpesÍEcjha bopera 3. raa

III.    š. 86 cm, v. 65 cm, relief sv. Václava, kolem koruny nápis minuskulí: 1. fjoc opus ronftafmn esí pee magisdrum QT^omam amto bn-tntnt mÜEStmo ceecc mmagEsimn sspiittto

IV.    š. 20 cm, v. 15 cm, kolem koruny pásová ozdoba složená z kulatých znaků a pod ní nápis:

S • GRNGORI: O : P : H VINNNNZ STAFFNIj MAYR GOSS PUNIi IN IGF Ti V. 1823.

V. š. 30 cm, v. 22 cm, u koruny nápis minuskulí: mplojí pattE

bops nass.

Na hlavním oltáři obraz sv. Jiří, malovaný jindřichohradeckým malířem

Fr. Holečkem r. 1856.

HŘBITOVNÍ KAPLE.

Zasvěcena sv. Anně a vystavěna r. 1686. Jest to budova čtyřboká čtverečná, rozdělená 4 lesenami na 3 pole, které končí v římse. V bocích totéž rozčlenění a 2 segmentová okna. Kryt jest šindelový a jest to čtyř-boký jehlan se zděnou lucernou a cibulovitou bání. Vchod rustikovaný, v půlkruh sklenutý s rustikovanými lesenami, na nichž oblamované kládí s římsou, nad níž znak Voračických a legenda:

aROZNNA PANI PANI ANNA PIAR GARN Tli A YO RANZINKA

w Rzeso

WKIZ A IIA PIITROVININh

21R0ZNHÝ PAN PÄII KARHLi WORK Q ZINKY Z PA BIN NÍNZ NA STARNIT íiRADN B0ZBN0W A NíiVATIHIUlBHNíi 1686

1686

Vnitřek prostý, v rozích leseny nesoucí římsu. Strop rákosovaný do jehlanu. V kapli visí obraz sv. Josefa, již valně sešlý, ale dobré práce ze sklonku XVII. stol. ve výborně řezaném rámu z- přebohatých rozvilin. Dříve byl ve farním kostele. U dveří stojí hranol dřevěný, železem kovaný a na křížení pětilistými růžicemi zdobený, se značkou M • Z • 1724; jest to pokladna kaple.

U zámecké zahrady BOŽÍ MUKA. Čtyřboký podval a na něm 3 m vysoký hranol čtyřboký s kapličkou. Dole na podvalu nápis:

K • M . D • d h • 1662 20 OÜTOB P0STÄWBNY TYTO BOZY MKVK1 ÍÍKKLK D0M WKGLK WK STKROPRK SKÖiiO.

Druhá BOZI MUKA za Božejovem na cestě do Kamenice, podobná předešlým, hranol však má římsu, na níž jest Pieta hrubé práce ze žuly. Na podvalu nápis švabachem na všech 4 stranách:

I. (strana východní) ©mrt ^3rje tějřau 3 ntrt topd) íoftani pa! bogbeš ©.: iíobaní

III. (strana jižní) 3Bo b tom mi §tie pofíefnan ce řlanep §e mu mpšíí; j ěrbce

II. (strana severní)

9ío^aš ge í)o SBigcotoani Sej Srním SXorm ne maní S)o rotou ©potu © maujelřau ©man j Stáříabu ©egiíjo

IV. (strana západní)

©tůg poceStnp hýl tě $ßan Sbůg řter$ bat ja tě jitoot 3bůg.

Reibet S3íecř)a 3 Sorotou 3poíu manjelřau ©bon 1670.

V poli u Božejova kámen řečený »Adámek« na památku selského vzbouření, kdy správce Adámek byl lidem vidlemi a cepy utlučen a paní jeho vidouc, jak lid na muže se řítí, s okna křičela: »Adámku, utíkej!« Na kameni nápis gotickou minuskulí psaný:

Dolita 15(79?) fon bon prjob řrcomnicomt jařjpratl goß fufo (Bafmb Bltkoltn \ Bojojoba ob jrabntjtfr soblaku pa ímrfj oc. ..

Zámek Božejov.

Kde stojí nynější ZÁMEK býval hrad, ne však v tom rozsahu, jako zámek nynější. Nebylo! křídla severního a jižního. Nasvědčuje tomu rustika sgrafitovaná v obou zbývajících křídlech, kdežto u druhých dvou jí není. Tato křídla byla na počátku XVII. stol. vystavěna, takže nyní vykazuje zámek v půdorysu obdélník se všech stran uzavřený. Na

zahradě jsou slabě patrny příkopy, které kolem celého hradu běžely a z rybníku nad hradem vodou nadýmati se mohly.

Nejstaršími držiteli byli Tluskové z Vokova a drželi hrad tento, střídavě v různých liniích až do r. 1505. Kol r. 1550 koupili zboží bože-jovské Leskovci. Ti ihned dali se do stavby a skoro celý hrad přestavěli tak jak to jinde činili. Přízemní místnosti, sklenuté křížově, mají mohutné zdivo. Sklepy jsou valené sklenuty ze štětovaného kamene. Byla zde též velká tabulnice v traktu severním. Celý zámek opatřili Leskovci sgrafitovanou rustikou. V rodě tomto ostal zámek do r. 1630, kdy poslední Leskovec

i¹,

yW

Obr. 2. a 3. Božejov. Železné desky.

erb svůj praemonstrátům želivským odkázal. Po Leskovcích nastoupili v držení Voračičtí z Paběnic. Od nich pochází úprava zámku a dostavění druhých dvou traktů.

Zámek jest jednopatrová budova bez výzdoby. Nad vraty v průčelí jest trojhranný štít. V traktu severním jest v prvém patře sýpka dřívější tabulnice. Empirová malba zdobí tento sešlý sál a zbytky pěkně komponovaných empirových kamen válí se v koutě. V průjezdu zazděny jsou, železné lité desky, snad z kamen pocházející. Na jedné z nich znak Vora-čických, držený dvěma andílky a s letopočtem dole umístěným 1710. (Obr. 2.) Vedle ní jsou úzké desky, jež představují Adama a Evu. Na čtvrté desce zobrazen zápas dvou žoldnéřů, z nichž jeden kopí a meč v ruce drží a druhý krátký meč a štít.

Na páté lité desce jest zápas tří žoldnéřů, z nichž jeden na zemi leží a druhý jej kopím a mečem dobíjí (obr. 3.). Třetí pak šavlí na oba útočí-

Proti těmto deskám zasazen jest náhrobek Leskovců v pískovci tesaný.

Má nejvýš veliký znak Leskovců s fanfrňochy a pod ním nápis minuskulí gotickou:

(Obr. 4.)

Hzskomzí} \ Krakoracs na (Ü^ErEkratj z\x) a JU&komxt HbIjo’ ’rjint⁰ tjtj^arjB HÍjee sůe⁰ sít Hrals raba ät ÍEfřra 1 • 5 • 6 • 7 .

fx

Sví

Wi

mmm:,

Obr. 4. Božejov. Náhrobek Leskovců.

Březina.

Sedláček, IV. 345.

Dnešní ZÁMEK, o dvou frontách do pravého úhlu stavěný a vjne-dávno minulých letech celý přestavěný, byl na starých základech tvrze založen. Tvrz tato byla r. 1574 Václavem Houskou ze Zahrádky postavena.

V zámku v traktu jižním jest kaple domácí, zasvěcená čtrnácti sv. pomocníkům.

Buková.

Sommer, X. 97. — Sedláček, IV. 317. — Trajer, XXV. 702.

Bývalá tvrz přestavěna na hospodářská stavení. Náležela Leskovcům a r. 1679 koupil ji hrabě Ferd. Leop. Martinic.

(Dolní Cerekvice.) Dolili OGTOkGV.

(Teuto- Cerekvicium.)

(Německá Cerekvice.)

Tr a j er XXV. 713. — S o m m e r, X. 159. — S ch al I e r, XIV. 83. — Ma tr ika z r. 1639.

Kostel byl dle pověsti pražským biskupem Peregrinem 1224 založen a osada byla německými kolonisty osazena. Jako farní připomíná se r. 1384. R. 1642 residenční

farář. Na konci 30leté války kom-mendátní Nového Rychnova, r. 1709 fara restaurována; kostel vyhořel r. 1763 a 1765. R. 1723 byl od základu vystavěn a r. 1794 celý zrestaurován. — Kolem kostela byl hřbitov.

KOSTEL zasvěcený sv. Máří Majdaleně jest orientován. Ze staré stavby nezbylo nic, než věž ze století XVI. (Obr. 5.)

Obr. 5. Cerekev Dolní. Věž kostelní.

Zevně jest kostel bez ozdob. Věž o 4 patrech s původním portálem z druhé polovice XVI. st., v polokruh zaklenutým (obr. 5.). V patrech věže okénka střílnovitá a v pod-římsí velké okno (obr. 5.), goticky sklenuté. Na západ, na sever okno obdélníkové, pruty křížem položenými zdobené; ke straně jižní obdélníkové okno segmentem sklenuté s přiostře-nými rohy, na straně východní goticky sklenuté okno s dvoj-nosem. Věž má trnož. Kobkou podvěžní, která má tvar obdélníka 3‘15 m dlouhého, 3 05 m širokého a tloušku zdi 1'8 m a jest valené sklenuta, vchází se do lodi vchodem pravoúhlým. Loď jest ploše kryta s příční lodí. Prostá loď jen lesenami ozdobena, presbytář pak pravoúhlá souměrně 5 lesenami okrášlena. V lodi hlavní po 3 oknech segmentem sklenutých a v transeptu po dvou. Presbytář rovněž osvětlena 2 okny v zadní straně. Příční loď oddělena od hlavní půlkruhovým obloukem. Vnitřek příční lodi jest vyzdoben lesenami, končícími ve hlavní římse dosti vyložené, na nichž půlkruhové pásy spočívají (obr. 6.). V levo od presbytáře sakristie s oratoří a v právo Boží hrob s oratoří.

Do sakristie i do Božího hrobu vedou elliptická okna. Délka celého kostela i s presbytáři 232 m, šířka 7T m. Délka příční lodi 13‘6 m a 6‘7 m šířka.

1.    Oltáře 3 nové. 2 v transeptu z XVIII. st., nevynikají ani architekturou, ani řezbou soch.

2.    4 páry barokních svícnů cínových prosté formy.

3.    Kropenka v předsíni z XVI. st. Prostý osmiboký hranol na osmibokém komolém jehlanci, výšky 90 cm, šířky 40 cm, z původní stavby zachovaná.

4.    Hlavní oltář sv. Maří Majdaleny dle náčrtků B. Vachsmanna od řezbáře Mráze v Praze. Obraz přenesen z arcibiskupské kaple v Břežanech. Původní oltář byl barokní, jeho obraz chová architekt Rokos na Kladně.

5.    Křtitelnice barokní postavená na železných nohách na kamenném podstavci. Nohy nepochybně jsou ze starého železného svícníku. Přední noha má uprostřed malou okrasu, které odpovídá na křtitelnici malá hlava

Obr. 6. Cerekev Dolní. Půdorys kostela.

s dvoukřídlým andílkem, jichž bylo 6 kolem. Na víku a na spodní části 3 lví hlavy s kruhy v tlamě; hořejšek jest nový, dřevěný. Na spodní části víka mezi předními 2 lvy jest větší hlava andělíčka s křídly (obr. 7.).

Na víku jest tento nápis:

: TATO KRZTITELNICE : BlLA : LITA : OD : FRANCE :

•: HANTSH : K ON WARZE : IGLAWSKEHO : PRZI : CZASV : •

•: Pana Patera : France : StrziBsky : Fararze : Dolno : •

•: CEREKWICKEHO : ROKV : 1740 : DNE : 3 : JVNy

V podlaze kostelní jest uloženo několik epitafů s nápisy:

SlSTlTE

HIC regVIesCIt In sVaVI .... re DeMptorIs Ipsa bonItas

.....Perillvstris Gene

rosa ac pia Domina anna ... a talaczkiana natA

. . . . BIACZKIANA DE.....

. . . IKA IN MIRESSHOV OBUT 16 NOVEMBRIS ANNO 1731 7ETATIS SUAe 30

JSI

II.

VIX orbI ata . . . OBUT In Deo

prIMisI

viDelicet

MAXIMILIAN A NEPO MUC NATA TALACZKIANA DE JIESTIETTICZ 7ETATIS SVZE XXI DIERUM

III.

SlSTE

QYI TRANSIS

EN

Hoc Svb Lapide sepylc

HRÁLI.....LATVS QVIESC

IT PERILLVS . T . RIS AC SE . . DOMINVS......

JIE

LASNSE . STlETICZ

. . . T DIE 7. JANUAR 1712. REQVIESCAT IN PACE

Zvony.

:!AÍ%Í:

I. š. 65 cm, v. 52 cm, kolem koruny nápis:

FUDIT - ME - IOANN - GEORG. KÜHNER - PRAGAE 1775.

Obr. 7. Cerekev Dolní. Křtitelnice.

Pod tímto nápisem hlavičky andílků v oblacích se vznášející jsou složeny v pásovou ozdobu; uprostřed relief sv. Floriana a na druhé straně zvonu uprostřed relief dvou svátých v oděvu římských rytířů, již drží v pravé ruce meč, v levé ruce palmu.

II.    š. 28 cm, v. 22 cm, u koruny: GOSS MICH IOANN SHEISEL ZNAIM 1780. Relief P. Marie, P. Ježíše a sv. Josefa.

III.    š. 48 cm, v. 38 cm, u koruny: ULIT - OD - JOS. - HILZERA V JIHLAVĚ,

na plášti dole: TISÍCILETÉHO JUBILEA KŘESŤANSTVÍ V ČECHÁCH CYRILL: 1863; relief P. Ježíše a sv. Václava; u koruny a dole na plášti jest ve dvou pasech akantová ozdoba.

IV. š. 60 cm, v. 48 cm, kolem koruny: ULITI-OD - JOS.-HILZERA -V-JIHLAVĚ;

dole na plášti: TISÍCILETÉHO JUBILEA KŘESŤANSTVÍ V ČECHÁCH METHODĚJ R: 1863 relief P. Ježíše a sv. Floriana.

SOCHA SV. JANA NEPOMUCKÉHO, v žule tesaná, stojící

na sloupu s podstavcem a hlavicí, jest práce dovedná. (Obr. 8.)

Na přední straně čte se nápis:

AND ‘ REAS PROCH ASKA

Na zadní straně:

K W IECI CTI A SLAVIE BOZI A : S :

IANV NE POMVC KÉMV

Na straně západní, na obvodě města stojí dosud městská brána se dvěma fortnami, stavba to ze XVII. st.

Brána tato též sluje Solná, protože se tudy sůl ze Solné komory do Cech vozívala a zde se z ní clo vybíralo.

Zajímava jsou stavení od brány k městu, která schodovitě do náměstí ustupují tak, aby jedním oknem do náměstí bylo viděti (obr. 9.).

Bývala zde též tvrz, však nemožno zjistiti, kde stávala. Ve XIV. st. držel ji Rynart z Cerekvice a r. 1379 seděl zde nápravník Heřman.

....

sa

j.:

•    <s

- Á !'    --4

•Sm —

Obr. 8. Cerekev Dolní. Socha sv. Jana Nep.

Cerekev Horní, též Dobešova i Leskovcova.

Sommer, X. 1626. — Trajer, XXV. 701. — Schaller, XIV. 89 — Sedláček

IV. 314.

Kostel se připomíná již r. 1384, jakožto farní. R. 1567 byl od Leskovců opravován a přestavován. Další přestavby r. 1631, 1763, 1786, 1814 a 1821 po ohni.

KOSTEL zasvěcený Zvěstování P. Marie jest orientovaný, z lomového kamene stavěný, prostičký, bez ozdob vnějších.

■#/

■i

trn

- j

MIM

á

iü

ii

«•

iio.;

Sf&tlŽz

""

Obr. 9. Cerekev Dolní. Solná brána.

Loď jest obdélná a má v západním průčelí předsíňku. Čtyřboká věž přiléhá k západnímu průčelí a jest v podřímsí osvětlena čtyřmi obdélnými a půlkruhovitě sklenutými okny. Kryta helmicí kopulovitou (obr. 10.). Se

JLi

■'A

Pl*-

.MUrmni

Obr. 10. Cerekev Horní. Kostel.

strany severní vchod do lodi s pozdně gotickým ostěním v žule tesaným. Podobné ostění je i při vchodu se strany jižní.

Presbytář opřena jest čtyřmi opěracími pilíři bez ústupku, jen v půli římsou přepásanými. Jsou kryty šikmou kamennou deskou se žlábkem vespod. S jižní strany přiléhá kostel k zámku, odkud se chodilo na oratoř, která nad sakristií za Leskovců byla vystavěna.

Vnitřek kostela jest trojlodní. Z původní stavby (za Tobiáše z Bechyně) zachovalo se pole klenbové v lodi jižní a presbytář. Jest šestidílné, 4'08 m dl., 315 m šir. Zebroví protáhlého profilu (obr. 11.) usazeno jest na konsolích a to v koutech ve spůsobě hlav lidských, kdežto v bocích mají tvar štítkův, na nichž jsou zvířata v reliefu vysekána (obr. 12.). Žebra sbíhají

■»v

Ol

KS!

Obr. IX. Cerekev Horní. Profil žeber. A v presbytáři; B v jižní lodi.

ni

TT

J,

~T~T~

fe!

-i!

V «5- v

Obr. 12. Cerekev Horní. Konsoly.

Obr. 13. Cerekev Horní. Půdorys kostela.

se ve hladkém svorníku (obr. 13., obraz půdorysu). Severní loď a druhá část lodi jižní jsou křížově sklenuty bez žeber kamenných, pouze makovaných. Tato žebra sbíhají se v malých, hladkých svornících. Do boční lodi severní prolomena 3 a do jižní 4 okna. Loď hlavní, 13'7 m dl. a 9'7 m šir., jest podobně sklenuta, jako boční, oddělena jest od presbytáře půlkruhovým vítězným obloukem, 4'6 m v rozpjetí a 0'85 m silným. V jižní lodi gotické pole odděleno od druhého lomeným pasem na čtyřbokém pilíři spočívajícím.

Presbytář, 8'42 m dl. a 6‘43 m š. ukončena jest třemi stranami osmiúhelníka, která k obdélnému klenbovému poli přiléhají. Šestero žeber,

podobného profilu jako v lodi jižní, sbíhá se ve hladkém svorníku. Po evangelijní straně jest do sakristie pravoúhlý vchod, který byl za Leskovců pořízen. Jest renaissanční ze žuly tesaný s vodorovným nadpražím, na němž sdružené znaky Leskovců a Ronoviců vysekány (obr. 14.).

Sakristie jest křížem sklenuta. Nad vchodem do sakristie nalézá se okno do oratoře, které má nad- i podokenní římsu i celé ostění renaissanč-ních profilů.

•á

lpi

/(

r ",

B#".,

o X<

■* i

X i

.. ;

X' -\ X A x

Xv Xv ^ ⁴

X XX

;:*í

ísy f

/ xfrv«í

o XX y

■]

Ml

Obr. 14. Cerekev Horní. Vchod do sakristie.

Hlavní oltář jest barokní se spirálovitými sloupy a pilastry, které nesou kládí a bohatě vyloženou římsu, na níž sedí nástavek štítovitý se soškou Boha Otce. V levo socha sv. Josefa a v právo sv. Jáchyma. Figurální řezby, vesměs dobré práce.

Na oltáři šest párů v mosazi kroužených svícnů z konce XVI. st.

Monstrance, nohy ovální anthemií zdobené, má nodus vásovitý, kroužený, nad nímž se nalézá rozvilina. Melchisedech sedí v kartušovém rámci, jejž drží andělé. Za tímto svatozář. Nad Melchisedechem Bůh Otec a holubice na vrcholu kříže s křídly rozpjatými. Počátek XIX. stol. (obr. 15.).

Kalich, 16 cm vys., rokokový, stříbrný, pěkných tvarů, z XVIII. stol.

Pacifikál ze stříbra, tepaná a křišťály vyložená práce. Má nohu čtverečnou se seříznutými hranami, lupenovým ornamentem zdobenou. Na kříži Kristus ve stříbře litý, dovedné modellace z konce XVIII. stol.

Ornát, ruční vyšívání pestrobarevným hedvábím. Květy jsou naturalisticky podány. XVIII. stol. (obr. 15.).

Kazatelna z r. 1756 má na poprsí relief rozsévače, pak relief Dobrého pastýře a na krytu znaky sv. evangelistů.

Postranní oltáře sv.

Anny a sv. Trojice jsou sloupové architektury s oblamovaným kládím; římsoví mají vyložené a architektura jest hojně rozvilinami zdobena a páskovým ornamentem propletena; XVIII. stol.

V jižní lodi oltář sv. Jana Nepomuckého má uprostřed obraz téhož světce, velmi slušného provedení z r. 1783.

Dva páry barokních

*v

‘-■ň

[*-

.V I I

Er

svícnů.

Dva páry svícnů empi

“v yy

rových.

V podlaze chrámové leží náhrobní kameny, vesměs v žule tesané z nichž mnohé jsou nečitelný a mnohé nedostupné.

Obr. 15. Cerekev Horní. Ornát a monstrance.

I.

JtEÍlja Boitjřjo mdxud b cjírorÍEÍt posroaííjrnn lüsnula gejí ut ojEna pant JRnna ?tobJ1.. . e ntanjtelka pana Brpsíofa EEshmncE a tufo poríjmnana gcji

II.

d^nnn hont • nt° cccr íeeíí⁰ obtif bno ntarta nxor

bnt arnBsít bs ÍEshoniECj EÍ hic SEpttlía ESÍ.

III. Jest skoro nečitelný až na slova:

Mnm slijabeííja.

Dívčí Kopy, též Díčkop.

lá

Lukavec.

ZRUŠENÝ KLÁŠTERNÍ KOSTEL ŘÁDU KARMELIT

i®

Křemešník.

Rynárec.

fy

MWTO jorfatu) per Bkgijfrum Barífjolmrmtm in nona cimfafE ß ragen.

Na stropě, v klenbových polích i výsečcích, naléza

Mnm slijabeííja.

IV.

ANNO DOMINI 1633 DIE 2. OKTOBRIS OBI1T . GENEROSUS AC NOBILIS ADOLESCENS JOHANNES JAKOBUS GVACZINI CUJUS AMIMA REQUIESCAT IN PACE.

V.

......MIESICE

.... V PANV SLOVUTNÍ A OPATRNÍ PAN MATIEG RVNA MIESTIS HORNÍ CEREQUE DOBRZE ZASLAUZILI PRIMAS 18 TÉHOŽ MIESICE ZDE POCHOWAN BUCH RACZ GEMU DAT LEHKE ODPOCZINUTI A STIASNE Z MRTWICH WSTANIE K ZIWOTU WIECZNEMU AMEN.

Zvony.

1. Krištof, 85 cm šir., 69 cm vys.

Nejvýš znak zvonaře a pod ním nápis: Johann Albert Perner in

Budweis.

Na plášti jest nápis: OHEŇ mne zmořil dne 6ho to máge 1821. Oheň mne zvelebil 1824.

Na obrubě akantové ozdoby pásové.

II. Karel, šir. 68 cm, vys. 52 cm.

Kol koruny dva akantové pásy a nápis: LITÝ OD JOS. HILZERA V JIHLAVĚ R. 1859.

Uprostřed relief sv. Karla a Krista na kříži a nápis: ZWELEBEN SEM BYL L. P. 1859 ZA ČASU PANOVÁNÍ JEHO VÝSOSTI KARLA KNÍŽETE Z HOHENZOLLERNU SIGMARINGEN.

Při obrubě jest akantová ozdoba lemová.

III. Antonín, š. 55 cm, vys. 40 cm.

Kol koruny listová ozdoba a nápis: LITÝ OD JOS. HILZERA W JIHLAVĚ R. 1859.

Na plášti relief sv. Antonína Paduanského a Krista na kříži; pak

nápis:

OBNOVEN SEM BYL L. P. 1859, ZA CASV SPRAWOWÁNI OSADY FARAZEM ANTONÍEM.

HŘBITOVNÍ KOSTEL SV. JANA KŘTITELE.

Kostel tento, jak se dle stavby zdá, vznikl na sklonku XV. století za Leskovců. Během let spustí a byl obnoven arcibiskupem Františkem Küenburgem. R. 1821 shořel a byl s ponecháním starého zdivá znovu dostavěn.

Jest prostý s osou na severovýchod. Od jihu vchod pravoúhlý, profilace pozdně gotické. Má dva přeložené pruty a dva žlábky a jest v žule tesaný.

''s.

ifl

üii.

\,

‘i

''y

0 12

10

1Í

20 M

Lxs:

HP

\/

Obr. 16. Cerekev Horní. Zámek.

ý;.....

Hlavní vchod od severozápadu nese nad pravoúhlým ostěním znak arcibiskupa Kiienburga v žule tesaný, správně koncipovaný a jemně provedený. Pod ním vytesána jsou násl. písmena Fe. C. DA. K. A. F. P. S. R. P. Vnitřek jest ploše krytý.

Na hlavním oltáři obraz sv. Jana Křtitele, dobré práce a provedení

z r. 1814.

ZÁMEK nynější býval tvrzí, která patřívala Dobšovi z Bechyně, po němž se Cerekev též Dobšova zvala. Tvrz tato byla důmyslně položena při kraji rybníka, by příkopy její se mohly vodou napouštěti. Ve XIV. století náležela Cerekev Vlastislavicům. V té době založen i kostel kamenný.

Na počátku XV. století drželi tvrz Leskovcové. Prvý držitel z tohoto rodu byl Jan Leskovec r. 1411. Na konci XV. století obnovil Albrecht z Leskovce kostel. V tu dobu došla tvrz rozsáhlého rozšíření, kdy znovu upravena a za Šebestiána z Leskovce v XVII. stol. zcela přestavěna

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Pelhřimovský.

a arkadami opatřena. Za pozdějšího majitele Frant. Ferdinanda hr. Kiien-burga, arcibiskupa pražského, zámek zcela obnoven a v nynější stav uveden.

mm

fl:

Dnešní zámek má tvar podkovovitý (obr. 16.) o jižním kratším křídle. Jest o dvou patrech, lesenami zdobený, vnějšku prostého, jen při straně východní ze středu fronty výstupek na spůsob věže. Jeho hlavní vchod jest půlkruhovitě sklenutý a kamennou rustikou obložený. Kolem běží pravoúhlý kamenný rám, v němž dosud otvory i kladky pro zdvihací most lze spatřiti. Tento most sloužil pouze pro pěší. Druhý v naší době stržený byl na straně západní a pro jízdné sloužil. Bylať tvrz se tří stran obehnána příkopem hlubokým a tento se mohl přímo z rybníka vodou napouštěti. Uvnitř nádvoří patrny dosud arkády v přízemku i v patrech. V přízemku jsou některé dosud otevřeny — ostatní jsou zazděny. Arkády tyto spočívají na čtyřbokých pilířích, dosti mocných, které mají patku plintem a torrem opatřenou a řimsu, z níž vybíhají půlkruhovitě oblouky na hranách sříznuté. Klenutí v těchto arkádách jest křížové. Uvnitř veškera ostění dveří jsou kamenná a profilovaná. Na kvádru v rohu východního průčelí vytesán letopočet 1734, kdy zámek celý byl přestavován.

Na západ ke kostelu bylo předhradí, které budovami svými s kostelem souviselo. Tvořiloť prostý obdélník, hradbami se zámkem spojený, kudy se do oratoře kostelní ze zámku chodívalo.

lil

Klenby v přízemí této budovy jsou vesměs křížově sklenuty; vrata půlkruhovitě sklenutá mají. go-tisující profilaci, ostění jest ze žuly tesané.

Ma»_

Na náměstí stojí SOCHA SV. JANA NEP.

Obr. 17. Cerekev Horní. Boří muka u Bukové.

na čtyřbokém podstavci akantem vyzdobeném, v hranol prostý přecházejícím. Jest v žule tesaná, slabá práce. Do podstavce zatknuta lucerna, v podobě šesticípé hvězdy. Mezi cípy výborně v železe tepaný listový ornament. Na straně ke kostelu jest na podstavci násl. nápis:

VIVO

IOANNl SaCr^: IGNORANTIAE • MAGISTRO SaCraVIt Pecator Maximus

Na straně druhé LÉTA PANIE 1717.

Na konci města, při silnici do Pelhřimova, stojí BOŽÍ MUKA na čtyřbokém podstavci. Jest to menší čtyřboký hranol, na němž umístěn štíhlý, 2 m vysoký pilíř čtyřboký na hranách sříznutý. Tento nese římsu, na níž Nejsvětější Trojice umístěna. Jest slabé práce, v žule tesána a představuje Boha Otce sedícího a v rukou Krista na kříži rozpjatého; pod nimi holubice. XVII. stol.

As deset minut od města týmže směrem jsou podobná BOZI MUKA jako předešlá, avšak nemají sousoší, jen kapličku čtyřbokou se stříškou a křížkem na vrcholu.

»mto TOÍ eijti jattrojengio a 5ťa

* tecjtiebo ÍUjttrje uana latia * lákoro^e £ tetliowe^fUa C^e--rclnvncú) aTelkotni c CT; nfar^e Tkám fliebo öel)o tm iě i-a5j>t)*áh):

ftarocn seft letba oíi Ul aro íc^ nij Irijfta 5ijna Bohko* )*

Obr. 18. Cerekev Horní. Nápis na mlýně.

U Bukové směrem k Pelhřimovu opět taková MUKA, avšak tu nasazena kaplička na vyduté římse. Oboje z konce XVII. stol. (obr. 17.).

Pod zámkem na mlýně zazděna žulová deska, v níž tesán majuskulí a minuskulí gotickou následující nápis:

Stettin ffiltetjit ja IHrofmeřjn a iš>fa -íeqttnljn Btjítrp pana Hatta:-Utejkororp \ JteJkorocjE Ba (Eje:-rekrntcpj a JDefhoroiE-íEpíjarjE Kp)m fhßijn gsíjo tttt° íé rabbij Bh;:

(Obr. 18.)

Jlattißtt gefl teffja nb Baroce: ttij Brpjla ^gna Bnjtfjn-1-5-5-8-

Cerekev Nová.

Traj er, V. 696. — Schal 1 er, XVI. 63. — Sommer, X. 178. — Lib. Memor. z XVIII. st. Fara se připomíná již r. 1384.

Ze stavby starého kostela zbyla pouze věž, která dnes stojí za presbytáři na západ.

i!

H|É

'M

U*"!

-y

F/

• ...... •

•ŠV

-i

S&i.-jSís^

r *.i •

- .; \A , ___T—'

Obr. 19. Cerekev Nová. Farm kostel.

Kostel byl v nynějším slohu vystavěn r. 1750—1760 hrabětem Voračickým z Paběnic a po jeho úmrtí od dcery Antonie Terezie dostavěn.

Jest neorientován, mohutný, značné výšky, dominující širému okolí a zasvěcen sv. Tomáši z Kantuarie.

Složitý portál, rozčleněný čtyřmi pilastry s pseudokorinthickými hlavicemi, rozděluje průčelí na 3 pole.

Hlavní vchod vyzdoben jest pilastry s jonickými hlavicemi, které nesou balkon se dvěma žulovými sloupy o neforemných hlavicích.

Tyto sloupy spočívají na vydutých podstavcích. V postranních polích slepé vchody bohatě orámované z oblamovaného kládí a nad těmito ve 2 patrech slepá okna. Do balkonu ústí velké okno, přes 2 patra jdoucí (obr. 19).

Po stranách mušlovité výklenky se sochami dvou svátých ze žuly tesaných, dobré práce. Pilastry jsou prodlouženy až ke štítu a nesou vyložené kládí, které po stranách eliptickými římsami jest vyzdobeno. Střed ozdoben jest štítem rozčleněným 3 sdruženými pilastry s oblamovaným kládím. Uprostřed výklenek se sochou sv. Tomáše z Kantuarie ze žuly tesanou, práce dovedné. Po stranách štítu sochy Ježíše Krista a P. Marie. Boky lodi jsou oživeny 5 lesénami, které mají podstavec a hlavici ploše naznačenou a nesou dobře rozčleněnou řimsu. V bocích lodi jsou 4 okna segmentová a nad nimi okénka kruhová na způsob gotického čtyřlistu.

77/

Y///7-—ÝZZZ7ZŽ,

VZZZZZAZ/,

m.

'S

\i

zz

-i

:s

•zz/b—' kZP.

ZZZZZÁ—vz/zzzzzß,

Z////Z^/7ZzM

Obr. 20. Cerekev Nová. Půdorys kostela.

Věž má 3 patra různé velikosti. Orámována jest římsou nad hodinami segmentovitě vypjatou. Věž kryta jest měděným plechem; tvar má čtyř-bokého jehlanu v dolejších částech vydutého a v l/₃ římsou přerušeného. Se strany levé přiléhá ke kostelu sakristie. Na východ při hlavním průčelí stojí 2 žulové sloupy 4 jn od rohů vzdálené a přes 6 m vysoké na podstavci, z nichž jeden nese sochu nějakého svátého, druhý jest na způsob Božích muk upraven a má následující nápis dole na podstavci:

QVI PASSVS ES PRO NOBIS JESV CHRISTE

Miserere

Nobis

hans JACOB Ota V .... TROMPEER.

Na řimse kapličky letopočet 1662 se štítkem.

Vnitřek. Hlavní loď jest obdélník 2635 m dlouhý, 15⁻7 m šir., o třech klenbových polích na mocných pilastrech sdružených s korinthi-ckými hlavicemi s pásy, do nichž česká klenba zaklenuta. Tyto sdružené pilastry byly pro nepoměrnou výšku a silné rozpjetí klenbové sesíleny pilíři a pásy podklenuty plochým lomeným obloukem. Toto sesílení lodi pilíři vytvořilo jakýsi druh kaplí. Hudební kůr při hlavním vchodu postaven později a spočívá na čtyřech oblých sloupech, do nichž jsou pásy a česká klenba zapuštěny.

Presbytář, 7T m dl., 8 m šir., pravoúhlá, má po stranách oratoře.

Za hlavním oltářem kobka podvěžní.

Věž přiléhá za oltářem ku presby-

'V

mm*

rrm

Obr. 22. Cerekev Nová. P. Maria.

Obr. 21. Cerekev Nová. Pacifikál a kříž.

táři. Má valenou klenbu se střílnovitými okénky a jest nejstarší částí stavby a dle mohutnosti zdi soudě, snad ze XIII. stol. Kobka podvěžní jest 4'9 m šir., 4’8 m dl. Ve zdi jest 1*75 vt silná. (Obr. půdorysu 20.)

V presbytáři na čelní zdi za hlavním oltářem namalována vysoká, správně koncipovaná, oltářní architektura, kdež visí obraz Nanebevstoupení Páně, slušné práce z XVIII. st. Malíř neznám.

Klenba nad lodí i presbytáři jest vyzdobena freskami dovedné práce, jasného koloritu a dobré komposice. Nad hudebním chorem klenba freskami ozdobena není. Na klenbě presbytáře namalováno otevřené nebe; v rozích klenby na pravé straně klečí patronové čeští a na levé straně jednotliví učitelové církevní. Na klenbě I. pole lodi jest znázorněna obět starozákonní, v II. poli obět novozákonní a v rozích znak Voračických z Paběnic.

1. Na oltáři 6 svícnů, 95 cm vys. ušlechtilého tvaru z XVIII. st.

Po straně evangelijní oltář velice pěkné řezby, přesného slohu rokokového. Vyložená řimsa nesena jest pilastry a obraz sv. Antonína Paduanského v kartušovém rámci s baldachýnem (XVIII. st.).

Krucifix z XVIII. st., vykládaná práce ve stříbrném plechu, modrým emailem uměle zdobená, na němž jest litý stříbrný Kristus, dovedně modelovaný. V podstavci ze stříbrného plechu ve štítcích zatknut azurit a ve středu karneol. (Obr. 21.)

v*«**

Obr. 23. Cerekev Nová. Křtitelnice.

Obr. 24. Cerekev Nová. Ciborium.

Socha P. Marie P o m o c n é umístěna mezi dvěma pilastry, barokní, klidného postoje, v pravici žezlo a v levici Ježíška držíc poutá milým výrazem a pěkným uložením řasnatého roucha (obr. 22).

Křtitelnice na óbokém korpusu, jednotlivá pole plastickým ornamentem vyzdobena; noha jest volutami v listy končícími okrášlena (XVIII. st.) (obr. 23).

Kazatelna z téže doby, velmi slušné řezby. Na poprsí andílkové a nad kazatelnou baldachýn se čtyřmi evangelisty, nejvýš pak Kristus kázající. XVIII. st.

Ciborium, výšky 14 cm a šířky kupy 9 cm, má ólaločnou nohu, nodus vyzdoben 3 kartušemi. Na spodku nohy nápis:

P. Karoly : Fran : Jg : Honig Páro — chvs : Neocerequicensis 1698 (Obr. 24.)

Monstrance, 48 cm vys., má nohu ovální, vyzdobenou festony a mušlovým ornamentem, nodus vásovitý, melchisedech vyzdobený listovcem, kol obláčky a drahokamy, a svatozář. Nad melchisedechem Bůh Otec pod baldachýnem. Práce tepaná, slabá (obr. 25).

V podlaze několik náhrobních kamenů s nápisy:

[A

w.

tm

Vs

I. LETHA 1663- DNE 30. JANUAR

Urozena Pani ewa Lapaczko wa Rozena Letenská z letnie a na Malých Outiechowicz

KACH WLASTNI MANZIELKA Uroz : a Stát : Ryti : Pana Zygmvnda Waczo Lapaczka Z ZERZAWYHO; ZIWOT SWŮG

w Panu Dokonala Leth Ma

GIEZE 58. A W TOMTO CHRÁMU ODPOCZYWA GEGYZTO MILE

Dussy Pan Bug Milostiw Biti a Radostné s Mrtwych WsTani Dati Racz Amen

II. CONDITORIUM

JLLMAE ANTIGVISSIMAE COMI-

TUM ET

sYÄ *—

BARONŮM PABIENITZ FAMILIA QVOD AN.

1585 ALOISIVS WORACZICKI DE

PABIE

NITZ IN PROSECZ ANNO WERO 1704 EIUSDEM

ADNEPOS • JLLMS DUNS FRANCIS-

CUS

Obr. 25. Cerekev Nová. Monstrance.

HELFRIDUS WORAZICZKI SACRI

Romani Jmpe.

COMES ET DOM. DE PABIENITZ IN PROSECZ ET Mislow Sacre Caesare regilawe Maies

TATIS CONSILIARIUS ET JUDICIORUM CAMERA TICI ET FAWDATIS ASSESSOR PlAE MEMORI AE CAUSA RENOWIAWIT

III.    HIC IACET XETERNAE FELICITATIS

HERES LEOPOLDVS JGNATIUS AB HERBERSTEIN CVI WIX NATUS ANIMAM CREATORI SUO REDDENS INTER ANGELLOS EST ASSUMPTUS XV FEBRUARII 1694 AETATIS SUAE MENSIUM TRIŮM D JERŮM TRIŮM

IV.    Majuscule s minusculí:

Jtraan# kmítk hrafhij cjas 3 TeIu 44 J&sbtElE jsEin feuiEÍla ílfjErEsiE JUsnaía ^ÍEEjrta IDiEjmŘoraa \ UDtEptih Usía 1657 bitE 22 tulí ukrutná ^>ntrf nutÍB kosou soou pobíiala Jbs o íjrobiE tomto oabnu ais o Bagi;

ItEbESkEm TOtEEjnŤE kOEÍXt

V.    náhrobek jest nečitelný.

Zvony.

I. š. 105 cm, v. 88 cm, u koruny 2 pásové ozdoby. Relief sv. Tomáše, jejž nad polovypuklou z listu složenou ozdobou drží s každé strany dva andělíčkové.

Uprostřed zvonu na plášti znak zvo-naře: polovypuklý zvon a kolem něho:

IOíiZřH • ÄDÄLBQRT PQRHQR IH

V.

ít

1h

Měn ti'ii líilinfilif Žíilti mÍ

BVOWQIS, nad znakem TíHIIO 1873.

II. š. 82 cm, v. 65 cm. Relief Sv. křtu P. Ježíše a u koruny dvojřádková akantová ozdoba; uprostřed zvonu znak zvonaře s písmem jako u zvonu prvního.

Obr. 26. Cerekev Nová. Boží muka.

Třetí zvonek nedostupný, jest rovněž z XIX. st.

Za kostelem v kameni tesaná BOŽÍ MUKA. (Obr. 26.)

V městě u cesty z Pelhřimova stojí zděná BOŽI MUKA: na podvalu pilíř čtyřboký, řimsou přerušený. Pod řimsou výklenky se čtyř stran a nad řimsou nástavek čtyřboký s výklenky, ukončený řimsou a jehlan-covitou prejzovou stříškou (obr. 27).

Četo raz.

Trajer, XXIV. 669. — Sommer, X. 193. — Sedláček, IV. 83, 202, 209, 211. —

J. Schalter, XIV. 57.

KOSTEL, zasvěcený sv. Václavu, uvádí se jako farní již r. 1384. Jest orientovaný z lomového kamene, bez ozdob. Západní průčelí hladké, se vchodem segmentovitě klenutým, opřeno jest dvěma opěráky o jednom

ústupku do výše ¹j₃ zdivá sahajícími. Opěráky přistavěny v době pozdější, když loď pukala. K jižní straně lodi přiléhá věž, o jednu třetinu loď přesahující, se vchodem pravoúhlým od jihu; v I. a v II. patře 3 okna půl-kruhovitě sklenutá, v III. podvojná okna. Věž kryta plechem v osmiboký jehlan. Loď obdélná, bez ozdob, má po dvou oknech se stran segmentovitě sklenutých. Presbytář ustupuje o 1'5 m, jest pravoúhlá s okny segmentovitě sklenutými. S každé strany jest po jednom. Ve východní líci opřena jest pilíři ku střeše se zúžujícími, přístavky to pozdějšími za příčinou značného

~!

rozpjetí klenby pořízenými. Sakristie za presbytáři, přístavek doby pozdější, se vchodem od jihu, má 2 okna segmentovitá. Kryt jest taškový a nad presbytáři sanktusová věžička s lucernou osmibokou a jehlanem (obr. 28).

—mi

VC3

-•

Vnitřek. Loď obdélná jest ploše krytá a 19 4 m dl, a 1L36 m šir. k jihu vchod kobkou podvěžní, česky klenutou. Loď oddělena od presbytáře mocným triumfálním obloukem, 1‘3 m širokým a 61 m v rozpjetí ellipsovitě sklenutým, bezpochyby po shoření kostela za lomený nahraženým. Presbytář čtverečná, 7 8 m strana dlouhá, jest goticky sklenuta s mocnými žebry s obou stran prohloubenými, kteréž se sbíhají ve svorníku vyzdobeném růžicí šestilistou s věncem desíti pětilistých růžic (obr. 28).

«g.

Obr. 27. Cerekev Nová. Boží muka.

Žebra usazena jsou na konsolách v poloviční výši presbytáře. Tři konsoly mají tvar jehla-novitý se žlábkem a páskem přerušený a čtvrtý při oblouku triumfálním se strany jižní má tvar kulovitý. Žebra nad konsolami mají štítky. Jest to nejstarší část kostela z doby přechodní z poč. XIII. století. (Viz půdorys obr. 28.) Hlavní oltář jest sloupová architektura přesné práce a bez predelly. Byl bezpochyby ze zrušeného klášterního kostela karmelitského z Pacova sem přenesen. XVIII. stol.

Obrazy jsou nové, Bedřichem Kamarytem malované.

Křtitelnice z r. 1679 jest cínový válec plochý, vyzdobený 4 hlavičkami andílků a má v ornamentu rytém, s kruhy v tlamě, 2 lví hlavy. Kryta jest víkem mísovitým, na němž kříž též cínový a v ramenech má hlavičky andílkův. Buben leží na třech kovaných nohách. Má následující legendu v cín rytou:

TATO KRZTITELNICE GEST WIZDWI

ZENA ROZLICZNIM OBDAROWANIM ZA PANOWANI G. M. P. P. HRA-

BIENKI Z MILESIMO

UROZENE ZE ZDIARU PANI NA PACOWIE NA CZESTICZICH A KRZIW-

SOUDOWIE ZA KNIEZE DWO

GICZTIHODNEHO LANA FR • IOS • WISSKA Z MIESTIS TYNICZE NAD

LABEM ZA

SPRAWCE A RZIZENIE PANA IANA BRATRZICZKÉHO HEGTMANA

TEHDAZ PACOWSKEHO KU

POCZTIWÚSTI S. WACZLAWA W CZETORAZICH DNE 31 MARZI

Na levo: ABLUE PECCATUM DE PRIMO PLASMATE NATUM LAC

MI CHRISTI

yj

UNDA PARWORUM CRIMINA MUNDA. Na právo: KDOŽ WIERZI A POKRZESTIEN BUDE SPASEN BUDE : MARCU 16 CA : VA 16 Na protější straně sv. Václav na koni a s obou stran andělé.

il

Kazatelna má pod baldachýnem relief Dobrého pastýře a na korpusu relief Ježíše v chrámě kázajícího a Sáry, vodu čerpající-Pěkná to umělá práce z XVIII. století.

Svícník ze železa kovaný, podobný jako v Pacově.

El

I, i

2 velké obrazy visí na stěnách lodi. Levý Umývání nohou a pravý Rodina Kristova (XVII. st.) Oba pěkné, urovnané komposice a intensivního rozvržení světla, bravurní v barevné náladě a přesné kresby. Obraz Rodiny Kristovy jest již sešlý. Malíř neznám. Pro chatrnost nebylo lze obrazů sundati ani fotografovati.

Obr. 28. Cetoraz. Půdorys kostela, svorník, konsoly, profil žeber.

Kropenka mramorová při jižním vchodu s letopočtem 1778, kdy kostel opravován.

Náhrobky.

I. K : 1717. 30 0ST0B OBUT PR7EGN0BILIS D IiBOPOLDaS IGN7ET HOWTEK P : L : LÍ BORTI:

HORVM SVORVM

CI2IM SaiS FÍLIOLíIS SODOM HOMIHS B7EBTIS7ETIS RS-

owiesaiT

II. mmo 1722 DHS 2 D2IBH7E POQíiOWTEHO DITS

FR7EHG K7ERGL LITE

TB6 STÄRI X: HBDIBIí P. 6ÍR2IiiO GiaZINSKQíiO S •

PRÄWQB WODIÖKBfiO TVITO ODPOaZIWÄ

III.

ROZÄMÄ ÄPOIiOHIft BÄRBÄRÄ 6RÄFIH DBYM WOÚ STRITB2 DBH 31 DeaeMB. BBBRKBBII WORDBII

Ve znaku husa a pod ní:

IV • I: S : B • B ÄD-S: 1717

DI GOTT

„f ! i i F f 1.-3-J—^

Obr. 29. Částrov. Půdorys kostela.

Zvony.

I.    š. 1 m, v. 70 cm, kolem koruny minusculí s maiusculí nápis:

íErnto port ubirlan jest proto aín; libr wirb trh; hbrrj gsr pooni na slotoo bohr ntagi srfjapfrj Iría }$antr ll?ttt

II.    š. 70 cm, v. 60 cm. Kolem koruny minusculí gotickou:

magtsfrr harffjolommo nomrn fiabrt tn nooa ttoifafr pragrusts tx I;oc laus bri ano mccccclii.

III.    š. 60 cm, v. 50 cm. Při koruně 8 cm široká pásová ozdoba s reliefy andělů a s polnicemi. Relief sv. Václava a sv. Eliáše.

Ctiboř.

Nynější KAPLE vystavěna na základě starém. Jest pravoúhlá s pěti-bokým závěrem, který ustupuje o 1 m od lodi. Na střeše věžička.

Na čtyřbokém podstavci válec s římsou čtyřbokou, na níž sedí kaplička Na podstavci nápis:

Za obcí směrem k Počátkám BOŽÍ MUKA.

TÁTO BOZI MUKA

KE CZTI NEGSWĚTIEGSSI TROGICE GSOU POSTAVENA

LÉTA PANE

1718

v

Cástrov.

Schaller, XIV. 88 — Knihy farní od r. 1761. — Trajer, XIV. 380.

Kostel zasvěcený sv. Mikuláši, připomíná se již r. 1384 jako farní.

Později patřil jako filiální ke Kamenici až do roku 1761. Byl založen Tobiášem z Bechyně r. 1350. Plebánie r. 1362.

IVi

ESI

Jest to jednoduchá, orientovaná stavba, r. 1761 od Fr. Karla Adlera restaurovaná, s mohutnou věží v západním průčelí o jedno-patro loď přečnívající, se vchodem od západu. Loď obdélná s goticky lomeným vchodem s jižní strany. Hrana sešikmena se žláb-kem Do lodi prolomena 2 okna, segmentem sklenutá. K travée presbytářnímu přistavěna s jedné strany sakristie, s druhé strany Boží hrob. Presbytář má 3 strany nepravidelného osmiúhelníka. (Viz půdorys obr. 29).

Obr. 30. Částrov. Věčná lampa.

Vnitřek. Podvěžní kobka čtverečná, křížem klenutá, 5 m ve straně, loď 8'32 m dl., 8'7 m šir., ploše krytá, oblouk triumfální, půl-kruhovitý, 5 vi široký a 80 cm silný. Presbytář ploše krytá, má travée a závěr o třech stranách osmiúhelníka a jest 5'9 m dl., 6'2 m šir. V levo vchod do sakristie, která jest valené klenutá, v právo vchod na oratoř.

Hlavní oltář bezcenný, z XVIII. st., zřízen od Morice Frant. Körndlmayera z Ehrenfeldů.

Obraz sv. Mikuláše na hlavním oltáři maloval r. 1835 Holeček z Jindřichova Hradce, obnovil jej Bedřich Kamaryt, děkan v Deštné.

Pacifikál měděný, kdysi zlacený, s ovální čtyřlaločnou nohou, která jest akantovým listem a čtyřmi nepravými drahokamy vyzdobena. Nodus hruškovitý a kříž se svatozáří kolem, s drahokamy na koncích.

Při oltáři P. Marie lampa pěkné prolamované práce s páskovým ornamentem, zlacená a stříbřená, se třemi uchy, nesoucími podoby andílcích hlaviček (XVIII. st.) (obr. 30).

Tři kalichy, z nichž jeden jest z XVIII. stol., ostatní dva nové.

Ornát na červené hedvábné půdě, kladenými zlatými nitkami vyšívaný, ornament z XVIII. století (obr. 31).

Druhý pacifikál, s obrazem Krista v mušlovém rámci se svatozáří, noha ovální, nodus splesklý, válcovitý (XVIII. st.).

li‘I*

m*

v * w.

j£ *

■v

NÍŠ

.*s

-i

í>'*Ě

zu

//*»

:W

■&>

*.

n?.*

■ 'v*'*

||í

i#

*.

F :. ,'•...■

f #** ■;.

\mk

li*

fe

§L Ü

$Š3| ')

5*í

r*M

v;

^<2/

i!

Obr. 31. Částrov. Ornát.

Ve faře obraz P. Marie z konce XVI. st. P. Maria drží nahého

Ježíška na rukou, prsty u rukou má prodloužené. Kolorit svěží, draperie dobře uložená. Italská škola zde prozírá.

Zvony.

I. š. 82 cm, v. 63 cm. Sv. Mikuláš.

Relief P. Ježíše a vedle něho sv. Jana a P. Marie; pod tímto reliefem

nápis:

VoX Mea VItve sonVs Vos VoCo aD

SACRA PIE VENlTE

ANNO QVO GENERÖSVS LEO BaVAROS eXtIrpaVIt et gaLLos depLvMaVIT

Relief sv. Mikuláše a pod ním nápis v 3 řádcích:

1.    éXpensIs eCCLesLe CastroVIensIs refVsa

2.    et honorI sanCtI nICoLaí antIstItIs

3.    VotIVe DeDICata.

Dole na plášti se vine nápis:

Me WostroVskIana LargItas

paraVIt et ebeLInIana pIetas refVndi CVraVít

MBS

’ 'yí

A-

Wm

fF

.■<

PÍ 43

!/

M->.

U*

ge

SK!

■’

ai

C "HP;

*1

La

: -1

•"»C

Si

l4é|

Csfeřtí;

*?

jžSyw.

*• .• . <•

?C

Obr. 32. Částrov. Zámek.

II.    š. 55 cm, v. 45 cm. Pán Ježíš.

Relief Pána Ježíše.

Kolem koruny nápis maiuskulí s minuskulí gotickou:

}$er Jftmto bontpnp nttjlßstmo QIQKECÜ mmagßsimo quarfn pßrfßcfum ßsf opus gsfub.

III.    š. 62 cm, v. 45 cm. Sv. Jan.

Kolem koruny mezi dvěma pásovými ozdobami se vine tento nápis: ❖ ISTA CaMPANA TRANSFVSA FVlT 1736 seD errore tartIfICIs noVIter rVInata IteratIs eXpensIs transFVsa In anno patente ❖

Relief sv. Jana, s jedné strany vedle něho malovaná barvami Boží Trojice a vedle této relief P. Ježíše s P. Marií a Janem. Na plášti:

Dominante et Hoc Bonum PoSsidénte Perillustri Domino Francisco Carolo de Ebelin et Friedberg sacr^e Cesar^e Regle q? Magestatis consiliario ac Dotalium Civitatvm Angligo Iudice

Na sanktusové věžičce jest malý zvonek s nápisem mezi dvěma pásovými ozdobami kolem koruny: LITY OD JOS. HILZERA V JIHLAVĚ 1873, š. 32 cm, v. 23 cm.

Ve farní zahradě v besídce na stěně

■v

Vi

namalován zámek barokních tvarů, který byl v r. 1866 rozbořen. Bývala to tvrz, po které již stopy není, vyjma zeď ohradní, nyní zeď zahradní tvořící (obr. 32).

Na cestě od Pelhřimova do Cástrova

BOŽÍ MUKA

:r ■

při vchodu do osady, jsou z doby vladislavské gotiky, ze žuly tesaná ;

•i

na podstavci dřík šroubovité stočený, s nástavcem ve způsobě hlavice ve válec do krycí desky prohnuté a kapličkou končící, s kružbou tvaru oslího hřbetu (obr. 33).

[%]

v

g| :

: • i

Cernovice.

Schall er, XIV. 91. — Trajer, XIV. 301. — Matrika a zápisky od r. 1447 shořely.

Dle privilegia Petra Voka z Roženberka z roku 1484 stál již tehdy v Íernovicích kostel a byl až do r. 1490 filiálním kostelem chrámu Dobešovského.

Obr. 33. Částrov. Boží muka.

R. 1730 shořel a byl v nynější podobě hrabětem Šternberkem postaven. R. 1796 shořel i s věží po druhé a opraven. Děkanským se stal r. 1824. Plebanie se připomíná r. 1365.

KOSTEL, zasvěcený Pozdvižení sv. Kříže, jest orientovaný. Loď obdélná bez ozdob, opřena v bocích opěrnými pilíři (obr. 34).

Severní strana má tři segmentová okna. Presbytář pravoúhlá má na severní straně velké segmentové okno.

Strana jižní má též tři okna segmentová a přístavek.

Západní průčelí v rozích sesíleno opěrákem k řimse se súžujícím. Vchod v průčelí západním jest obdélný, s oblamovanou římsou, v nadpraží v segment sklenutou.

Pod římsou znak hrabat Šternberků. Vysoký štít spočívá na sdružených pilířích volutami zakončených. Po stranách štítů renaissanční jehlance.

Vnitřek jest v lodi rozčleněn sdruženými pilastry s jonskou hlavicí a s nástavcem, který nese hluboce vyloženou římsu, na pilastrech spočívá klenba valená s lunetami při oknech. Poněvadž výška lodi obnáší přes 20 m a klenutí velký tlak na zdi činilo, bylo nutno zdi pilíři zvenčí sesíliti. Loď jest 23 5 m dl. a 9'78 m šir.

Presbytář oddělena jest od lodi obloukem triumfálním segmentem stlačeným, sklenutým a na římsovaných pilastrech spočívajícím. Oblouk má 55 m v rozpjetí a 0'9 m síly (obr. 35.)

Presbytář jest pravoúhlá, krytá českou klenbou, která spočívá na sdružených pilastrech. Má 7‘6 m délky a 6'3 m šířky.

3 Ji liš I i 8

il

HOSTINEC. 1

. í f

J0-

í,

iljl

Obr. 34. Černovice. Kostel.

Hudební kůr nesen jest mocným segmentovým obloukem, do něhož jest česká klenba zapuštěna.

Hlavní oltář jest dvoupatrová sloupová architektura. Tento oltář zhotovil r. 1823 Jan Bednář, truhlář z Nechyby. Na oltáři jest obraz snímání Krista s kříže, práce dovedné, přesné kresby a šťavnatého koloritu. Byl svob. pánem Cessnerem ze Špicenberku pořízen.

Postranní oltáře mají obrazy z XVIII. století, z nichž obraz sv. Anny a sv. Barbory živou koncepcí a ladným souzvukem barev vynikají.

Monstrance, 56 cm vys., jest stříbrná. Má nohu ovální, na čtyři díly rozčleněnou a mušlovým ornamentem zdobenou. Nodus trojboký, vásovitý. Nad nodem kartuš zlacená, tvaru mušlového; za ní paprsky, proplétané vinnou révou. Stonek na spodku ovinut listem akantovým. (Konec XVIII. st.)

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Pelhřimovský.

Kalich, 24 cm vys., má šestilaločnou nohu, nodus trojboký, vásovitý a spodek kupy palmetou zdobený. (Počátek XIX. st.)

Na faře polštáře na oltář, velmi pěkná práce, plným vyšíváním hedvábím barevným provedené, na černém samete dovedně komponovaný ornament jakožto výplň čtverce.

V kostele v žule tesaný náhrobní kámen s nápisem, velkou latinkou provedeným:

1. DNE LEDNA. 1721.

W TOMTO HROBU ODPOCZIWA CTNÁ PANNA ANNA CERA

WACZLAWA tiapala sause

DA CZERNOWIC OCZEKAWA TADY SLAWNEHO Z MRTWYCH WSTANIE.

Opodál kostela směrem západním stojí hranolová věž o čtyřech patrech, zbytek původní stavby. Vnitřní světlost čtverečného prostoru jest 4 m a síla zdi T5 m.

Zvony.

I. šíř. 105 cm, v. 75 cm. Uprostřed legenda (velká lat):

ROKU 1796 TITO TRZY ZWONY SKRZE ZDE WZNIKLY OHEŇ ROZLYTY ROKU 1804 ZA PANOWANI TIT

SWOBODNEHO PANA PANA A CZI-

SARSKO

KRALOWSKEHO KOMORNÍKA

Obr. 35. Půdorys kostela.

PANA WINCENZA CEZNERA PRZELYTY SAU BYLY W PRAZE ANNA KÜHNER 1804.

Na druhé straně relief sv. Antonína Paduan. a Krista na kříži se sv. Janem a P. Marií.

II. šir. 82 cm, výš. 60 cm. Uprostřed nápis (velká lat.):

SPRZYCZYNIENIM PANA PLNOMOCENIKA JOSEFA STRAKY PRZELYTY TIECHTO ZWONU WOSADNIKY SAU DOSÁHLY

ANNA KÜHNER 1804.

Na druhé straně reliefy sv. Jana Nepom. a sv. Vojtěcha.

III. šíř. 65 cm, výš. 48 cm. Uprostřed nápis:

ANNA KÜHNER 1804.

Na druhé straně reliefy sv. Floriana a sv. Václava.

—Yr

ĚĚĚ

~zL

;;

v-⁻.

?kA

bJ

■ÜH

-á:^- '•

Obr. 36. Pohled na presbytář kostela v Deštné.

Deštná.

Balbín M., 1. c. XXV.

Z Pamětí města Deštné. — Filip

Sommer, X. 261. — Tra jer, XIV. 303. — L. L. Erect. Vol., XIV. c. IV. — Metho d XVIII., 6.

Šubert, Tábor.

Nejstarší zmínky o Deštné dějí se v listinách od Pánů Hradeckých, Oldřicha I. a II. vydaných.

Kostel zasvěcený sv. Ottovi, byl od řádu Německých rytířů záhy po roce 1255 vystavěn. Tomu nasvědčuje románský portal s gotisujícími hlavicemi. Biskup Otto byl roku 1189 za svátého prohlášen a proto kostel nemohl býti před tímto časem stavěn, jak tomu mnozí chtějí.

3*

KOSTEL jest neorientovaný, zlomového kamene stavěný, s mohutnou věží, čtverečného základu v jižním průčelí. Věž má čtyři patra s omítkovou rustikou při hranách. Ve dvou dolejších patrech jsou střílnovitá okénka a v druhých dvou po čtyřech oknech půlkruhovitě sklenutých. Věž jest

r~~)

~r7.

-i-

JMI

\\

t i t.i tlít

Obr. 37. Půdorys kostela v Deštné.

kryta plechovou osmibokou pyramidou z doby nejnovější. V knize farní se dovídáme, že věž tato byla r. 1687 přistavěna stavitelem Saulem Urbanem z Old říše.

Nad vchodem nalézá se pětilistá růže. Od západu vede vchod na věž a na kůr.

Kobkou podvěžní přijde se k hlavnímu, jižnímu vchodu, který jest zbytkem původní stavby kostela bezpochyby románského. Byl do stavby

kostela v XIII. stol. pojat. Jest složen ze sloupů na podvalu a talířovité patce s dvěma růžky a končí v náběhu dvěma hlavicemi, z nichž levá vyzdobena jest pupenovým ornamentem a druhá javorovými listy, přesně stilisovanými (obr. 38. a obr. 39.).

Hlavice spojeny obloukem téměř elliptickým, válcového profilu. Portál má dva pravoúhlé ústupky, v nichž pouze jeden sloupek uložen, kdežto druhý jest vylámán. Ústupky tyto provázejí i oblouk stlačený (obr. 40. a obr. 41.). Zvenčí jest loď bez architektonických ozdob s okny segmentem sklenutými. Ku pravé straně lodi přiléhá předsíň. Původní loď byla stejně široká s presbytáři a r. 1733 byla přestavěna a rozšířena.

Presbytář složena jest z obdélníku a pěti stran osmiúhelného závěru a má původní gotickou trnož. Při straně západní přiléhá ku presbytáři

mmm

tmi

Mm

..

L.

Obr. 38. Deštná. Hlavice sloupová.

I

■SC - •

33SĚĚĚ

ml

>**&"&&<*•*“■* *&*

3?>-*

n

*ř »»P&t

.'4

1

b

fl

\

~ä>

fe-feji,

JzrsU

í*^y

1; «

.

m,:

f^SSs

m

'i

Obr. 40. Portrét kostela v Deštné.

MÜÜÜ

ipl

i

fl

í

F '

*,i^

. jfc;

. ■%*

m

iftĚt

„•v

I-

1

*.íČ

■"*

ä|*aSäfiö£ : J

Obr. 39. Deštná. Sloupová hlavice.

|

«ET

«■MMppPMipiii

SS*

sakristie. Presbytář opřena jest sedmi opěráky o jednom ústupku s profilovanou krycí deskou (obr. 36.). Původní okna gotická zachovala se v presby-

ÍP

m.

mk-

m.

8cUtv

^tvlO 0    1    2    5 «r 5    6    ?

—i—i—i—i—i—i—f-

mm

Obr. 41. Profil portálu kostela v Deštné.

Obr. 42. Deštná. Profil okna v presbytáři.

táři. Se strany západní jsou okna dvoudílná se skružím plaménkovitým a ostatní jsou trojdílná se skružím dobré komposice a bohaté invence (obr. 43.). Loď převyšuje presbytář, dříve byla s touto stejné výše.

Iv

I»*

(l

W//

ti

4!

(k

'Á

PtP*

•i

in

Obr. 43. Deštná. Skruží oken děkan, kostela v Deštné.

Vnitřek.

Loď má tvar obdélníka. Jest valeným klenutím s kápěmi kryta. Tato klenba spočívá na čtvermo sdružených pilastrech s hlavicí toskánskou Na hlavici spočívá kládí s nástavcem a silně vyloženou římsou. Hudební kůr, barokně zprohýbaný spočívá na dvou pilířích, do nichž jsou pasy

a česká klenba zaklenuty. Loď oddělena jest od presbytáře triumfálním obloukem půlkruhovitě sklenutým, majícím 9'3 m v rozpjetí a 1'22 m silné zdivo (viz půdorys obr. 47.). Za obloukem v ústupku při straně východní přizděn jest na kruhovitém válcovitém podstavci s ustupující kruhovou deskou sloup do výše 3 m, bezpochyby zbytek sloupu z původního daleko rozčleněnějšího portálu románského.

Presbytář složena jest ze dvou travée a z pěti stran osmiúhelníka. Žebra v choru, která nesou gotickou křížovou klenbu a ve hladkém svor-

Wk

V\

■J*.

■T

mj

li- . -

ár.

i if

Obr. 44. Vnitřek kostela v Deštné.

niku se sbíhají, usazena jsou v poloviční výši presbytáře na konsolách, které na rozběhu štítky nesou. (Řez presbytáře obr. 44. a obr. 45.) Žebra jsou tvaru hruškovitého (obr. 46.). V závěru představují konsoly po levé straně hlavu vousatého muže s čepicí, na straně pravé hlavu jakoby mouřenína a za oltářem dvě hlavy ženské (obr. 47.).

Presbytář jest 21 m dlouhá, 7 m široká a 15 m vys. Délka celého kostela jest 48‘5 m. Šířka lodi 9’5 m. Výška 16 m. Výška věže ke střeše

26 m, ke křížku 52 m. V presbytáři jest počátek klenby v líci zdi orámován goticky profilovanou lištou v lomený oblouk.

Při straně evangelijní nalézá se dosud zachované sanktuarium s kamen-

sm

m

mm

Obr. 45. Deštná. Podélný řez presbytářem.

—a

Ir

ným, goticky profilovaným obložením s dvířky plechem pobitými rovněž tvarů gotických.

Na straně druhé nachází se zazděné trojdílné sedile, z něhož upraveno sanktuarium. Jest lomeným obloukem sklenuté s podpěrami dovnitř. Sedadlo jest rovněž kamenné, goticky profilované (obr. 49.). Do sakristie

vede pravoúhlý vchod s podpěrami v rozích s kamenným goticky profilovaným ostěním (obr. 48.). Nad vchodem do oratoře okno, které má renais-sanční kamenné ostění, nyní jest zazděno. Sakristie bývala větší a vyšší, jak dosud stopy toho na venkovní líci zdi jsou patrny; byla goticky křížem sklenuta. V XVII. stol. byla na oratoř přestavěna.

Hlavní oltář zasvěcený sv. Ottonovi, jest velká sloupová architektura s párem korinthických sloupů a dvou pilastrů, které nesou vyduté kládí s mocně vyloženou řimsou a končí nástavkem s volutovými konsolami.

Obr. 46.

řezby. Na hlavním oltáři býval obraz, sv. Ottona představující Deštná. Profil

žeber.

Po stranách oltáře stojí sochy svátých apoštolů, dobré

klečícího před P. Marií.

Naproti sv. Ottonovi vyobrazen dárce s rodinou. Tento obraz daroval kostelu hrabě František Gudenus r. 1774. Nyní jest tam kopie téhož zašlého obrazu, zhotovená Bedřichem Kamarytem, děkanem v Deštné. Oltář je z konce XVII. st.

mi

J>

li

\\'J

li

JjJt

J»

fis

lilii

••tl 0 1 2 5    5 6 f 8<t"v

F“|—1    1 I I 1 I ■Ji—I

'■m.

Obr. 47. Deštná. Konsole v presbytáři.

Obr. 48. Deštná. Profil hl. portálu. Profil portálu v sakristii.

Kazatelna zhotovena r. 1675, má na čtyřech stranách poprsí kartuše, v jichž výplni malováni jsou na místě starých zašlých čtyři evangelisté od B. Kamaryta. Nad baldachýnem sedí sv. Otto a mezi čtyřmi volutovými konsolami andělé. Jednotlivá pole jsou rozvilinami a páskovým ornamentem vyplněna (obr. 50.).

Postranní oltáře sv. Jana Křitele a Nanebevzetí P. Marie mají sloupy spirálovitě stočené s korinthskými hlavicemi, v pozadí pilastry. Sloupy nesou oblamované kládí s mohutně vyloženou římsou s baldachýnem uprostřed. Na oltáři sv. Jana Křtitele jsou sochy sv. Petra a Pavla, dovedně řezané, na velmi vkusném a akantem zdobeném podstavci.

Křtitelnice, 95 cm vysoká, 73 cm široká, má na žulovém podstavci balustr s korpusem vásovitým a palmetou vyzdobeným. Uvnitř

cínová mísa s poklopem se značkou S. O., pod tím letopočet 1700. Po stranách dvě andílčí hlavičky s obrubou ornamentální.

V sakristii skříň na paramenty se sloupovou architekturou na kon-solách s vlysem a vyloženou římsou. Výplň rozvilinová, prolamovaná. Konec XVII. stol.

Nádoby kostelní jsou po většině nových vzorů. Náhrobní kameny vyšlapané. Na jednom z nich znáti nad štítem helmu s dvěma rohy. V lodi pod oltářem P. Marie jest nápis velkou latinkou :

!!'

li

[l

Y/S\//

u , kW

n i m ■ i

,»'*X

X.

I!

íjlfip

'!■

SX

s i

■

T-TTTI

li

-ř

II!

!il

9    10d«v

4—I

wt......0    |    2

Obr. 49. Deštná. Sedille.

LÉTA 1711 DNE 16 MAGE FERDINANDUS JOSEPHUS WRAZDA Z KUNWALDU DOKONAW WIEKV SWEHO 6 DNI.

Kámen s pětilistou růží a.se slovy Jobovými; minusculí gotickou: HDim, \t ntítg rophupifel jtro ijeJí a te ro beit pnslcbni rojhrjtsst mne letíja panic 1564.

Zvony.

V pamětní knize farní čte se: Za paměti faráře Františka Aloise Fortini byl na věži zvon s nápisem: íEenío jroon sítí gest ke rjíi a djitiale

boji a sít). Btfonu rojřtajem MPaqlaua Bjßjntcjita bobßß pamtßit itßb gßsf k ícimu bal 200 kop. Bnb mu Ißan Bug milosfira. Tßfa jBattiß 1553. (Nápis tento byl psán minusculí s majusculí gotickou.)

I. 101 cm výška, 122 cm šířka. Má nápis:

Baklabßm občanů mčsía Bßsittß jrtjßu r. 1860 a jůsíaitB uatgbi; občanů olasínicíoím.

Druhý řádek: Dßlßbujfß sß mnou jméno Ifospobtnooo a opopsujmß| jntßno 3ßfjo spolßcitß. I. 33. pßlil M. Bßll-mann, c. k. boomt ponač o jBrajß.

II. 81 cm výš., 94 cm šíř.

III. 65 cm výš., 75 cm šíř.

'fl

Oba tyto zvony mají stejný nápis iBuitiftcßnita • cßlstsstmt-Bornim (Ebuarbi ^ßnotct prtnrtpts bß ^djönburg Ifarißusißiit Bßbtßaoti fjntr ßcrlßsiaß ijanc oampanam anno 1860.

KAPLE SV. JANA KŘTITELE.

vi

Vystavěna byla 3 léta po objevení léčivého pramene, který r. 1599 byl objeven od Kateřiny Urbánkové z Deštné a jemuž se zázračná moc připisovala, tedy r. 1602. Stalo se to za Viléma Rúta z Dir-ného a nikoliv za Antonína de Bruccio, jak se dříve za to mělo. Spíše se zdá, že týž Bruccio založil kapli sv. Antonína, která v předešlém století pro chatrnost snesena a domek z ní postaven, kde až dosud »U Kaplických« říkají.

Obr. 50. Kazatelna v Deštné.

Jest to prosté, orientované stavení bez ozdob, skládající se z obdélníku a tří-osminového závěru se dvěma okny, goticky lomenými bez profilu v lodi a se dvěma ve stranách závěru. Sgrafitovaná rustika dosud z líce zdi prokukuje. Okna ve stranách lodi jsou dvoudílná se žulovým ostěním a žlábkem.

„BENEDICITE FONTES DOMINI“ M)C.

Nad nápisem kruhové okno a s jižní strany praoúhý vhod^*. Vnitřek jest ladný obdélník se závěrem neprvidenýt... >.    10T6 m

délky a 5 98 m šířky. Loď jest křížem klenuta i v závěu, "zebra jsou ostrá, maltová, astragalem vyzdobená, sbíhající se v malou rosetu. Pole klenbová

Na vysoké, gotické střeše sedí věžička s cibulovitou báňkou. Vchod při západním průčelí jest půlkruhovitě sklenutý a naúr^m nápis majusculí latinskou psaný a vyzlacený:

jsou vyzdobena (obr. 51.) elipsami, které astragalem orámovány uvnitř malbami B. Kamarytem malovanými opatřeny. Okna jsou goticky špaleto-vána. Uprostřed kostelíka částečně mimo osu studánka čtverečného průměru, z níž prýští zázračná voda.

Padesát kroků na východ od kostela prostírá se budova lázeňská, v přízemí sklenutá křížově, v patře I. stropem rákosovým opatřená a man-sardskou střechou krytá. V XVII. st. měly lázně tyto pověst světovou.

V kapli nalézala se Madonna — nyní v obrazárně vlasteneckých přátel umění v Rudolfinu umístěná. Byla sem r. 1811 od nějaké paní z Hradce Jindřichova na poděkování za rychlé uzdravení v této lázni kostelíku sv. Jana darována. Jméno .dárkyně se nezachovalo.

i—!—ř—í—t

Obr. 51. Deštná. Půdorys sv. Jana Křtitele.

Madonna stojí na půlměsíci a drží nahého Ježíška v ruce. Oděna jest v modrý háv s červenou podšívkou a hlavu světlým vlasem vroubenou kryje bílá rouška. Tuniku má vzoru granátového jablka a na hlavě korunku, již dva andělé s blanami gotickou minuskulí popsanými v rukou drží. Dole pak tři klečící postavy donátorů a nad těmito popsané blanky gotickou minuskulí. Střed XV. stol. (obr. 52.). Na městském hřbitově nalézá se kovaný kříž jednoduchých tvarů na podstavci, do něhož zapuštěn uměle tepaný štít s erbem a letopočet 1797. Štít má ve znaku ptáka jakéhosi — snad labuť. Jest to náhrobní kříž Karla z Dittersdorfu, hudebního skladatele.

Dívčí Kopy, též Díčkop.

Sedláček, IV. 238. — Tra jer, XXV. 395.

Na pahorku stávala kaple, zasvěcená sv. Janu Křtiteli. Zde se nalézaly žulové náhrobky bývalých majitelů tvrze Dívčích Kop. Nyní jsou uloženy v podlaze a úplně setřeny.

Dobešov.

R. 1395 měl vlastního faráře a r. 1821 fara zrušena.

Z bývalého Taního kostela, k němuž černovický byl filiálním, zbyla pouze zba^-Vudstvani, gotická, pravoúhlá presbytář, která poukazuje na konec    sol Z bdi udělána sýpka a stáje. Jen presbytář ostala kaplí, do

níž pro^iai ’o/Era 2 olna (obr. půdorysu 53.).

V n i'tTk.^L Pesbytář jest 6'4 m dl. a 5'6 m šir., goticky sklenutá, se žebry jednodúvcbho tvaru, ve stranách slabě prohloubenými, která se sbíhají ve hladkém svorníku a zapadají do zdi bez konsol.

*■ v-i

'-i

iS

Uf¹

1J

14«

«i

Mm&r i

šy

§p§f^

■ ' <K; :V.

:\F

t.

©i

^ilfl

ti

li

iiltš

IR

Mi

W<

um

»1

lá

K|

Hglfl

|v-

isv

2?

ířrfVí

S:r

:.m

tít.

••

později pak v půlkruhový podezděný, 39 Loď byla 11 m dl. a 7'2 m šir.

V bývalé lodi, nyní stáji, patrný jest dosud vítězný lomený oblouk,

m v rozpjetí a 1T m silný.

K severu přiléhá sakristie, přístavba to XVI. st., v níž zazděn ná-

hrobek tohoto znění:

V'

Obr. 53. Půdorys kostela v Dobešově.

LETHA 1636 DNE 21 MIESY CZE OKTOBRU UROZENA PANI ANNA GIEZOWSKA ROZENA WO RACZICZKA Z PABIENITZA NA HOIOWICZYCH MANZIELKA UROZENÉHO A STATECZNEHO RYTIRZE PANA BRZENKA GEZO WSKYHO Z LUBU NA HOIOWICYCH SWVG ZIWOT DOKONÁ GICZ Z TOHOTO SWIETA GEST WYKROCILA GEGYZTO

WIEKU ZYWOBYTY BYLO 50 LETH ZUSTA WAGICZ SPOLU W MANZYELSTWY 21 LETH 30 NEDIEL A TUTO WEDLE SWYHO MILÉHO SYNA WACZLAWA GIEZOWSKYHO Z LUB KTERÝŽTO LETHA 1632 DNE 26 FEBRUARIY WE 2 HO DINU NOCZ W PANU USS NUL POHRZBEN GEST OCZE KAWAGICZ SPOLECZNEHO WESELEHO Z MRTWYCH WSTANI.

ß“v ;í ■;

Dol Sudkův.

Trajer, XXIV. 680.

Bývalá tvrz, nyní špýchar, jest obdélné stavení o dvou patrech s dřevěnými podpěrami pro střechu a podsebití. Západní průčelí má v I. patře střílnovité okénko s tesaným obložením, v II. patře okno obdélné.

ISÉ

_L

Průčelí jižní má v přízemí 2 okénka střílnovitá, v I. patře jedno a v II. patře okénka obdélná, segmentem sklenutá. Na východ jsou 2 okna obdélná segmentem, sklenutá. V jižní straně vchod goticky lomený ze štětovaného kamene a nad ním okno střílnovité a jedno segmentem sklenuté. Sklep jest valené sklenutý ze štětovaného kamene. Vnitřek jest bez klenby na trámcích spočívající. Kol tvrze byl příkop, který napouštěn býval vodou z rybníka, na jehož úpatí se vypíná. Nynější majitel jest Jan Dvořák (obr. 54.).

tem

Jest to tvrz, která se v původní formě z XV. st. zachovala. Nejstarší známý držitel této byl Maršík Kosten z Dolu. Nástupcem je ho byl Jan Sudek z Dolu f 1475, po němž tvrz tato nazvána.

Dvory Nové.

Trajer, XXIV. 682.

Obr. 55. Nové Dvory. Oltářní obraz.

Býval to statek sloučený se zbožím Pro-sečským. R 1815 učinil z Nových Dvorů tehdejší majitel Proseče-Pošné, Ferdinand Scherer z Neu-hofsthálu samostatný statek.

ZÁMEK jest jednopatrová budova o jedné frontě, prostá ozdob ve fagadě, se štítem trojhranným uprostřed. Pochází z doby nové.

Nynější majitel pan Rožánek chová ve sbírkách svých četné obrazy cizích mistrů a jiné předměty starožitné. Jmenovitě dlužno uvésti:

Tabulový obraz na dřevě malovaný, sv. Petra představující. Sv. Petr jest v životní velikosti a drží v levé ruce velký nebeklíč. Roucho má řasnaté, lomené sprohýbané, svěžího koloritu. Pochází z některého pražského kostela. Počátek XVI. stol. (Obr. 55.)

Renaissanční skříň, která na dveřích ve výplních má výborně řezané reliefy představující: Zvěstování P. Marie a sv. Vojtěcha. Uvnitř na dvířkách jsou malované obrazy dvou světic. Zásuvky jsou na lícní straně vyzdobeny ornamentem lidového rázu. XVII. stol. (Obr. 56 a 57.)

1

HÜHi

Hä

ifřTi

Obr. 56. Nové Dvory. Vnějšek skříně.

Dvě úplná rytířská brnění, z nichž jedno z Křivoklátu pochází a množství zbraní středověkých i novověkých.

Porculánové nádobí staršího původu a vzácných tvarů; rovněž i skleněné nádoby ze XVI., XVII. a XVIII. stol.

x.........T ; ——-

©.

v’

o®

:P

to-

%ř

í|_

- fl

©;/-

S: ;

wramaMwegwaasga^^

Obr. 57. Nové Dvory. Vnitřek skříně.

Cínových nádob, jichž zde na výběr ze stol. XVII. a XVIII., fotografováno šest. (Obr. 58.)

Znaky různých pánů českých na pergameně malované, jich pečeti a podpisy. (Obr. 59.)

Hartlíkov, též Hertvíkov a Hartvíkov.

Trajer, XXIV. 672. — Schall er, XIV. 48. — Sedláček, IV. 331.

Jako farní připomíná se již ve XIV. stol. Později byl utrakvistický. Po bělohorské bitvě osiřel a stal se filiálním Cetorazského kostela. R. 1785

' SB

*

5®*'

I 11

•H

•4íi ég

v* v

■Ěí&ii

'■# '¥

£2* , í^ftp

fr .*£§

3.

ra,

«•>

1*4

<'V

Obr. 58. Nové Dvory. Znaky pánu českých.

5í|p.

W^r

**■

řo

'V,

•%

zřízena zde lokalie. R. 1786 postavil farní budovu hrabě Leopold Kolovrat-Krakovský, pán na Hrobech a Radeníně. R. 1821 byla loďrozšířena. R. 1858 byl chrám na farní povýšen. R. 1887 byl celý kostel zbourán a jen náčrtek tohoto sbouraného kostela nalézá se ve farní knize pamětní. (Obr. 60.)

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Pelhřimovský.

Byl dle pravoúhlé presbytáře založen v době nejrannější gotiky, tedy as v počát. XIII. stol.

Okna byla segmentová a při severní straně trčela věž, jehlancem krytá. V presbytáři snad původní okénko románské.

Ze starých památek kostela nezbylo ničeho.

Obr. 59. Nové Dvory. Cínové nádoby.

Mešní roucha, pokud jsou staršího původu, většinou tkané brokáty sahají do XVIII. stol.

Pacifikál, 2‘5 cm vys., má nohu ovální, mušlovým, dobře tepaným

ornamentem vyzdobenou, no-dus vásovitý a nad ním kartuš s ostatky svátých. Za kartuší svatozář.

ItalSlÉÉÉÉ

Nynější KOSTEL

stavěn r. 1887 ve slohu ro-

mánském.

vy-

Zvony má rovněž nové, z týchž let.

Tvrz, která v bouřích husitských se zemí srovnána, stávala pod panským rybníkem v lukách, kde se r. 1826 při dělání drenáží přišlo na mohutné do čtyřúhelníka stavěné zdivo, velice pevné a na 2 m široké. Při tom se nalezlo mnoho nářadí železného. Prvním známým držitelem tvrze byl Kuneš z Hartvíkova.

2SPIE'

Obr. 60. Hartlíkov. Pohled na bývalý kostel.

Holákov.

Sedláček, IV. 188.

plužní dvůr.

R. 1398 bývala zde tvrz a patřila ke zboží božejovskému. Přestavěna v po-

Hojovice.

Trajer, XIV. 393. — Schaller, XVI. 122. — Sedláček, IV. 272.

Kostel zasvěcený sv. Václavu, postaven r. 1713 Václavem rytířem Vraždou

z Kunvaldu.

KOSTEL orientovaný, prostý, bez architektonických výzdob. Loď obdélná, vyšší presbytáře, jež jest půlkruhcvitě zakončena. V západním průčelí na střeše věžička hranolová, jehlancem krytá. Kryt jest taškový. Do lodi s obou stran prolomeno po 2 oknech a presbytář osvětluje jedno okno. Pravoúhlý vchod se strany západní a severní.

K severu přiléhá sakristie se vchodem pravoúhlým. (Obr. 61 a 62.)

*’•

tli

Obr. 61. Hojovice. Kostel.

Vnitřek. Loď prostý obdélník, 15 m dl. a 8 m šir., ploše krytý, vyzdobený s obou stran třemi sdruženými pilastry. Vítězný oblouk jest elliptický, 4-38 m v rozpjetí a 1'9 silný. Presbytář má obdélné travée a půlkruhovou apsidu. 4 pilastry s hlavicemi toskánskými zdobí presbytář ploše krytou. Tato jest 6 m dl. a 538 m šir. Sakristie při evangelní straně jest rovněž ploše krytá s elliptickým okénkem. Oltáře vesměs nové.

Zvony.

I. š. 58 cm, v. 46 cm.

Relief sv. Václava a znak pánů Vraždů z Kunvaldu.

Kolem koruny:

1. D8R-W0hL8DL 68B0hR8H8R 2IMD 88STR8M68 RITT8R R8RR IOiiÄHII W8HTZL WRRZDK

4*

2. 2I0II KOHWTSIiDT Ii0RR TfŽF &060TO2 MIQíi IiKT 60-

GOSS0H

3. I0S0PÍI&S íiftQ Iři B2IDW0IS 7CIIIIO 1712.

Pod tímto nápisem jest pásová ozdoba, skládající se z mužů, kteří zdvihají ruce, na nichž drží misky s ovocem, a končetiny jejich přecházejí v bohaté rozviliny.

II. š. 50 cm, v. 40 cm.

Kolem koruny : GOSS I IIÖIi III B2IDW0IS IOSQPíi hKKd 1712.

Pod tímto nápisem pásová ozdoba složená z andílcích hlaviček, velmi pěkná; relief P. Ježíše na kříži.

Na plášti uprostřed:

wrnii G0BORH0 FRM R0DWI: aiS 60BOíiRH0 FVI1010/ FRK3 zv wiowrrz

Pod tímto znak Vraždu z Kunvaldu.

HOJOVICE TVRZ. Tato byla r. 1530 Václavem Robmhápem ze

Suché postavena. R. 1611 byly Hojovice prodány Anně Vora-čické z Paběnic, která zboží toto prodala Ježovskému z Lub, načež přešlo na Vraždu z Kunvaldu.

V-

■=

7-7

Hořepník,

Obr. 62. Hojovice. Půdorys kostela.

Trajer, XXIV. 673.

XIV. 66. — Sommer X. 139.

S c h a 11 er,

Fara se připomíná ve XIV. st. Důkladné přestavby dostalo se kostelu za hraběte Maximiliana Martinice r. 1672, kterýžto letopočet vyznačen jest na jižní vnější straně lodi. Při opravě r. 1837 proražena západní strana věže a tak vchod do kostela upraven. R. 1854 bylo nízké klenutí kostelní sneseno a zvýšením nově zaklenuto. Téhož roku snesen dřevěný kůr a postaven zděný. R. 1884 upraveno schodiště k jižnímu vchodu. R. 1891 zvýšena věž a opatřena novou střechou.

Vnějšek. Kostel jest orientovaný s věží v západním průčelí, jest prostý bez ozdob. Věž má ve třech patrech střílnovitá okénka s ostěním a překlady, ve čtvrtém patře podvojná okénka slohu románského, po cházející z opravy z poslední doby. Kryta jest plechem ve čtyřboký jehlan v osmiboký přecházející. Loď má po 3 oknech v jižním průčelí, půlkruhovitě sklenutých. Mezi 2. a 3. oknem kartuš barokní, v níž letopočet 1672. Vchody jsou vesměs pravoúhlé. Ku věži přiléhá přístavek se strany severní, co schodiště na kůr a věž. Presbytář ustupuje o 1*9 m od lodi a má jedno okno a jest uzavřena apsidou opět o 1 m ustupující s oknem v čele.

K severní straně přiléhá sakristie s oknem segmentovým a vchodem pravoúhlým, nad ní oratoř. (Obr. 63.)

Vnitřek. Západním průčelím se vejde do podvěžní kobky, která jest čtverečná o straně 35 m a valené klenutá. Loď obdélná osvětlena třemi páry oken. Klenba lunetová spočívá na čtyřech pilastrech s pěkně profilovanou římsou. Hudební choř nesou dva oblé sloupy, do nichž za-

#8

tt*

ta*

II ll

V.

hr

r »I

In»

Muk-'

Obr. 63. Hořepník. Kostel.

klenuto české klenutí. Loď jest 13'6 m dl. a 7'9 m šir. Triumfální oblouk půlkruhovitý, 4 m v rozpětí a 1T m silný. (Viz půdorys obr. 64.)

Presbytář obdélná uzavřena apsidou půlkruhovitou, končící konchou. Má ráz staveb románských. Jest 9T m dl. a 5'57 m šir. Apsida má 3T m

hloubky.

Hlavní oltář spracován dle návrhu architekta Josefa Niklasa r. 1860. Obraz na tomto oltáři sv. Trojice, jakož i obrazy na postranních oltářích maloval Josef Scheivl v Praze r. 1884.

Velká monstrance, 68 cm vysoká, mosazná, zlacená, paprsková z r. 1793, má nohu ovální, listovcem vyzdobenou, melchisedech jest elliptický, umístěný ve síavobráně o dvou pilastrech a tympanonu. Kol něho vine se zlatá réva a za branou svatozář, menší zlacená, a větší stříbrná. Andělé, Bůh Otec, holubice, jsou lity ze stříbra. Práce slabší. Nodus vásovitý a nad ním stonek akantem ovinutý. (Obr. 65.)

Menší monstrance z XVIII. st., 38 cm vysoká; noha ovální, spirálovitě stočená, na níž se střídá stříbrný ornament se zlatým. Nodus vásovitý, mušlovitý, kol melchisedechu rámec mušlového ornamentu a nad

ním rámec stříbrný z klasů a vinné révy. V zadu svatozář, posázená nepravými drahokamy. Dobře tepaná práce v mosazi a zlacená.

pum

Stříbrný kříž z XVIII. st. má nohu ovální, hladkou, nodus vásovitý, mušlovitě orámovaný, Kristus litý ve stříbře, velmi dobré modelace, a ramena kříže drahokamy vyzdobená.

Stříbrný pacifikál jest z massivního stříbra, podobný prvému, však s tyrkysy a na ramenech kříže vyzdoben trojlisty okřídlenými hlavičkami andílků, za křížem svatozář. Velmi pěkná práce tepaná, litá i ciselovaná.

ZCZ? zzz< r-—i \ /./

i i: KJ i

Reliquiář sv. Anny jest ze zlacené mosazi, z konce XVII. st. Kol elliptické schránky jest baldachýn, z něhož se rozvinuje ornament z roz-vilin a pásků na způsob kartuše, v zadu svatozář. Dobře tepaná práce.

Kalich, 19 cm vysoký, má nohu kruhovitou, na níž čtyři ellipsy obtočené bujnými akantovými rozvilinami, má nodus hruškovitý a kupa umístěna v koši z prolamovaného ornamentu tvaru rozvili-obr. 64. Hořepnik. půdorys kostela. nového. Práce velmi úhledná a výborně tepaná.

(Konec XVII. st.)

Druhý kalich má nohu nepěkných tvarů, později přidělanou. Za to kol kupy koš z prolamovaného ornamentu stříbrného, řadícího se kol čtyř kartuší. (XVIII. st. zač.)

Věčná lampa mosazná z XVIII. st., prolamovaná práce, řáděním mnohoúhelníků geometrických vzniklá.

Cínová křtitelnice jest 78 cm vysoká, noha 34 cm, kotlík 44 cm, průměr nahoře 60 cm. Kotlík jest obrácený kužel, na němž nápis gotickou minuskulí: £efa íuipíjo íistrifjo pieíisíeíjo osmnáqfefjo fjm^epniqha obeq naklabagt ke qít bnfju ussemoljourimu. Na víku též nápis minuskulí: ^ruau — sroaíau — mi — pane — hoje — racj — nam — bati;. Mezi slovy hlava Krista, sedící dítko, srdce obrácené, pták a jiné. Tři držadla mají tvar hlav vousáčů, na kotli pak přiletovány čtyři reliefy svátých, z nichž dva odpadly. Nohu tvoří na kotli hlava vousatého a nosatého muže, vévodskou čepicí krytá a končí ptačím drápem, kouli držícím. (Obr. 66.)

Čtyři páry svícnů cínových, 65 cm vysokých, ladných forem z XVIII. st.

Barokní s víc nik, přes dva m vysoký (obr. 67).

'

' ,n

Na faře v sále obraz sv. Ludvíka, který v královském úboru pod pláštěm, na němž francouzské lilie jsou rozsety, drží v levé ruce žezlo a po pravé má na polštáři korunu francouzskou se žezlem, pod nímž nápis LUDOWiCUS REX XXIII 1622 1768

//:

%v Wi.

i§yj|fe

Nad hlavou sv. Ludvíka se vznášejí andělé, držíce francouzskou korunu nad jeho již korunovanou hlavou. V pozadí hlavičky andílků na nebi se vznášející.

Dobrá malba. Malíř neznám.

Druhý obraz sv. Karla Boromejského, který klečí před Pannou Marií. Tato drží Ježíška na levé ruce a pravou má položenou na ramenou sv. Karla. Kolem okřídlené hlavy andílkův. Konec XVII. st.

Náhrobky.

I. minuskulí gotickou s majuskulí:

.A

n íontío rhrántÍB íielo

D pmtbiBlt roBltkonoqnt boítottal bobrg jtrooí srmg urojeng pan Jjgíepan ^spamunsk]) i JDtsřoroa pan na JumfhonňB a CSJjtjssBpe

gBÍjo ÍBjij fufo pnrřrmnano nbpuqfjua a xibsb-lBÍ;ou|hrjgssBi; oc^kana anno 1588.

Obr. 65. Hořepník. Monstrance v kostele.

II. Kámen tento jest zakryt oltářem a patři Kekulovi ze Stradonic.

III.    Jest uprostřed kostela se znakem Španovských. Jest nečitelný. (Obr. 68.)

IV.    Na tomto, jakož i na pátém nelze více přečisti než „M^ojslaoicf. Na severní straně kostela zvenčí zazděn jest náhrobek s polovypouklou figurou se znakem Kekulů ze Stradonic (kol r. 1560).

Zvony.

I. š. 95 cm, v. 85 cm. Sv. Matěj.

Kolem koruny akantová ozdoba ve dvou řádcích a pod ní nápis LÉTA PANIE 1626 TENTO ZWON GEST SLYWANI KE CZTI A CHWALE BOHU A KOSTELA HLAVNÍHO BLAH OSLAVENÉ PANNY MARYA NANEBEWZETY W HORZ EPNIEKU ZA PANOWANI UROZENÉHO PANA PANA

IOACHYMA neystarssyho sspanowskeho slysowa

A NA LAUTKOWIE A GEST SLYWAN W MIESTIE GIHLAVIE OD KYSTOWA KLEINA RODTSSMIDA

Wfgs*

Obr. 66. Hořepník. Křtitelnice

Pod nápisem tímto je znak Španovských. Relief P. Ježíše, sv. Jana Nepomuckého a P. Marie.

II.    š. 45 cm, v. 32 cm. Klekáník.

Zvon úplně hladký.

III.    š. 48 cm, v. 36 cm.

Kolem koruny nápis minuskulí gotickou: Viz (faksimile). (Obr. 69.)

IV. š. 112, v. 92.

Kolem koruny minuskulí gotickou s majuskulí: (Obr. 70.)

1. Jtnno úmrtím MmmtXXttl m

Tím

iueusb Min J)dc opus facíum bsí per manus ma= gtafri (feonixnt bß J^caga ab IaubEUt eí fjnnorßm mnnt poíEufts bít bí glortsstiuE Hföariaß Btrginxs.

2. Uu poltftmxts řrujus BtElßstaE tu rtmíafB ^orjBpnik gEUErosn J^rnkopto Bnpslaraskp ítmc botltmaitÍB. Viz faksimile.

Pod nápisem relief P. Marie a pod ní »Sancta Maria«. (Obr. 70.)

V. šířka 110 cm, výška 86 cm.

Kolem koruny se vine nápis minuskulí s gotickou majuskulí.

1.    (Cautcfa rEgts f;oc opus snpplafuux pBrjrcE bBUBbiCBnbo uieIís tu I;o-

noBEm Bicolai sauríx prassuíts auno bominx BM CHOKE: ixonagßstiixo SBpíinxo in ixxeuíb julxi

2.    KoaxtUES canía-risía ferit fjoc opus. Viz faksimile (obr. 71 a 72).

Na náměstí sousoší

SVaté Trojice, které SpO- °br- ⁶⁸J HořePník- Náhrobní kámen

.    ,    Španovského z Lisova.

čivá na podstavci volutami a akantem vyzdobeném a na tomto vytesán zdvojený znak v kartuši. Práce obstojná v žule tesaná XVIII. st. (Obr. 73.)

ÜfJ

. y»

lil

'ježto*

Obr. 67. Hořepník. Svícník.

.{

t*

rfZ

R&Í \

ßfc/ ,

‘■»Í Í³ !

uv«

L/f

f **#

Obr. 69. Hořepník. Nápis zvonu č. III.

Na náměstí dům č. 90. má ostění ze žuly tesané s vodorovným nadpražím a skříženými pruty kolem vyzdobené. Nápis min. got. BatioIöUIEp ^BgBÍ 1569.

Velká městská pečeť 55 mm v průměru má kol znaku městského nápis: SIGIIiVM MÄIVS GIVIT7ÍTIS IxORZGPHiaBNSIS.

to

oo

Obr. 71. Hořepnik. Menší zvon (2. řádek), číslo V.

gjiflj.iwmňmňu ouainnjuxo omu smčíUhUuto moru üiManoimAsiisfAumDoujiAoauM^jAMJfl^tnaHMinitigüijgtittäü^Jäü

Obr. 70. Hořepník. Větší zvon, čislo IV.

ui $ mít) x jijijiji % wmwmoo £ mm x umouou $ u^mjnnci i od$ ootuo x <w z íimuoa je uimmnu ssnuuiu $ Rd x ijj % lunuimnao^oiu

íi-

S»

"1

*•£

ío

tř

=3

i?

tž

h!

•o

o

tž

Ve znaku jest uprostřed véž a po stranách lilie nahoru a dolů obrácená, nad nimi čtyřlistá růžice. XVII. st. (Obr. 74.)

Menší pečeť, téže legendy a téhož znaku 38 mm v průměru z téhož století. (Obr. 75.)

MoijítttfSí ßmtaristtafwyt uocowm

Obr. 72. Hořepník. Nápis zvonn číslo V.

Pečeť soudní obce Hořepnické 32 mm v průměru s nápisem: SIGIIiVM IVDIQIS 01= VIT7ÍTIS IiORZOPHiaOHSIS. (XVII. st.)

Pečeť cechovní má legendu: POQOT aeaiiV TOIiOTO W M0STO íiORZSPHIOO a letopočet 1691. Uvnitř zámek, sud, hoblík, kolo.

rfj.

i#

•, L.'

a ii

!• <• .

jfealpi

F '-‘-fór

Obr. 73. Hořepník. Sv. Trojice.

Hrádek.

Sedláček IV. 214. Schall er XIV. 57.

Na bývalé tvrzi stojí panský dvůr. Pouze zbytky valů a příkopů pode dvorem svědčí, že tu bývala tvrz.

Připomíná se již ve XIV. století a patřila Karlu IV.

Hrad Horní.

Sedláček, str. 316.

U Horní vsi, za Cerekví, zbyl z bývalé tvrze, postavené v XV. nebo na počátku XVI. století a náležející Bohuchvalovi Leskovcovi z Leskovce,

pouze pahorek. Bylať již v XVI. století v sutinách.

!•; * • \«> •

Y<fm c%/'\vv Hle# ‘M fk

\ r.|W ‘rj kv.i;

Iv;    Jíl

•nt*

'^,/Z

w.

Obr. 75. Hořepnik.

Obr. 74. Hořepnik.

Chýška Velká.

S c h a 11 e r XIV. 50, Sommer X. 125. T r a j e r XXIV. 670. Pam. arch. II. (1857)

73, 75-88.

V XII. st. patřila Velká Chýška Strahovskému klášteru, pak vystřídali se rozliční držitelé až r. 1614 opat Questenberg zboží vyplatil Joachymu Španovskému. Po 4 letech zboží klášteru odňato a po bělohorské bitvě opět klášteru navráceno, kde až odsud v držení jest. Ze starého kostela zachoval se pouze akvarel (obr. 76.). R. 1699 shořel. Nyní vypíná se zcela nový ve pseudorománském slohu a dominuje celému širému okolí. Byl roku 1898 postaven nákladem Strahovského kláštera. Kostel jest zasvěcen svátému Janu Křtiteli a jest orientovaný.

Kalich má nohu šestilaloční se třemi kartušemi a v nich reliefy sv. Vavřince, sv. Kateřiny a sv. Barbory, nodus vásovitý s 3 kartušemi. Kupa obroubena astragalím a vyzdobena 3 kartušemi s tepanými reliefy P. Marie, sv. Norberta a sv. Augustina. Práce přesné a dobře tepané. Konec XVIII. st.

Na vnější straně presbytáře zazděn náhrobek ze starého kostela sem přenesený. Jest v žule tesaný, nese uprostřed znak Cernčických z Kra-selova a má kolem legendu s minuskulí gotickou:

Ma Panie 1578 v auíertj snaíobu^sm umryela urovná a sfafeqna pant Jtaterjtna (Ejerncjicka j Jtrasplona a tuto porijouana gssf, busgi gegi racj Bníj nsgntofjnnn ntflosfhti býti

' s*.

ES.

l!

a..**

lI i

•'K

Mb L

Obr. 76. Velká Chýška. Pohled na starý kostel.

Zvony: I. š. 80 cm, v. 64 cm. Kol koruny: ULIT L. P. 1755. PŘELIT L. P. 1898 OD ARNOŠTA DIEPOLDA V PRAZE.

Pod nápisem akantová ozdoba pásová. Na plášti uprostřed znak kláštera Strahovského a relief P. Marie s Ježíškem a pod ní nápis: POTĚŠENÍ ZARMOUCENÝCH, ORODUJ ZA NÁS.

II.    Š- 66 cm, v. 52 cm. Kolem koruny: FRANCISCUS ANTONIUS FRANCK ME FUDIT PRAGAE 1777. Pod nápisem pásová ozdoba. Relief sv. Norberta s monstrancí v pravici a s křížem v levici, pak relief sv. Marka na hadu nohou stojící.

III.    S. 45 cm, v. 33 cm. Kol koruny ozdoba listová. Relief sv. Vojtěcha, při jehož levé straně sedí pohan, pod tím nápis: ITERUM REFUSA A OSEPHO DIEPOLD PRAGUAE 1873. Na druhé straně: AVE MARIA.

IV.    Umíráček š. 25 cm, v. 20 cm. Kolem koruny ornament, rovněž i při obrubě dole. V prostřed relief sv. Jana a na druhé straně: S. JOANNES ORA PRO NOBIS 1728.

V. Sanktusový zvonek má nápis kolem koruny: GOSS MICH CHRISTIAN JOACHYM IN JGLAU 1703. Š. 20 cm, v. 15 cm.

Na faře troje empírová kamna. Obraz mědirytinou na hedvábí tištěný, architekturu fantastickou představující. Klekátko empirové, různými dřevy vykládané; zejména intarsie dobré komposice.

Chvoj nov.

T r a j e r XV. 685, Sommer X. 153, Sedláček IV. 276, S c h a 11 e r XIV. 80. Pamětní kniha farní z 18. st. Památky V. 678—680.

KOSTEL

zasvěcený Nanebevzetí P. Marie, vystavěn r. 1296 od pražského biskupa Tobiáše z Bechyně. Byl pod patronátem biskupův a arcibiskupů pražských a r. 1471 zastaven i se vsí Trčkovi z Lípy; později pak přešel na pány z Říčan, kteří zde usazovali kněze podobojí. Poslední z nich zemřel r. 1626.

Potom byla fara 40 let administrována z Červené Řečice, až r. 1666 za Leopolda I. přešel patronát trvale na magistrát v Pelhřimově. R. 1644 obnovil kostel děkan řečický Jakub Blažejovský. R. 1764 kostel znovu opraven a strop v presbytáři freskami vyzdoben. R 1791 za faráře Vojtěcha Kořínka celá loď obnovena.

Ze staré stavby zbyla pouze presbytář s věží.

Obr. 77. Chvojnov. Půdorys kostela.

Kostel jest orientován, z lámaného kamene a cihel stavěn a omítnut. Loď obdélná, prosta všech ozdob. Západní průčelí má předsíň chrámovou se štítem zprohýbaným. Hlavní vchod od západu do lodi jest gotický s pěkně profilovaným ostěním ze žuly tesaným (obr. 79.). Má 2 oblouny a žlábek.

Nad vchodem prolomeno do kůru segmentové okno. Boční stěny z obou stran vykazují 2 obdélná okna s oblamovaným omítkovým orámováním z XVIII. stol. Z jižní strany vede vchod goticky sklenutý, téhož profilu, jako v průčelí západním. Věž přiléhá při straně severní ku presbytáři (obr. 78.). Presbytář jest uzavřena 5 stranami pravidelného osmiúhelníka a opřena v rozích 5 pilíři, které jsou kryty kosinou ze žuly tesanou a ve spodu žlábkem opatřenou. Ve výši oken přerušen směr vertikální na opěrácích římsou ze žuly tesanou a žlábkem vespod opatřenou. Okna mají sice tvar původní, však se špaletou v temenu do půlkruhu sklenutou. Jsou čtyři a to dvojdílná, z nichž 2 mají čtyřlist a 2 trojlist v kruhu. Kol presbytáře a věže táhne se původní trnož ze žulových kvádrů tesaný. Loď kryta šindelem, presbytář a věž prejzy. Věž o 3 patrech, má tvar čtyřbokého hranolu a jest jehlancovitě kryta, v pod-římsí jsou ve všech stranách gotická okna s dvoj nosem (obr. 80.).

Vnitřek kostela vykazuje v lodi jednoduchý obdélník 14' 1 m dlouhý o třech klenbových polích o tři pásy se opírajících, které nesou českou klenbu, spočívající na třech párech sdružených pilastrů se silně vyloženou římsou. Hudební kůr spočívá na dvou pilířích sdružených o dvou pasech s českou klenbou. Triumfální (viz půdorys obr. 77.) oblouk oddělující loď od presbytáře, jest lomený a při hranách šikmo sříznut, výšky 4’10 m rozpětí 5⁻75 m. Má v náběhu původní řimsu ze žuly tesanou.

Presbytář o jednom travée a o pětiosminovém závěru. Žebra ze žuly tesaná profilu jednoduchého (obr. 81.) jak v travée, tak i v závěru se sbíhají ve hladkém svorníku a opírají se ve výši 3’6 m od podlahy o jedno-

r-má

,4/ *

»1

Obr. 78. Chvojnov. Kostel.

duché konsoly tvaru obráceného jehlance. Šířka travée 628 m, hloubka 5'3 m. Hloubka závěru 5 1n\ tedy hloubka celé presbytáře 10‘3 m.

K evangelijní straně přiléhá kobka podvěžní, nyní sakristie, která jest goticky klenuta se žebry a konsolemi téhož tvaru jako v presbytáři, šířka 3’90 w, hloubka 3 75 m. Presbytář v klenbovém poli i v závěru jest vyzdobena freskami dosud dobře zachovanými, dobré koncepce i koloritu, jež představují Glorifikaci P. Marie.

Ve výsečích závěru jsou andělé, z nichž jeden roh Štěstěny drží a druhý roucho šarlatové, žezlo a měsíc. Kol nich se vinou pásky s citáty z písma svátého. V jednotlivých polích travée zobrazeni církevní otcové. Na středním poli chronogram:

GVae est Ista gVje asCenDIt DeLICIIs affLVens PVLChra Vt LVna. eLeCta soL.

Hlavní oltář jest snesen a obraz Nanebevzetí Panny Marie, správné koncepce, však slabého provedení z XVIII. století, nalézá se na hudebním kuru. Nyní nahrazen jest novým oltářem ve slohu gotickém zhotoveným od Steflessera v Grödenu v Tyrolsku r. 1895.

Dva oltáře v lodi z r. 1869, v levo sv. Anny a vpravo sv. Václava. Po stranách bočních stěn pod okny visí dva obrazy na dřevě malované z polovice XVIII. st. (Poslední Pomazání a Večeře Páně, sytých barev, však slabého provedení.)

Uíi

~s

kl

\«

-4

71_

Obr. 79. Chvojnov. Profil portálu.

Obr. 80. Chvojnov. Okno ve věži a profil jeho.

Obr. 81. Chvojnov. Profil žeber v presbytáři.

Barokní křtitelnice z r. 1679. Balustr jehlancovitý spočívá na dvojité osmiboké desce, mající nahoře objímku s víkem. Vše ze dřeva a uvnitř cínová nádoba s letopočtem a nápisem :

IHS

DER KURCHEN CHVOJNOV 1679

Nejvýše sv. Jan Křtitel, ve dřevě řezaný.

Nádoba na sv. oleje, cínová, tvaru jednoduchého s letopočtem

1732 bez značky. V sakristii původní gotické sepulchrum tvaru jednoduchého, v žule tesané. Při jižním vchodu původní křtitelnice gotická ze žuly tesaná, osmiboká, končící osmibokým jehlancem; 70 cm průměr, výška 63

cm

(obr. 82.).

Pacifikál 35 cm vysoký z XVIII. století. Noha jednoduchá, na

níž tepaný ornament s přiletovanými stříbrnými hlavičkami andílků. Kolem ostatků svátých, ověnčených ornamentem mušlovým, svatozáře, nejvýš pak křížek. Dobrá práce v mědi tepaná a zlacená, bez značky.

Ci bor i um vysoké 30 cm a široké 14 cm, má šestilaločnou nohu, bez ozdob, nodus hruškovitý, kupa ve spodu prolamovaným ornamentem stříbrným ozdobena. Práce tepaná, velmi ladná; začátek XVIII. stol

Kalich 24 cm vysoký, ze zlacené mědi. Noha kruhovitá, průměru 14 cm, nodus hruškovitý, kupa ornamentem ze stříbra tepaným na spodku

obemknuta, v kartuších víno a klasy a ornament mušlovitý. Práce pěkná a jemné ciselury (konec XVIII. st.).

Monstrance 45 cm vysoká, z tepané, zlacené mědi, z téhož století, jako předešlé. Noha ovální ozdobena tepaným ornamentem mušlovým s dvojitou svatozáří. Melchisedech v kartuši. Nad tím Bůh Otec, při stranách 2 andělé drží kartuši a vespod holubička, tu a tam nepravé drahokamy. Kolem melchisedechu věnec z křišťálů broušených; figurální část stříbrná. Provedení slabé.

Na hlavním oltáři 6 párů svícnů barokních, nevalného provedení.

Ornát, malba jehlou, barevným hedvábím, pěkného provedení na bílé, hedvábné půdě (XVIII. st.).

Ornát brokátový, pěkného vzoru barokního.

Zbytky ornátu; střední část vyšívaná na mulu hedvábím a stříbrnými i zlatými nitěmi; pěkný vzor renaissanční po stranách lemová ozdoba

mm

Wwn

rázu lidového, do baroku zapadající. Část antipendia, lidová práce předešlého století. (Nyní v zems. museu.) Náhrobky.

\ .. .

Ui-

Obr. 82. Chvojnov. Kamenná křtitelnice.

I.

WKOUKW GIiWOGKTÍ 2 NQPOIT21K2I

1780

II.

Nad tímto nápisem jest kalich s hostií a pod ním umrlčí hlava. KD : íi: D . P : I: I:

HIGRIH2IS R&.

GíiVOG: 0BÜT 7. OBRIS

1697

Pod nápisem kalich s hostií.

Zvony.

I. Š. 1‘05 m, v. 0'81 m. Kolem koruny nápis ve dvou řádcích:

1.    LQTIiTE PÄIII0 PIDXLIII SLIT G0ST ZWOU T0HTO 00 MISTRA ITÄTIÖG0 SSPI020 W RÄVDHIÖI Ktí tíTI K tííiVVKLtí

2.    PKIIV BVOhV IPÄNNI0 MÄRIGII WSSV R2ISSI NtíBtíSKY 2 WVLtí WSSItítíh STÄRSSKlIi V WSl 0S7WY

Relief starce, jenž má na hlavě korunu, v jedné ruce žezlo, v druhé říšské jablko.

II.    Š. 84 cm, v. 74 cm. Kolem koruny minuskulí gotickou:

Ijec capana fusa esf ab laubent bet omnipofeníis et heaíac matriae anno bomiiti mccccc : vn

III.    Š. 59 cm, v. 42 cm. Na srdci letopočet 1774. Kolem koruny minuskulí: anrro bomini milic⁰ qitabrin⁰ quabra⁰ íeríto ioíjanrtes, Iuras, marníš, maífjms

Kamen.

S c h a 11 e r XIV. 57. T r a j e r XXIV. 685. Heber VI. 221. Sedláček IV. 190—200.

•"1

N)

C.'

Obr. 83. Kamen. Půdorys hradu.

/'

>d

,-v

HRAD KAMEN rozkládá se na obrovském žulovém balvanu, který co ostrůvek z moře rulového vyvírá a dominuje Sirému okolí. Býval kdysi župním hradem župy Chejnovské. Již r. 1222 byl zde purkrabím župním

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Pelhřimovský.

Oldřich. R. 1592 koupil Kamen Petr Malovec z Malovic a přes 200 let udržel se v majetku rodu tohoto. V r. 1673 dal jej Jan Krištof Malovec zcela přestavěti a sice přední trakt na východ. Po Malovcích přecházel v držení různých osob, mezi nimiž Václav svobodný pán Enis dal před-hradí probourati a novou bránu pseudogoticky vystavěti. Rovněž opatřil starou, původní, nepohodlnou bránu patrem a střechou i hodinami. Týž přistavěl pseudogotickou předsíň do hradu.

.i

m-

g§É .

j 1 v WfWf

mi rjfc

mmt s

W/čmiSr, *    ‘

iríí,

Obr. 84. Kamen. Brána zámecká.

Z původního založení hradu ostaly pouze sklepy a základy a starý palác, který však v XVI. stol. přestavěn. Veškery sklepy jsou valené ze štětovaného kamene sklenuty. Vchody z jednoho sklepa do druhého jsou půlkruhovitě ze štětu zaklenuty. Všude mohutné zdivo přímo do skály založené prozrazuje prastarý původ. Do skíepů vedou střílnovitá okénka s kamenným obložením. Západní část jest z periody gotické z XIII. stol. a východní v XVII. stol. přestavěna (obr. půdorysu 83.). Kolem hradu táhly se hradby, které na straně jižní uzavřeny a hájeny byly věží čtyřbokou s branou a mostem svoditým. Brána má kamenné ostění z červeného pískovce, na hranách sříznuté, světlosti 185 m. Věž jest v rozích z kvádrů stavěna až

do výše druhého patra, kde o metr ustupuje do třetího patra; tady umístěny hodiny.

Věž kryta jehlancovitou střechou (obr. 84.). Okna do výše prvého patra jsou střílnovitá s ostěním z červeného pískovce. Brána nyní na venek zazděna a z vnitřku udělána kaplička P. Marie Lourdské. Horní část věže, to jest třetí patro vystavěno za barona Enise. Od brány na východ stojí bývalý pivovar. Od něho směrem severním táhne se ozubená hradba s fortničkou lomeným obloukem ze štětu sklenutou. Na rohu, kde hradby se lomí směrem západním, jest čtyřboká bašta, třemi pilíři opřená. Bývala kdysi branou »Petranka« zvanou a nalézala se mezi dvěma opěracími

Pii!

______________________________________

fi.

íí~

Obr. 85. Kamen. Pohled na hrad.

pilíři. Nyní jest zazděna a z místností věžních sklepy nadělány. Ve frontě západní stojí zbytek ozubené hradby s baštou nepravidelného tvaru. Vlastní hrad jest čtyřúhelník nepravidelný s výstupkem na spůsob věže, který byl Petrem Malovcem k vůli schodišti založen a vystavěn, jak tomu svědčí sdružené znaky nad vchodem. Jsou to znaky Veroniky Svihovské z Risenburka a Barbory Kokořovské zKokořova. Po stranách letopočet 1673. Okna fronty východní mají žulové ostění v přízemku. U schodiště v prvém patře okno gotické, lomené. Strana tato i jižní úplně zmodernisována. Druhá část, původní, gotická má v celém přízemku střílnovitá okénka se sešikmeným žulovým ostěním. Na stranu jižní v prvém patře jsou do paláce prolomena tři prostorná gotická okna. Na západním průčelí rovněž prolomeno okno gotické a pod ním střílnovité (obr. 85.). Na severní stranu prolomena malá čtyřhranná, segmentem sklenutá okna. V rohu trčí záchodové krákorce.

Uvnitř křídla východního v přízemí jsou veškeré místnosti křížově sklenuté ze XVI. stol. a v patře prvém ploše kryté. V jídelně na jih jest tajný otvor do hladomorny. Tato jest as 12 m hluboká a omezena částečně skalou a na jih mocnou zdí. Tato část ostala ze starého hradu a zdá se, že byla zde věž umístěna.

V prvém dvorku vede do černé kuchyně vchod, goticky sklenutý se sešikmeným ostěním v lomený oblouk. Jest 98 cm zšíří a 178 cm vysoký.

ČÍ t:

iliWl

.!

im

i i]

Černá kuchyně i nynější prádelna jsou valené sklenuty štětovaným kamenem. Dřevník a schodiště mají křížovou gotickou klenbu a střílnovité okénko.

-'/'fl

■

K Í

i!

ipl

,]fj]|| | !

Xi >

’l y -M.

fl

ii

: ri

i\

J:

; -i¹

n-

.-í'-^

Obr. 86. Kamen. Vchod do paláce.

V druhém dvoře přiléhajícím ku vlastnímu paláci starému jest dřevník, rovněž goticky křížově sklenutý. V přízemí dole ve dvoře v líci východní starého paláce střílnovité okénko s kruhem jest ze žuly tesané. Vchod do paláce gotický, ze žuly tesaný s profilem již do renaissance zapadajícím a T5 m šir., T94 m vysoký (obr. 86.) Vlastní palác, nyní skladiště, má na jih 3 střílnovitá okénka se žulovým obložením, na západ jedno zazděné a na sever též jedno se žulovým obložením končící lomeným obloukem. Nikde stopy po klenbě. V I. patře vlastní hodovní síň má, jak dříve řečeno, 3 okna gotická 78 cm š., 185 v. Ve špaletě okenní sedadla s kamennými plotnami, jichž spodní hrana jest sešikmena. V západním průčelí podvojné gotické okno, práce novější. Na severní straně 2 okna obdélná se žulovým ostěním, při svislých hranách šikmo sříznutá. U rohu pravoúhlý vchod žulový do záchodu. Ostatní budovy tohoto paláce spojoval vchod goticky sklenutý, ze žuly tesaný, se sešikmenými hranami. V. 1*82 m, š. 1'02 m (obr. 87). Ve věži v podhradí jsou zvony, kterých se užívá zároveň jako cimbálů, s následující legendou.

I. Š. 54 cm, v. 43 cm. Kolem koruny akantová ozdoba: O GOTT LAS DIR BEFOLEN SEIN DIE GLOCKE UND DIE KIRCHE DEIN.

Na plášti: MARIA VERONIKA MALOVECZIANA NATA RIZNBERK ET SVIJHOW JOANNES CHRISTOFORUS GEORG MALOVETZ DE MÁ

LOVITZ DNVS IN KAMEN ET ZWIESTOW SAC.: CAES. REG. COMITIS CONSILIARIUS SUPREMI IUDICIJ PROVINCÍALIS ASSESOR MICRO PRAGAE REG. CAPITANEUS NEC NON IN REG: BOH: DUPR. QUAESTOR A. D. 1674.

Znak Malovců.

II. Š. 42 cm, v. 34 cm. Na plášti: GOSS MICH NICOLAUS LÖW IN PRAG RUDOLF DOMBROWCZI RITTER VON PAPROSCH UND KRUSCH-WICE HERR AUF KAMEN UND ESCHE DER ORTSGEMEINDE KAMEN 1876.

Znak ryt. Dombrovského.

KOSTEL, zasvěcený Bolestné P. Marii, r. 1673 byl Janem Krištofem Malovcem ze základu vyzdvižen. Jest orientovaný prostý obdélník, jen západní průčelí rozčleněno 4 pilastry nesoucími římsu, nad níž štít dvěma pilastry na 3 pole rozdělený. Krajní pole jsou voluto-vitě a střední trojúhelníkovitě zakončena.

Vnitřek činí velice milý a prostý dojem. Loď obdélná 13 5 m dlouhá a 6‘8 m široká, rozdělena na 2 klenbová pole s 3 pásy. Klenba jest valená s lunetami při oknech. Klenba zdobena dobře rozvrženými geometrickými vzory, které jsou lístovcem a astragalím orámovány. Stěny lodní oživeny pilastry s toskánskou hlavicí a nesou vlys a římsoví bohatě listovcem, zubořezem a astragalím vyzdobené. V pozadí hudební kůr, zděný, na valeném oblouku spočívající.

Pod ním vchod pravoúhlý. Do lodi prolomeno po 2 oknech pravoúhlých a menších nad řimsou rovněž takových. Triumfální oblouk okrouhlý spočívá na pilastrech podobných pilastrům v lodi.

Presbytář, pravoúhlá 4'4 m dl. a 4⁻2 m šir., nese dekoraci téhož rázu jako loď, a jest rovněž valené sklenutá. K evangelijní straně okno obdélné, na druhé straně vchod do sakristie a nad tím okno do oratoře. V závěru segmentovém okno eliptické.

Hlavní oltář má sloupovou architekturu se sloupy spirálovitě stočenými. které nesou vlys a římsu mocně vyloženou, nad ní oblamovaný štít segmentový.

V prostřed socha Bolestné P. Marie se sepiatýma rukama. Po stranách andělé nesoucí kopí, houbu, žebřík, kříž a sloup. Celková komposice jest dobrá, ale provedení slabé. Oltář pochází rovněž z doby založení kostela.

Oltáře vedlejší ze stejné doby, v levo Kristus na kříži rozpiatý, slabé práce. Na pravé straně Pieta podobná Těchobuzské, výborné řezby, dobře podané muskulace a vhodně uloženého roucha (obr. 88.).

i    ----- . -------

Éšil

fflli

řfjlfS “5! lil

' N ! ; 11

fIS

H8

!IÍ9S=

li

IŠríl

ÜB'I

ji—

-ii

S,'

MU -

BÉ.

.lilii

ílí

SlCTar^ •------hm/h.

lili Itttbit:—4 ii!l!llBÜ7Ü I íi.^|!l,'i I Hlj i l^-'l

Obr. 87. Gotický vchod v I. patře.

Kazatelna z téže doby má na schodišti namalované znaky Ma-lovce a jeho manželek. Na poprsí kazatelny malovaní 4 evangelisté ve výplních na dřevě, práce slabé. Uprostřed lodi leží kámen náhrobní se znakem Malovců a legendou:

O CTENARZI CO GSEM GA PRACH A POPEL CO GSEM BYL UROZENY A STATECZNY RYTIRZ JAN KRYSSTOFF MALOVECZ Z MALOYICZ PAN NA KAMENIE ZWIESTOWIE A LIBANV A HLE NYNÍ MÉ DIE-DICTWY GSOU CZERWY. BYL GSEM G. M. C. RADDA NEZ PROTI SMRTI RADU GSEM NENASSEL BYL GSEM SOUDCE ZEMSKY SAM PAK

SOUDU BOZYMU GSEM NE-USSEL BYL GSEM MALOSTRANSKY HEGTMAN O GAK MALOU STRÁNKU GSEM SI ZYSKAL, BYL GSEM NEGWYSSÝ ZEMIE BERNIK, NYNÍ V BERNÍ SMRTI SE NACHAZYM CO MIE DNES, ZEGTRA TOBIE.

WZDECHNI ASPOŇ A RZEKNI:    ODPOCZINUTIE

WIECZNE DEY MU PANE A. D. 1677.

Ve výklenku pod kruchtou málo podařená kopie Piety na oltáři.

S v í c n í k barokní 2 m vys. jako v Pacově.

Votivní obrázek na plechu, na němž namalováni dva muži na okově hocha ze studně vytahující. Na roubení studny napsáno: EX VOTO HLAVNIČKA SOUSED KE-

, .‘i

v

fá

fk

t.

'i

⁴ 9/ yf-

Obr. 88. Kamen. Pieta.

[Vj

MENSKY.

Stiěícfráí bojbraoena bub neggoetecjiojot) ^anno matfo bojí; bolestná 9)iaria ja toau mtložtioau odíránu našemu bitěti profajanau genj 9řořu 1799 bo teto famenáfe ětubnie 3d;ojení; ggtažtnie o ofoOe jbratob 3ebatí;nta ritfcmta ofolo retějem odtajení;.

Nad vchodem do kostela zazděny tři kovové desky se znaky Malovce, Kokořů a Svihovských a pod nimi jsou legendy: (obr. 89).

MARIA VERONIKA MALOVECZIANA DERI ZNBERK ET SSWIHOV

FOES CHRISTOFOR KOSORZ MALO WETZ DE MA

II.

LOWITZ DNUS IN KAMEN

S.° C° R° MTIS CONSILI- RE GNI IUDEX M : PRAGAE REGIOCA P1TENEUS NEC IN SUPREM IN REGNO BOEMIAE QUAESTOR

III. ANNA BARBARA MALOVECIANA DE KOKORZOWA

Nad tím letopočet 1667.

Před hradem jest socha sv. Jana Nepom. v žule tesaná, práce řemeslné. Stojí na podstavci čtyřbokém a na tomto násl. nápis:

BYD ODEW EWŠEH POZDR AVEN S. GENE N. P. PRISPIEG ŽADAGICIM TWE POMOCI A ORODVG Z A NAS HŘISS NE SPMZP L . 1703.

Obr. 89. Portál kostela v Kameně.

Kamenice nad Lipou.

S c h a 11 e r XIV. 88, T r a j e r XIV. 386, Sedláček IV. 165—178.

Město původem svým sahá do počátku XIII. stol. Z počátku bylo hrazeno dvojitým plotem z hrubých klad zhotoveným. Později as koncem XIV. století byla ohrada tato zděná se čtyřmi silnými baštami v rozích a s dvěma branami dosti pevnými a svoditým mostem opatřenými. Branou horní nazývali onu, která stávala mezi děkanstvím a domem čís. 108. a spojovala hradby městské směrem severním a západním. Tato brána stála až do r. 1821. Když se císařská silnice stavěla, byla k vůli komunikaci sbo-

řena. Severní hrazení městské souviselo úzce s hradem samotným. Na temeni hradeb stála krytá chodba až ke kostelu. Touto chodbou ubíralo se panstvo zámecké do kostela, který s hradbami spojen mocným obloukem. Oblouk tento měl rovněž krytou chodbu a ústil tam, kde se nachází nynější schodiště do oratoře nad sakristií. Byl rovněž sbořen. Od brány

ipTjik

- *

i.: A

Obr. 90. Kamenice n. L. Pohled na město dle obrazu z XVIII. stol.

* I-

'W

,-K

----

--

: -S'V

S!i

horní směrem západním byly hradby obehnány příkopem, který se mohl vodou napouštěti. Stopy příkopu patrny jsou v korytě potůčku. Domy od rybníka č. 30, 95—99—107 a 108 jsou z městských zdí vystavěny. Čís. 171 stojí v bývalém rybníčku a dům č. 164 přestavěn z bašty čtyřboké. Druhá brána na cestě k Jindřichovu Hradci slula dolní a stála rovněž do r. 1822 mezi domy č. 197—198. V obou branách vybíralo se clo od roku 1490

z milosti Jana Jettenberga, pána na Kamenici. Na obraze v zámku chovaném a z XVIII. století pocházejícím viděti bránu pražskou či horní a radnici, která měla čtyřpatrovou věž a v přízemí podloubí. Podlehla — jako i kostel — zhoubným požárům (obr. 90.).

!=

\.

.....-•

r,

! X.

7,

?■

,7

Obr. 91. Kamenice n. L. Půdorys zámku.

'i /\

>, 7r,-.

■A)f

[\

HRAD vzal původ svůj na počátku XIII. stol. Ve XIV. stol. náležel Tobiáši z Bechyně, který se synem Jindřichem v Kamenici špitál založil. Na počátku XV. věku drželi zboží kamenické páni Sezimové. Na konci XV. stol. měli v držení Kamenici Leskovcové a po nich Mal ovci. Od Malovců koupili Kamenici Venclíkové z Vrchovišť r. 1569. Po bitvě na Bílé Hoře a po provedené konfiskaci takřka darována Kamenice Paradisovi de Lasaga. R. 1693 koupil zboží toto Isaiáš z Hartigů;

1742 pak hraběnka Golzová. Koncem XVIII. věku drželi Kamenici Vratislavové, od kterých koupena byla r. 1840 baronem Gaymüllerem.

Že hradu původ možno do XIII. století klásti, pro to mluví stěny severního a východního traktu, kde vlastní palác stál.

V základech nalézáme zdi až do 4 metrů silné a velice pevně sdělané. Od hradu vedly na jih a západ hradby velmi mohutné, které v rozích

"Sk*

1*1

f.

li

JČt

Inv**- T-’'

sá

ri>

Wá

m

.'M

I I-

■’ !l

42

3#fH

//Í3S^

§3

\.

SM

ggl

1 ^441

ti

|sá

A-.«:

Ml

lá

‘ň

■ - r,-.

jí

Obr. 92. Kamenice n. L. Bašta.

zpevněny byly baštami velkých rozměrů. Bašta na severní straně bývala věží kulatou — jak ze základu možno souditi. (Viz půdorys obr. 91.)

Bašta na straně západní ustoupila moderní věži.

Z bývalých bašt, pozůstatku to starého opevnění hradu, zachovaly se pouze dvě a sice první na straně východní v jižním rohu. Tato jest v přízemí kulatá a ve výši prvého patra hranatá (obr. 92.).

Druhá na straně severní při západním rohu jest, jak dříve zmíněno, pozůstatek bývalé okrouhlíce a proto ona mohutnost v základech. V přízemí súžuje se bašta tato konicky do výše. Obě mají střílnovitá okénka s kamenným obložením, v žule tesaným. Prostor vnitřní valené sklenut ze štětovaného kamene. Klenba profilu parabolického. Na straně severní podpírají zeď mohutné opěrací pilíře. Hrad Kamenický doznal hlavní přestavby za Leskovců a za Venclíků.

V bouřích husitských vydán byl hrad i město velkým nájezdům a chatrné hrazení městské i hradní a rovněž i nedostatečné místnosti, nevyhovovaly požadavkům té doby a proto byl celý hrad od přízemku přestavěn a rozšířen. Tak se uchoval s malými změnami na naši dobu. Ná-

g|

II

Ir

Bi

|i    S! á,

»Jl¹    ! ' i    j! {•

I! ! I l-mm

iMM*.

...^______________

Obr. 93. Kamenice n. L. Nádvoří zámku.

dvoří a starý palác ponechán v původní rozloze — jen ku hradbám na venek přistavěny prostranné místnosti. Staré hradby ve sklepích možno na straně jižní a západní pozorovati. Poněvadž místnosti byly rozsáhlé, musily se i zdi vnější náležitě silné založiti. Sklepy se křížově sklenuly štětovaným kamenem. Vyhnáno přízemí a prvé patro a dvůr se tří stran obklopen arkádami. Arkády spočívají na štíhlých žulových sloupcích, oblých s patkou a toskánskou hlavicí a nesou zajímavou křížovou, goticky lomenou klenbu. (Viz obr. 93.) Sloupky i klenba nalézá se i v prvém patře. Za Gaymiillerů arkády v I. patře zazděny a v krytou chodbu proměněny. Uvnitř polovina sloupku vystupuje a velmi milý pohled po délce arkády poskytuje. Hlavní brána s věží vyzdvižena za hraběte z Golzů r. 1744. Dle obrazu z r. 1717 visícího ve hřbitovním kostele na Bradle byl zámek v rozích čtyřmi věžemi téhož rázu, jaký dnešní věž ukazuje,

vyzdoben. Véž nynější, která tu zbyla, jest prosta, bez architektonických ozdob, o třech patrech a kryta cibulovitou bání a lucernou (obr. 94.). Ve věži jest cymbál hodinový, který má nápis:

GOSS MICH ANTON PERGL IN BUD WEIS ANNO 1769.

Ještě na počátku minul, století byli pamětníci, že v průjezdu zámecké

f; Kjy &§m

X,

ni

Ü) B •

i.

Obr. 94. Kamenice n. L. Zámek.

brány umístěno bylo šestero rytířů, po třech s každé strany, v plné zbroji kovové, muž i kůň.

V pokojích visí Kristus na kříži v slonovině řezaný (obr. 95.). Má na právo skloněnou hlavu a v bedrech ověšen jest lehkou látkou přes provaz přehozenou. Tělo jest mistrně řezáno, výborné muskulace a jemného provedení. Kristus jest 50 cm vysoký. Jest to staré inventární číslo po Vratislavech z XVIII. stol. Mezi jinými v příkopech zámeckých vykopanými věcmi nalézá se podkova obrácená.

Na chodbě visí obraz města Kamenice z XVIII. století. V předsíni umístěny jsou židle gotisujicích tvarů, ze starého inventáře zbylé.

V kredenci postaveno mnoho cenného porculánu míšeňského a vídeňského, pěkných vzorů.

DĚKANSKÝ KOSTEL zasvěcen Všem Svatým. Fara připomíná se již r. 1384. Do r. 1620 sub utraque. Že kostel založen byl na počátku XIII. stol., svědčí zazděný portál v západním průčelí. Prodělal mnoho stavebních změn a to zejména ve stol. XV. a XVI. Popelem lehl r. 1560, 1771, 1794, 1819. Věž v západním průčelí přistavěna v XVII. stol.

iá

Kostel jest orientovaný a z lomového kamene stavěný. V západním průčelí přistavěna věž čtverečného základu o pěti patrech s úzkými střílnovitými okénky a v pod-římsí ve všech stranách se

Z?

sdruženými, v půlkruh zaklenutými okny, kryta jest mědí.

Věžní helmice přechází v osmibokou báň, na níž sedí úhledná lucerna. Loď jest obdélná a s jižní strany prolomena čtyři okna goticky v lomený oblouk sklenutá se šikmými špaletami.

Skruží bezpochyby vylámáno, neboť okna trojdílnost ukazují.

S této strany vede vchod do kostela, který vyzdoben pilastry kládí a trojhranný štít nesoucí.

.5

Obr. 95. Kamenice n. L. Ukřižovaný. (Řezba ze slonoviny.)

Presbytář uzavřena jest pouze třemi stranami nepravidelného osmiúhelníka a opřena v rozích opěráky o jednom ústupku. Do strany severní prolomeno sedm oken v půlkruh sklenutých.

Vchod do sakristie a hlavní vchod proti severu ležící mají předsíňku. Na severní straně v přízemí okna segmentová. (Obr. 96.)

Loď stejné výše s presbytáři kryta taškami.

Vnitřek kostela má tvar dvoulodní. (Viz půdorys obr. 97.) Z gotické periody stavební zbyla část lodi při straně jižní a část presbytáře a fronta západní.

Severní část lodi a kus presbytáře přestavěna později a sloužila řádu Františkánskému za habitákula. Při jižní straně opírá se křížové klenutí, pozdní gotiky, bez žeber, o čtyři pilastry na hranách sříznuté, mohutného trnože. Pilastry ukončeny echinem a krycí deskou. Žebra maltovaná sbí-

hájí se ve třech hladkých svornících. Délka lodi jest 25’8 7« a 9‘25 /« šir. Při straně severní opírá se klenba o pilíře téže konstrukce, které však zazděny jsou, by tímto sesílením mohly nésti literácký kůr. Hudební kůr r. 1823 postavený, spočívá na čtyřech sloupech s hlavicí toskánskou. Ve středním poli kryt jest českou klenbou a v druhých dvou křížovým klenutím. V západním průčelí, kde věž se nalézá, jest na polo zazděný portál

tm

íM i:

.7^1

ggpg

■Ho

Obr. 96. Kamenice n. L. Kostel.

(obr. 98.) z doby přechodní v lomený oblouk sklenutý. Má dva velké oblouny, které v náběhu přerušeny jsou talířovitými hlavicemi, dále tři oblouny menšího průměru, které bez přerušení do archivolty přecházejí Všechny oblouny sbíhají se v lomeném oblounu. Trnož ustupuje pravoúhle. Portál jest uvnitř l⁻22 m ve světlosti a 2’26 m vysoký.

Presbytář skládá se z obdélníkového travée a z nepravidelného závěru o třech stranách a jest 8 55 m dl. a 7‘95 m šir., z nichž jedna co líc zdi hlavní kolmo na východní stojí. (Viz půdorys obr. 97.) Presbytář křížově sklenutá bez žeber má dva hladké svorníky (obr. 99.). Ke straně se-

věrní přiléhá sakristie valené sklenutá. Do této vede vchod pravoúhlý. Vchod tento má Zachovalé dvéře pocházející ze XVI. stol., plochými, kosmo položenými pásy pobité a na křížení probity jsou nýty, jichž hlavy mají tvar růže pětilisté. Při straně evangelijní jest sanktuarium do zdi zapuštěné s kamenným obložením, jehož spodní řimsa jest šikmá. Pod touto jest větvoví gotické a při koncích andílci hlavičky. Z tohoto větvoví vyrůstají po stranách sloupky (obr. 100.) se soklem a přecházejí varchivóltu tvaru oslího hřbetu. Ostění má profil oblounu a plochého pásku se dvěma žlábky. Zakončeno jest fialou — nyní uraženou. Pod touto jest pětilistá růže, znak to pánů z Hradce. Sanktuarium uzavřeno dvířkami r. 1733 zámečnickým mistrem Václavem Vorlem zhotovenými. Nad sakristií oratoř, křížovou klenbou sklenutá. Za sakristií v boční lodi jest tak zvaná umrlčí kaple a komora na requisity. Bývaly to obytné místnosti řádu Františkánského. Dle pamětní knihy téhož řádu činí se zmínka o hospici kamenické

V⁷ vT7 i \ x /\ r !

Obr. 97. Kamenice. Půdorys děkanského kostela.

těmito slovy: Conventus Camenycensis S. E. Trinitatis in Diecösy Pragensy a Joanne Nitzenberg regni Bohemiae san. Mariae fundatus est anno 1496 a v knize Nucleus Minoriticus z r. 1746 v Praze vydané uvádí se, že bratří řehole sv. Františka r. 1494 místo v Kamenici obdrželi, odkud je r. 1538 luteránská vzteklost vyštvala.

Refektář a jednotlivá habitakula byla zdobena malovaným ornamentem s pásky, na nichž nápisy minuskulí, ku př.: BJors (Efjrisíi, ína tnnrs, laus pí gloria coeli; jiný: Buafuor fjaec semper siní mebiíaitba íibi. Třetí: (Enm facis ingressunt sínbens sir esíe mobesíus. V habitaculum: Hbi pubnr, ibi íirnor, ubt btsciplina, ibt srteníia, a podobných více. Nad těmito prostorami jest kůr a oratoř. Kamenná mříž, která dělí presbytář od lodi a jest z mramoru tesaná, barokně zakřivená, byla r. 1757 od Martina Brože, kameníka v Jindř. Hradci, zhotovena.

Hlavní oltář z roku 1758, zhotovili truhlář Ondřej Kaplunger z Deštné a řezbář Vit z Pelhřimova, jinak také » Voit<- zvaný, a Josef Šedivý, rovněž z Pelhřimova jej štafíroval. Ze starého oltáře, jenž byl r. 1840 znovu předělán, málo zbylo. Nese obraz Všech Svatých; podařená to kopie originálu od Kramolína, kterou zhotovil Bedř. Kamaryt. Kramolínův obraz

visí na levé straně hlavní lodi a představuje svaté a světice, zejména pak české patrony; sv. Ludmila nese tvář hraběnky Marie Terezie z Golzů, rozené z Hartigů, kteráž týž obraz r. 1760 dala zhotoviti.

Kazatelna rovněž od Víta z Pelhřimova řezaná, má tři lasturové

kartuše, v nichž reliefy, v právo rozsévač, uprostřed Jan Křtitel a v levo Obrácení sv. Pavla, an s koně spadá. Darovala ji hraběnka Anna Vratislav o v á, rozená z Golzů.

re

■m

■-

VI

m i

Ml

■f

:•

:-:a

,=t

Pod presbytáři v levo novější oltář růžencové Panny Marie, obklopený sdruženými pilastry, na nichž kládí do půlkruhu vypnuté spočívá. Nad ním pak Boží oko v paprscích. Byl roku 1748 táborským truhlářem zhotoven. Na oltáři sv. Josef v levo, sv. Jáchym v právo, pěkné práce a naturalistického podání.

i*-j

pi

E,5

uf

wM

Obr. 98. Kamenice. Zazděný portál děkanského kostela.

Na druhé straně oltář sv. Anny, téže architektury a na něm nový obraz téže světice a po stranách oltáře sochy sv. Vavřince a sv. Floriána. Jest od téhož mistra jako předešlý.

Následující oltář při straně pravé zasvěcen sv. Janu Nepomuckému. Jest sloupové architektury, sloupy s korinthickou hlavicí a se dvěma sdruže-

nými pilastry; nese kládí široce rozložené, echinem a hojnými rozvilinami vyzdobené. V levo socha sv. Jana Evangelisty, v právo sv. Jana Křtitele, uprostřed pak mezi sloupy sv. Jan Nepomucký, dokonalé řezby v přebujné výplni akantových rozvilin. Sochu tuto sem zaslala manželka pana Isaiáše z Hartigů r. 1760 z Vídně. Pod mensou tumba sv. Panny Rosy z Limánu, která byla r. 1765 sem dána a téhož roku zhotovena. Jest mistrně zpracována.

Nad kládím v oválním rámci, akantovým listím vyzdobeném, který dva andělé drží, obraz sv. Trojice, dobré práce. Oltář tento zhotoven od dačického řezbáře G. Strachovského. Na tomto oltáři 4 páry mosazných svícnů, dobře kroužených z konce XVI. stol.

Proti tomuto oltáři na levé straně lodi stojí oltář sv. Antonínu Pa-duánskému zasvěcený, který má na praedelle v levo rybáře, v právo pastýře v reliefu zobrazeny. Kol těchto lasturový ornament bez ladu a skladu (XVIII. st.). Na oltáři obraz sv. Antonína Paduánského, jemuž se zjevuje Jesule v zástupu andílcích hlaviček. Obraz velmi dovedně malovaný z téhož století.

Bi

ř\

«***

Obr. 99. Kamenice n. L. Vnitřek kostela.

Pod kruchtou visí obraz sv. Augustina, v pravém rohu Charitas, obnažená postava ženská, štít paprskový držící. Práce tato má ráz maleb Kra-molínových.

Na třetím oltáři s levé strany Pieta v dřevě řezaná, barokní to práce, slušné řezby.

Stříbrná, věčná lampa, jednoduchých, barokních tvarů.

Na hlavním oltáři dva svícny mosazné, kroužené, 45 cvi vysoké, z počátku XVI. století.

Loďka na kadidlo má čtyřlaločnou nohu trojdílnou, nodus čtyřdílný tvarů sploštělé koule. Loďka sama tepaným ornamentem vyzdobena. Jest mosazná a postříbřená (XVIII. st.).

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Pelhřimovský.

S víc nik, 2 m vysoký se dříkem spirálovitě stočeným, ve výši 80 cm plechovým kruhem vyzdobený, který nesou vzpory ve voluty vybíhající (XVIII. st). Při severním vchodu kropenka ze žuly tvaru mušlovitého (XVIII. st).

Křtitelnice též při severním vchodu, stojí na čtvercové desce. Hranol, v desky krycí přecházející, na nichž shora seříznutý komolý dvojitý

osmiboký jehlanec. Jest zděná; uvnitř pak kruhovitá cínová nádoba s nápisem na víku, jenž psán jest gotickou minuskulí s maius-kulí:

BedjÍE ntalirjktjcfj a nerijítcgíč hranili gim gilt kr ntnir nrhoí fa= koutjrí; gtsf kralmusímť nrhrskr. Mat XIX kap.

Htjtrír gr m gmrno J^ícr g i; Thufra sniaírí;o dttmrn tiííjci 1546.

Pacifikál stříbrný, zlacený, noha čtyřlaločná, s bohatě tepaným ornamentem. Kol ostatků svátých mušlový ornament s nepravými drahokamy se svatozáří. No-dus jest vásovitý, nese authentiku : Ant. iam Wencesl. Vokaun a Jacobus Corvinus 1747. Kaditelnice, korpus mušlový, prolamované, tepané práce. Pozdní barok. (XVIII. st.)

Věčná lampa z I. polovice XVIII. st., z mosazi tepaná, na báňce se čtyřmi kartušovými štítky, pěkného tvaru.

Tři páry barokních cínových svícnů, pěkné práce.

Ornát, ruční práce hedvábím vyšívaná na hedvábném podkladu řetízkovým stehem pracovaná. Květy stilisované, symmetricky rozložené, uprostřed květy růží, zvonků a pomněnek, naturalisticky pojatých.

Dva ornáty rokokové; na zelené půdě stříbro, dobré komposice. Pokrývka na kalich; malba jehlou barevným hedvábím, růžice různých tvarů s listovím rázu renaissančního.

Ornát s ornamentem barokním. Na půdě červené, střed půdy bílý, s ornamentem propletávaným zeleným hedvábím a stříbrným dracounem vyšívaným.

V\

¥/ Jar

//

li

Obr. 100. Kamenice, n. L. Sancturium.

Náhrobky.

Ve vnější zdi presbytáře jest zasazeno několik náhrobníků s nápisy:

I.    (gotická minuskule s maiuskulí):

Helíja JBante 1585. (Euíu lejt

lirojenij a ^fafecpttj pa iHnurssí Xicskoueq j Hiežkooqe

p. na cerekmcji kterij Hntrjeí bruřjif qfnrfek ti pnsfie.

Náhrobek tento jest proti »Úzké ulici«. Na něm jest polovypuklý relief rytíře v ruce korouhev držícího. (Obr. 101.)

II.    Na pilíři ku polední straně náhrobek s osobou rytíře, nad nímž nápis: 1598 (Jan Malouert. (Obr. 102.)

III.    Proti obchodníku Metzlovi:

Keííja pante 1551 n pálek pr^eb

narosením Marie pattnt; umrjel pan .Rlbreifjí lf epba | porjiqe a na Bit): qidj Copatí;. Bssetnořjauet Buf; rac; brríx nttlnsítra íé bttsst. (Obr. 103.)

IV.    Helíja pante 1597 na beu so. Matuginre n panu untr;ela Hro= tena pani Maria Ritita Magbalena Malorce ; Hkpsona na kamenici a (Eí;eptttnt)ie gegtjto fielt) ínín ucfiroie u Rrtjsfu panu gesí porijrmiann.

(Obr. 104.)

-fl

SR

*§

|5Ň

jfi

a*S

*4t'-

■r,

Ar

-••3

. I <

mm

WĚĚÍ(&

V.    LETHA PANIE 1609 V PON-DIELI PO NEDIELI CANTATE UROZENY A STATECZNY RYTIRZ PAN VILÉM HEYDA Z PORZICZE A NA KRALOVICZICH ZIWOT SVŮG DOKONAL GEHOZTO DUSSI PAN BUH MILOSTIW BEYTI RACZ.

VI.    VITA MIHI CHRISTVS . . •

:2 3'5ir

■ i gis gfif

pl@#sg# . ||

■m

ď:

mi

Obr. 101 Kamenice n. L. Náhrobek Leskovců.

LUCRUM.

LETHA 1615 VE STRZEDU PO SV. MATĚJI BLAHOSLAVENÉM V PANU BOv: UMRZELA ANNA MAGDALENA WENCZELYKOWA Z MA-LOVIC A KAMENICI A CHEYNOWIE GEGIZTO TIELO TUTO ODPO-CZIWA OCZEKAVAGIE VESELEHO VZKRZISSENI Z MRTWYCH A PRZI-SSTIJ SPASITELOVA KR.YSTA JEZISSE. (Obr. 105.)

VII. Pod kůrem ležel až do r. 1737 náhrobek se znakem Leskovců a s nápisem:

LETHA PANIE 1545 VE ČTVRTEK PO SV. BARTOLOMIEGI UMRZEL GEST UROZENY A STATECZNY RYTIRZ PAN JAN STARSSI LESKOVECZ Z LESKOWCZE A NA KAMENICY A TUTO GEST S DVIEMA VNUCZ-

KAMI SVÝMI ANNOU A MAGDALENAU PANA LADISLAVA VOSTROVCE Z KRÁLOVIC POCHOVÁN. (Obr. 106.)

VIII. Pod stolicí u sakristie byl do r. 1757 epitaf s nápisem:

LETHA PANIE 1564 WE CZTVRTEK NA DEN SVAT. PANKRÁCE UMRZELA GEST UROZENA PANI ANNA ZE LHOTY MANZIELKA PANA JANA STAR-SSIHO Z LESKOVCZE A NA KAMENICIJ A TUTO GEST S DVĚMA VNUCZKAMI ANNOU A MAGDALENAU DCERAMI PANA LADISLAVA VOSTROVCZE Z KRÁLOVIC POCHOWANA.

% 'i

.y'J

íá

IX. U oltáře sv. Františka de Paula byl náhrobek

s nápisem:

fi§

Deíí;a J^anie 1536 na hen sv. Hnjbmilt ínnqel gesí Hronem; Plabpka ß an Bernarb \ Sobroqontc a ínto gest ptufjoraan.

X. Dříve u křtitelnice, nyní pak u dveří ke škole pod kropenkou leží náhrobní kámen, jehož nápis zní: Bßtl;a }£>antß 1595 ra tobolu prjßb sni. Banrpncm umrzla Mrtvena patrna JtlljbiBía ^panoroshá j Jttjsmtia gßgijfo íieln íuín Ibjí bubancifjo njkrjissEni oqßhanagtß.

t.j

Obr. 102. Kamenice n. L. Náhrobek Malovcú.

JI

ni

ftíí

xj

'1tá ^

cP

I:

Obr. 103. Kamenice n. L. Náhrobek. Hejdy z Poříče.

Obr. 104. Kamenice n. L. Náhrobek Malovcú.

XI. U kobky podvěžní, u bývalého vchodu, náhrobek:

1615 TUTO LEZI STATECZNY PAN VLADYKA VONDRZEG Z CHMEL-

NYHO . .

XII.    U velkého oltáře po straně evangelijní epitaf s latinským nápisem: ANNA APOLLONIA COMTESA PARADISI ANANAE DE OPPERSDORF, OBUT DIE 23 DECBRIS 1687.

XIII.    U sakristie byl epitaf s legendou velkou lat. psanou:

LETHA 1675 DNE 22 SETBRIS USNUL Y PANU FRANCISCUS

ANTONIUS FRIDERICUS IGNATIUS SWATE RZIMSKE RZISSE HRABIE Z LASSAGA PARADISU VIEKU SWEHO MÁGE 9 NEDIEL.

XIV. U zpovědnice byl epitaf s nápisem:

LETHA P. 1676 DNE 26 OCTOBRIS UMRZEL W PANU VELEBNÝ PAN ADAM OTT Z OTTENFELDU RZADU CISTERCIENTSKEHO V PLATKYCH PROBES-SUS TOHO CZASU KAPLAN KAMENICKY.

-Mm

|Kt»J

fífcw

h xtw i *4

i-í r W    •• k

v,

y'rLJ ,

.SBSSjg

dlW

-z

ti

•o

Obr. 105. Kamenice n. L. Náhrobek Vencelíkové z Malovic.

Obr. 106. Kamenice n. L. Náhrobek Leskovců.

XV.—XVI. K rozšíření dlažby kostela byly ze hřbitovní kaple přineseny dva náhrobníky s legendami:

PANA

KAMENICE MEZY HODINAU 21 NA ČELEM OROLOGI GEHOZTO MILEG DUSSY PAN BUH VSSEMOHAUCÍ RACZIZ MILOSTIV/ BEYTI A V POCZET

1, LÉTA PANIE 1632 DNE 3 MIESICZE RZ1GNA VSSEMOHAUCIJ PAN BUH Z TOHOTO SWIETA POWOLATI GEST RACZIL SLOWUTNEHO SEWER1NA TOMASSE TOMAURA MIESTIENINA MIESTA CZESKÉ

VYWOLENYCH SVÝCH PRZIGMAUTI.

2. LETHA PANIE 1637 DNE 21 MIES. BRZEZNA VSSEMOHAUCÍ PAN BUH Z TOHOTO SWIETA POCTIWOU A SSLECHETNAU MATRÓNU PANI ZUZANU TOMAUROVOU MEZY HODINAU 6 PO RANNÍ NA PUL OROLOGlI POWOLATI GEST RACZIL GEGIZTO MILEG DUSSI PAN BUH RACZ MILOSTIW BEYTI A V POCZET VYVOLENÝCH PRZIJMAUTI.

Zvony.

I. Š. 40 cm, v. 35 cm. Kolem koruny dvě pásové akantové ozdoby a mezi nimi:

LITY OD BEDR'ICH HAMPLA V JIHLAVĚ

•v*.

wjjráf

%f{

f»

Saffiannu

■Jí?*

r.

Obr. 107. Kamenice n. L. Hřbitovní kaple na Bradle.

Na plášti: NÁKLADEM OBCE KAMENICE NAD LIPOV 1884

II. S. 108 cm, v. 86 m. Kolem koruny dvě pásové akantové ozdoby. Relief sv. Jana Nepomuckého.

Na plášti:

ROKU 821 ZA ČASU MNE-STA PREDSTAWENEHO PANA IANA INDfUY BYL TENTO ZWON Z NÁKLADEM PÁNŮM MNESSTIONUM KAMENICKÉ YCH ZRIDEN.

•í

III. Šířka 134 cm, výška 1A 102 cm. Relief sv. Vojtěcha, v levici palmu a v pravici berlu

Obr. 108. Kamenice n. L. Půdorys a řez kaple na Bradle. drZICiho 3 pod mm 1 ADAL-

BERTUS.

Relief sv. Václava a pod ním: WENCESLAV.

Kolem koruny:

TENTO ZWON BIL LITEG OD FRANCL KARLA WANKA GIHLAW-SKEHO ZWONAŘE.

Na plášti dole:

TITO TRY ZWONY Z OBECNÍHO NAKLADV TOHO CZASU VSTA-NOWENEHO PANA RICHTARZE MARTINA DANKA KARLA DANKA A IOZEPHA LENDER A STARSSICH OBECNÍCH GSAV ZHOTOWENY.

IV. S. 80 cm, v. 68 cm. Relief sv. Floriána a znak zvonaře, v němž nápis. IOHANN ADALBERT PERNER IN BVDWEIS.

Na plášti:

TENTO ZWON - Z NÁKLADEM - PANŮM - MNESSTIONUM KAME-

*5

Sil

■%

a*

j.

Obr. 109. Kamenice n. L. Oltářní obraz.

NICKEYCH ZRIDEN ROKU x821 ZA ČASU MNESTA PREDSTAWENEHO PANA JANA INDRY.

Kol koruny akantová ozdoba.

Na náměstí socha.

HŘBITOVNÍ KAPLE, zasvěcená sv. Maří Magdaleně, leží na nedalekém kopci za Kamenicí. Od paty vrchu Brádla vede cesta stinnou lesní alejí vzhůru do vrchu a tato vyzdobena jest křížovou cestou s obou stran, která sem byla z kopce Kalvárie nad městem přenesena a nákladem hraběnky Marie Terezie z Golzů rozené z Ha rtigů r. 1765 postavena. Jsou to pilíře s trnožem, na pilíři attika s vyloženou římsou pěkně profilovanou R. 1840 zašlé obrazy na těchto pilířích vyměněny jinými na plechu malovanými a ve Vídni objednanými. Dojdouce vrcholu, přijdeme ke kapli samotné. Postavena byla r. 1348 Dobšem z Bechyně, by vyplnil přání své matky. Poněvadž původně byla otevřena se všech osmi stran, domníváno se, že byla husitskou modlitebnou. Že kaple

v XV. st. stála, toho jest důkaz privilegium krále Jiřího z Poděbrad a Jiřího ze Stráže, kdy se Kamenickým dovoluje odbývati trh na den sv. Maří Magdaleny za městem, což se r. 1465 potvrzuje.

R. 1554 za Jana Malovce z Malovic byly pilíře zazděny a kaple ozdobnou kuplí okrouhlou opatřena, jak tomu svědčí zabílený rok 1554 na zdi.

I p|P^

«#

tíiKt

W'

m

ta

R. 1595 za těchže Malovců byla klenba kaple shozena a znovu zaklenuta, jak dosud patrno. Kaple tato jest osmiúhelná o úhlopříčně 101 m, ve stranách hladké líce s dvěma okny obdélnými půlkruhovitě sklenutými a dvěma na způsob čtyřlístku vykrojenými. Má přístavek, za sakristii sloužící. Vchod pravoúhlý. Kryta jest šindelem v osmiboký jehlan, v širokou dřevěnou lucernu s baňkou přecházející (obr. 107.).

mm

Obr. 110. Kamenice n. L. Svícník.

Vnitřek jest pravidelný osmiúhelník. Na prostých pilířích v úhlu lomených spočívá goticky lomená křížová klenba bez žeber. Uprostřed jest svorník se znakem Malovecko-Spanovským s letopočtem 1595 (viz půdorys obr. 108.). Prostory mezi jednotlivými pilíři jsou lomeným obloukem sklenuty a sesíleny za nimi obloukem elliptickým; opravy to z XVIII. stol.

Hlavní oltář vyzdoben obrazem sv. Maří Magdaleny před otevřenou knihou klečící. Vedle lebka. Nad světicí záře s andílčími hlavičkami. Na právo otevřená krajina. Světice poloocmažená, plavovlasá a v červeném rouše. Mistrného provedení a jemného koloritu.

Na otevřené knize se čte:

CORPORE

NVDA

SEQVAR

ChRISTUM HINC PRO COMPTA CALITE ANIMO LAPILLI

ITE Pro CVL VESTES PROCVL

Umělec neznámý. Konec XVII. stol.

Na straně visí obraz »Pieta«. Býval kdysi na hoře Kalvárii, kde bývala kaple — nyní zrušená a se zemí srovnaná. Obraz jest tím zajímavý, že v pozadí vyobrazen zámek, jak vypadal r. 1717, jak tomu nasvědčuje letopočet v hodinách zámeckých umístěný. Obraz sám nevyniká cenou uměleckou (obr. 109.).

Dva dřevěné řezané svícny, ladné formy, z XVIII. st. Stojí na trojboké nožce mušlovým ornamentem vyzdobené, nad ní pěkně profilovaný nodus a stvol, listem akantovým ovinutý, v misku přecházející.

S víc nik barokní, 2 m vysoký, stojí na třech nohách prohnutých. Kruhovitý plech vzepřen podporami spirálovitě stočenými, jakož i kruh hořejší (obr. 110.).

U hlavního oltáře náhrobek v mramoru tesaný s geniem vzhůru se vznášejícím a nadpisem

MALWINA

MDCCCXL.

Na zdejším hřbitově odpočívají hrabata Vratislavové od r. 1785.

V kostele jsou dále náhrobníky:

LÉTA PANIE 1789 DNE 16 PROSINCE USNULA V PANU VYSOCE UROZENÁ PANÍ PANÍ ANNA MARIA ŘÍMSKÉ ŘÍŠE HRABĚNKA WRATI-SLAWKA ROZENÁ HRABĚNKA Z GOLZZ, PANÍ PANSTVÍ KAMENICE ROKU VIEKU SVÉHO 19. A TUTO V NADIEGI BIJDAUCÍHO VZKRZI-SSENÍ ODPOCZIVÁ.

Konipas hrad.

Sedláček IV. 344.

Dnes z bývalého hradu nezbylo nic. Vše jest přestavěno a v hospodářská stavení přeměněno. Pouze půdorys se dá sledovati.

Hrad byl přirozeně zpevněn na jihovýchod a to strání ku potoku se klonící a na severozápad a severovýchod byl příkopem hlubokým a dosti širokým obehnán.

Za stara- byl zván hrad tento Hořepníkem. Za Přemysla Otakara II. držel jej Sezema z Hořepníka.

Krupčiny.

Sedláček IV. 124

Stopy tvrziště lze stopovati na lesním návrší mezi Štítným a Žďárem. Nalezeny sklepy a studně kamenem roubená. Před léty nalezen velký klíc a odevzdán zemskému museu.

Křeč.

Pamětní kniha

Sommer X. 284. — Trajer XIV. 676. ■— Matrika 1786.

farní 1786. — Met hod XVIII. roč. 52.

KOSTEL zasvěcený sv. Jakubu Většímu, apoštolu.

Nejstarší částí kostela jest románská apsida, která z původní stavby románské zbyla. R. 1439 kostel Husity z části pobořen a kněze zbaven.

•'"V

£3

*!*•?*■. * fäfe

/•.Js

L-ft

. ■*

Obr. 111. Křeč. Pohled na kostel farní.

V    témže století opraven, a presbytář gotickou klenbou opatřena; celý pak důkladně opraven na sklonku 16. st. V 18. st. přestavbami a přístavbou rozšířen. Byl do roku 1630 filiálním kostelem choustnického. R. 1758 stal se farním. (Obr. 111.)

Kostel jest orientovaný. Loď obdélná s vysokým štítem v západním průčelí, kdež předsíň chrámová r. 1783 přistavěna. Nad přístavbou touto prolomeno kruhové okno s ostěním vnitřním i vnějším silně sešikmeným.

V    boku lodi při jižní straně podobná okna téhož profilu. (Obr. 112.)

Se strany severní předsíň chrámová, rovněž r. 1783 postavená.

Při jižní straně mezi dvěma kruhovými dvě okna goticky sklenutá bez profilu. Při severní straně u věže jediné okno, goticky sklenuté.

Věž jest hranol čtyřboký, ku presbytáři přiléhající se schodištěm, jehož stěny střílnami jsou opatřeny. Do věže v přízemí jsou prolomena dvě okna goticky lomená. (Obr. 113.) V I. patře malá obdélná okna a v podřímsí 4 velká půlkruhovitě zaklenutá. Obdélná presbytář s apsidou při východní straně jest sesílena opěracím pilířem (přístavbou pozdější) ve věž zazděným o třech ústupcích. Ve středu apsidy okno románské s malým okénkem žulového ostění v lomený oblouk sklenutým. (Obr. 114.)

Presbytář osvětlena jest 2 goticky lomenými okny bez profilu.

Vnitřek. Vchody při západním i severním průčelí do lodi jsou lomeným obloukem sklenuty. Loď 9'32 m dl., 8‘16 m šir., jest ploše kryta

;{•

rP*—

Obr. 114. Křeč. Okno do apsidy.

Obr. 112. Křeč. Profil okna v záp. průčelí.

Obr. 113. Křeč. Okno v přízemí věže.

k-J

a vyšší presbytáře. Vítězný oblouk lomený a goticky profilovaný. V rozpětí měří 2’86 m a jest 1‘12 m silný. Pravoúhlá presbytář 4 m dl., 5 m šir. goticky sklenuta se 4 žebry, které se sbíhají ve svorníku na němž jest dvojitá pětilistá růže vytesána a jsou bez konsol. (Obr. 115.) Apsida 1'85 m hluboká končí stlačenou konchou. Vchod do sakristie rovněž lomený se seříznutými hranami na ostění v žule tesaném. (Viz půdorys obr. 116.) Sakristie jest podvěžní kobka 4'9 m dl. a 2 9 m šir., v přízemí i v prvém patře křížem sklenutá. Pochází stavba tato ze 16. st. R. 1763 bylo II. a III. patro věže postaveno. Loď oddělena od presbytáře přečnívajícím štítem. Loď i presbytář jsou kryty šindelem a střecha věže, mající tvar čtyřbokého jehlanu, taškami.

Obraz na hlavním oltáři, představující sv. Jakuba Většího, maloval r. 1874 malíř Kuntcek v Českých Budějovicích.

Svorník.

Postranní oltář sv. Jana Nepomuckého má obr. 115. Křeč. obraz téhož světce, jejž sem daroval r. 1782 Jan Salatsch, čestný kanovník královéhradecký.

Kalich 21 cm vysoký, se šestilaločnou nohou, s nodem šestibokým. vásovitým bez okras, stříbrný (poč. 19. st.).

Ostatní náčiní a mešní roucha z téhož století.

V lodi se nalézají vyšlapané náhrobky s erby pánů ze Rzavého. LÉTA PANIE 1599 W SOBOT V PO SWATE WORSSILE VROZENA PANI MARIA WYTHOWA ROZENA DRAZIOWSKA Z DRAZIOWA A NA WLCZEWSI ZIWOT SWVG W PANV DOKO NALA A W TOMTO CHRAMV DLE MANZIELA SVÉHO A DCEREK SWYCH POCHOWANA OCZEKAWA RADOSTNÉHO Z MRTWYCH WSTANIE AMEN LÉTA PANIE 1599 W PONDIELY PO SWATYM LYNHARTV ZIWOT SWVG DOKONAL UROZENY A STATECZNY RYTIRZ PAN WACZLAW STARSSI WYTHA ZE RZAWEHO A NA WLCZEWSY A W TOMTO CHRAMV DLE MANZIELKY A DCEREK SWYCH OCZEKAWA WESELEHO Z MRTWYCH WZKRZISSENI AMEN

I.

II.

Zvony.

I. š. 43 cm, v. 33 cm.

Kolem koruny pásová ozdoba složená z vinných listů a hroznů. Na plášti relief sv. Antonína Paduánského a legenda:

KE CTI A CHVÁLE SV. ANTONÍNA JSEM SLIT LÉTA PÁNĚ 1888

Obr. 116. Křeč. Půdorys kostela.

A. PERNER A SYN V BUDĚJOVICÍCH.

II. š. 105 cm, v. 90 cm.

Kol koruny akanthová ozdoba, pod ní nápis: TENTO ZWON KE CTI A CHVÁLE PANU BOHU W MIESTIE BENESSOVIE LÉTA PANIE MDLIIII SLIT GEST.

Na plášti: relief starce s korunou na hlavě, sedícího na trůně, v ruce jedné žezlo a v druhé říšské jablko držícího. Podobný jako v Chvojnově.

III. š. 91 cm, v. 71 cm. Legenda psána minuskulí got.: tento jdou gest ke rit a rfjioalr hmfjit smatrmn Irfa ]£attir IČJrxcrrxtit⁰.

V

Lhota Červená.

Schaller XIV. 120.

Gruber

Tra jer XIV. 384. — Sommer X. 261.

II. 12. — Sedláček, IV. 262—270. — Z pamětí města Deštné a okolí, Filip

Šubert.

KOSTELÍK zasvěcený NEJSVĚTĚJŠÍ TROJICI jest orientovaný.

Rytíř Kaba z Rybňan starou zříceninu obnovil a kostelík na rodinnou kryptu upravil. R. 1888 obnovil spustlý a popraskaný kostel kníže Alexandr Schönburg.

Kostelík prostinký stavěn jest z lomového kamene a ozdoben starou sgrafitovanou rustikou. Skládá se z obdélné lodi a z presbytáře třemi stranami osmiúhelníka uzavřené. (Obr. 117.)

Do presbytáře prolomena tři úzká malá gotická okénka. Vchody od

■■

wm

;.v>

Obr. 117. Lhota Červená. Pohled na kostelík.

západu a jihu jsou pravoúhlé. Při jižním vchodu nalézá se zděná kazatelna, prostá, pravoúhlá.

Vnitřek jest úplně prostý, beze stropu, délky 10’6 m. (Obr. 118.) Na oltáři nalézají se dva páry stříbrných svícnů, ladné formy z rozvilin a mušlového ornamentu složené. Na nodu tři andílci hlavičky (18. stol.).

Do zdi při straně severní zapuštěn náhrobník v pískovci tesaný. Uprostřed pní na kříži Kristus a s jedné strany kříže klečí otec a syn Burian, Kabové z Rybňan, na druhé straně čtyři postavy ženské, dcery to Kabovy.

Všechny klečí a ruce mají k modlitbě spjaté. Pod tím nápis majuskulí a minuskulí gotickou (obr. 119.):

Hefa 1564. ne cjíorfek rta ben sn. Jfabiana a sfiana mnrjßl

Obr. 118. Lhota Červená. Půdorys kostelíka.

urojenp patt iart Haha \ jSpímian a na Tňoxié ftfjnítE geíjo milosti cisarje a kralp Maximiliana opbiercji nab posnbim o kragi ferfjpnskem a ínto obpocjiroa.

Druhý epitaf jest dřevěný a malovaný. Opět Kristus na kříži a s jedné strany sv. Jan s P. Marií. Na druhé straně čtyři klečící postavy ženské ve

středověkém úboru, naproti Jan Kaba v plné zbroji, maje syna po straně; oba klečí. Uprostřed znak Kabů z Rybňan a pak nápis. Psán jest latinkou; Léta 1568 v autery dne sw. Matausse umrzel gest urozeny pan Zikmund mladssi Kaba z Rybnian a léta 57 mezi czasem sw. Hawla a wssiech swatych umrzely urozené panie Kristina Marie Mandelina Alzbieta

bwmmbi

IpÉi*“

wifiis

i]

I®

.1«.

!yl$S

U'

WM mim

■%'/ jr '-“-vf

VW •WL

■*22^Ä

ííJpiiSf

nrv.

3v

gfe '•■ %é iNjfiíiin

vlastní sestry Kabovy z Rybnian a tez Burian Kaba bratr gegich. (Obr. 120.)

Na zámku v salonu přechovává se zborcená a z části setřená tabule, na níž vedle malby dosud čisti lze:

JDeía 1580 usnul gssí u JBamt urojBtta pantj Bua \ pmt síorfu utaujislřta urojBUBřjo pana Bníju djraala Baínj j B-rrímian 1580.

Psáno jest minuskulí s majuskulí.

Ještě tři tabule se nalézaly v kapli, avšak při opravě r. 1888 byly zničeny a zachovaly se pouze legendy v přepisech :

■m

<R*»ä

TA

i.

Obr. 119. Lhota Červ. Náhrobek Kábů z Rybňan.

1.    Léta 1570 w nediely po sw. Trogici

usnula gest

v Panu pani urozena Anna z Chwaltirzowa manzielka uroz. pana Gana Kaby z Rybnian.

2.    Léta 1582 v auterey po sw. Mataussi usnul gest v Panu urozeny Pan Waclaw z Pernstorfu a pochowan gest v starém Miestie pražském

u sw. Mikulasse.

3.

Letha 1583 w sobotu po trzech kralich usnula gest w Panu urozena panna Elisska cera urozeného pana Gana Dworzeckeho z Olbramowicz.

ZÁMEK Červená Lhota, též Nová Lhota, patřil v husitských válkách Ctiborovi ze Zásmuk, jinak z Vlčetína. To byl nejstarší známý držitel; kol r. 1530 koupil zboží toto Jan Kaba z Rybňan. V tu dobu byla Lhota

,XpVA MUDfllW AVTTO DÍN S MXrC-^VTF.VMlfflLGISTVTm^ V\ŽY

&WOMl^JL*a*£ KíBMA.\ LEft+\ LVI I MF/YfASÍ V ÍL\WRA\X A&. SÁ SteU^VF®tß\NY W^SIYXH\kTa MPíXJYNA AfflBflA^WASn .SESTRY K\BO^T

■f

lyssí Pan bvoch rap: MYuasriw beytí *

\ !a I

JJPí

SÜ«

Éi

*fs

3»$

8La

»«i

is?

aP

ft

Obr. 120. Lhota Červená. Epitaf Kabů z Rybňan.

upravena a rozšířena, a proto jí Nová Lhota říkali. R. 1597 prodeji přešlo zboží toto na Viléma Rúta z Dírného; po konfiskaci prodáno r. 1630 Antonínovi Brucciovi, a po smrti jeho byl zámek Vilémem Slavatou roku 1641 koupen a opět zcela zrenovován.

Zámek leží půvabně na skále z rybníka vyčnívající a obklopen jest vkusným parkem. (Obr. 121.)

Tvoří obdélník, se všech stran zastavěný. Býval zde most zvoditý — jak dosud kladky a otvory v bráně dosvědčují — a tím zvláštnější, že dochoval se do 17. století, kdy výstupek na způsob věže za doby Slavatů celý byl přestavěn a brána rovněž barokně vyzdobena. Asi za Antonína Bruccia pořízen most kamenný, zámek s okolím spojující.

WWN

\n

—J

(7

50

100 m

Obr. 121. Lhota Červená. Situace zámku.

«I

lite

■■

Ur

-m

m.

li

wm

Obr. 122. Lhota Červená. Pohled na zámek s mostu.

Portál zámecký upraven jest jako vítězná brána. Po stranách vrat nesou leseny vyloženou římsu, a to v páru, a jsou na třech bodech přerušeny římsou. Uprostřed mezi lesenami jsou výklenky pro sochy. Nad římsovím po stranách segmentové římsy, uprostřed nástavec, pod ním pod římsou znak Slavatů. Nad vraty sgotisované okno. Nad oknem vedle hodin po pětilisté růžici. Zakončení štítu jest z 19. stol. a jest zgotisováno. (Obr. 122.)

fm

W/i

Zajímavé jsou klíční štítky na vratech. Představují rytíře v plné zbroji ze 17. století a klepadlo lité představuje hlavu vousatého muže, na jehož holé hlavě sedí medvídek. Medvědi byli součástkou (obr. 123.) znaků Sla-vatovských. Byla tedy i tato výzdoba vrat Slavatou pořízena. Závěsy vrat jsou rovněž barokní.

i**

XT

Průčelí jižní i severní má štíty v 19. století zgotisované; mají goticky lomená okna bez profilu.

V podřimsí jsou dosud lunety dřevěné, z nichž omítka opadala. V přízemí veškeré

místnosti jsou goticky křížově sklenuty, až na trakt jižní, který má valené klenby s lunetami (Obr. 124.)

V prvém patře jest pozoruhodný sál, nynější jídelna, a to při straně severozápadní. Býval zde asi za Kabů vlastní palác a byl prostrannější. Dnes jest ve dvé rozdělen. Jest skienut křížově do žeber, která jsou štukovou prací na způsob věnců zalepena. Kouty jsou vyplněny dětskými

u\

\j§

ni

vs/y/////jZK

1U

m-wmmsĚĚLZZ.

oU\10    0    12    5

't 5    6    7    8    9

-)-1--i---1--!-b

10 m

yy/s.

Wm.

Obr. 124. Lhota Červená. Půdorys zámku.

orna-

figurkami v reliefu a ornamentem z 18. století. Nyní pak jest klenba po celé ploše vyzdobena tlačeným ornamentem na způsob maurských mentů; tlačen jest do čerstvé sádry a pochází z let čtyřicátých předešlého věku. (Obr. 125.)

Zde se nalézá kredenc bohatě v dřevě řezaná a výplněmi (obrazy na plátně) vyzdobená (konec 17. st.).

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Pelhřimovský.

Ostatní pokoje jsou architektonicky nezajímavý. Nalézají se tu však nádoby, obrazy, řezby, archaeologicky důležité a zajímavé.

Mezi mnohými na chodbě a v předpokoji postavenými židlemi jsou některé pěkné řezby, jak na lenochu, tak i na nohou. Jsou původu tyrolského a pozdní renaissance do barokka zapadající. Jsou to po většině

nň

i:

'**•

v.

39

Obr. 125. Lhota Červená. Vnitřek jídelny.

hlavy a torsa, z nichž rozviliny v různé směry vybíhají. Jinak jsou některé ladné formy. (Obr. 126.)

V    pokoji v jižním křídle jest postel, na obou pelestech i postranicích řezbami z 18. století bohatě vyzdobená. (Obr. 127.)

V    komoře v přízemí stojí skříň řezbami ze 17. století vyplněná. V předsíni vykládaný stůl s intarsiemi a letop. 1636.

V    předsíni umístěny cínové nádoby, z nichž konvice z r. 1617 má na víčku štítek, jejž drží dva rytíři. Na plášti listový ornament. Konvice tato spočívá na třech nohách, majících tvar sedících lvů, jest 37 cm vys. (Obr. 128.)

Druhá cínová konvice má na víku T. B. a letopočet 1726. Na plášti rytý ornament ve věnci. Spočívá rovněž na třech lvíčcích. (Obr. 128.) Čtyři cínové mísy z doby empiru s alegorií v reliefu. (Obr. 129.) Velká polévková mísa z 18. století. (Obr. 128.)

Šest menších cínových talířů s reliefem sv. Jana Křtitele a 12 apoštoly.

Čtyřboká nádobka cínová, 18.cm. vysoká, na všech čtyřech

stranách bohatě rozvilinami vyzdobená (18. st.). (Obr. 130.)

i*

'1

* JI

i)B

:

• »!#•'

Íli- fJrasrf

t t ✓

\ycw-

■ -rfr*ju I .

£i2š

Obr. 127. Lhota Červená. Postel z 18. stol.

Obr. 126. Lhota Červená. Vyřezávané barokní židle.

Mísa mosazná, uprostřed renaissanční znak, v něm zajíc. Kolem rytý gotisující ornament, pak nápis minuskulí a na obrubě ornament (16. st.). (Obr. 129.)

Druhá mísa, mistrně tepaná, má uprostřed ve vysokém tepaném reliefu Zvěstování Panny Marie, pak pětkrát slovo »EECOrbarE« minuskulí gotickou ryté, ale obráceně, a na obrubě latinkou pětkrát totéž slovo. (16. st.) (Obr. 131.)

Třetí mísa má na dně tepaný znak s fafrnochy s labutí a dvě šesticípé hvězdy. Obruba ornamentem zdobená. (Konec 16. st.) Obě poslední jsou rovněž mosazné. (Obr. 131.)

Tři kožené židle ze 17. st.

Na krbu sklenice různě ornamentem zdobené, s nápisy německými. Dvě mísy porcelánové mají letopočet 1697 a 1699. (Obr. 130.)

7*

I obrazy vyzdoben jest salon, mezi nimiž vynikají násl.: obraz rodinný Jáchyma a Zachariáše z Hradce, malovaný na dřevě sy-

......

i *

•f

li

\_

r.-.

:;.r ^

Obr. 128. Lhota Červená. Cínové nádobí.

tými barvami. Starší Jáchym vymalován obkročmo na koníku s holí, mladší Zachariáš sedí na polštáři na vykládané podlaze nějaké verandy. V pozadí

\\

\,\,i

m

** *

Obr. 129. Lhota Červená. Cínová a mosazná mísa.

krajina s hradem. Na zábradlí jest napsáno velkým latinským písmem: ZACHARIAS. II JAR SLAWATA. Na zemi na právo obrazu: IACHYM III

JAR. Obraz malován as r. 1529 a byl nepochybně sem ze zámku Jindřichohradeckého přenesen. (Obr. 132.)

»n

Ml

RP

Obr. 130. Lhota Červená. Cínové a skleněné nádobí.

Dále mistrně malovaný portrét Viléma Slavaty, pána Hradeckého, s bílým límcem přehnutým přes talár. Byl sem z Hradce přenesen. (Obr. 133.)

;-4ř

;r

Sílil

vm

sp

z*

y>

&:■

Obr. 131. Lhota Červená. Mosazné, tepané mísy.

Dále domnělá podobizna Markéty Hubaté, Tyrolské, s níž rod Schön-burgů jest spřízněn. Spůsob malby poukazuje na školu vlašskou. Jest to kopie kresby Leonarda da Vinci-ho. (Počátek 16. stol.)

Pak mistrně malovaná podobizna Kaplíře. (Obr. 134.)

Dále nalézá se zde svícník ze železa kovaný, barokních tvarů. (Obr. 135.)

Ir

Pflraj

láĚjjp.

tb

öl*

Obr. 132. Lhota Červená. Podobizna p. z Hradce.

Lhotka u Castkovic.

Sedláček IV. 281.

Ve 14. století zde bývala TVRZ a držel ji Jan ze Skopitu. Nyní jest z ní panský dvůr přestavěn.

Obr. 133. Lhota Červená. Podobizna Viléma Slavaty.

fti

Obr. 134. Lhota Červená. Podobizna Kapliře.

Lhotka, tvrz.

Sedláček IV. 203.

Nedaleko Pelhřimova směrem jižním jest dvůr poplužní, městu náležící, z bývalé TVRZE přeměněný. Obytné stavení jednopatrové, má v bocích západních opěráky v zeď přecházející. Uvnitř klenby křížové.

Lhotka.

(Na Kamenicku.)

Sedláček IV. 203.

Stávala zde TVRZ, po níž dnes památky není. Nejstarším známým držitelem byl Bedřich ze Lhotky.

tú

Lidmaň.

Trajer XIV. 390. — Sommer X. 201. — Schalter XIV. 93. — Sedláček IV. 111—119. — Kostelní účty zr. 1674 až 1764. — Pamětní kniha od r. 1855.

Obr. 135. Lhota Červená. Svícník v železe kovaný, z XVIII. stol.

Stará fara od r. 1125 do r. 1253 patřila k děkanátu řečickému. Po husitských válkách nebylo tam faráře, a byl filiálním kostela Černovického až do r. 1855, kdy povýšen na farní. R. 1843 shořel s věží. zvony se rozlily a znovu byly přelity.

KOSTEL, zasvěcený Narození P. Marie, byl v 18. stol. nákladem hraběte Kinského vystavěn. Západní průčelí jest rozčleněno dvěma pilastry s římsovanými hlavicemi, okapní římsu ve třech dílech podpírajícími, a s nástavkem. Ve středu prolomen vchod orámovaný omítkou a segmentovitě lomenou římsou přizdobený. Pod ním se nalézá plastický znak Kinských a nad ním Schonburgů. Nad vchodem prostranné obdélné okno segmentem zaklenuté. Po stranách konchovité výklenky s konchou, mušlí vyzdobenou. Štít trojhranný vyzdoben uprostřed výklenkem a po stranách volutovitě zakončen, na krajích jehlanci oživen. Loď jest rozčleněna lesenami v římse končícími. Při severní straně stojí věž čtvercového základu o 1 patro vyšší lodi. V podstřeší okna půlkruhovitě zaklenutá, pod nimi elliptická. Presbytář uzavřena třemi stranami osmiúhelníka; jest rovněž lesenami ozdobena.

(Obr. 136.) Vnitřek lodi kryt valenou klenbou s okenními lunetami nad hudebním kůrem. (Obr. půdorysů 137.) Chor spočívá na dvou čtyřbokých

a s pasem

■á¹

8 t

A-

-iilSSliä

iMs.

?«*g

Obr. 136. Lidmaň. Farní kostel.

pilířích pasem spojených a českou klenbou krytých. Loď jest 19'6 m dl., 10'8 m široká. Lunetová klenba v lodi opírá se o sdružené pilastry, které

Obr. 137. Lidmaň. Půdorys kostela.

nesou mocně vyloženou římsu. Oblouk triumphální půlkruhový. Do lodi prolomena s obou stran 4 segmentovitě sklenutá okna. S jižní strany pravoúhlý vchod. Presbytář 395 m dl., 8'56 m šir., má 1 travée a pětiosminový závěr

a jest čtyřmi okny segmentovitě sklenutými osvětlena. Klenba lunetová. Pod věží k severu přiléhající jest sakristie křížem klenutá s obdélným oknem. Má čtverečný půdorys o straně 3 9 m.

Hlavní oltář, r. 1760 postavený, jest jednoduchá sloupová architektura s vyloženou římsou a nástavcem volutovitě zakončeným.

Obraz Nanebevzetí P. Marie nový.

Při stranách oltáře dva pěkně řezaní andělé.

Za oltářem na prkně nápis:

**"**'#

‘Ä

S: Povolenij Velebneho Pana Fararze P. Pavla Prazzaka Gest stafirován tento Oltarz od Janna Linharda Devatij Stafíra ze Včelnice z nákladu Lidmanskij obce toho czasu Richtarze Jann Guna Consele Vit Richetski Girzik Crzist An: D: 1760

Monstrance paprsková, 68 cm vysoká, dovedně tepaná z mědi, zlacená. (18. st.)

Na postranním oltáři na levé straně socha P. Marie, 90 cm vys., s Ježíškem na rukou, výborné řezby, klidného postoje a pře-milého výrazu v obličeji. (17. st.) (Obr. 138.)

4/

Zvony.

I. š. 60 cm, v. 43 cm.

Relief sv. Jana Nepom. Kolem koruny akantová ozdoba a uprostřed znak Schonburgů | a pod ním:

TENTO ZWON JEST LITÝ W PRAZE W ROKU 1846

Obr. 138. Lidmaň. Socha P. Marie.

OD KARLA BELLMANA C. K. DVORNÝ ZWONAjŘE.

II. š. 92 cm, v. 74 cm.

Kolem koruny a dole na plášti akantová ozdoba. Relief P. Marie. Na plášti:

DNE 10 ČERWENCE 1843 BYLA VĚŽ S KOSTELEM LIDMAŇSKÝM BLESKEM ZPALENA A ZWONY ROZLITI ROKU ALE 1846 ZA PANO-

WANJ

GICH OSWJCENOSTI KNJŽETE PANA EDWARDA SHÖEN BURGU PANA NA ČERNOVICICH ATD. BYLI TITO ZWONY W PRAZE OD KARLA BELLMANA C. K. DWORNY ZWONAŘE LITJ KE CTI A CHWALE BOZI

ZASE ZAVĚŠENI

III. š. 73 cm, v. 57 cm.

Relief sv. Václava: u koruny a na plášti dole akantová ozdoba. Na plášti:

TENTO ZWON JEST LITJ W PRAZE W ROKU 1846 OD KARLA BELLMANA C. K. DWORNY ZWONA&E.

Loutkov.

Sedláček IV. 347.

TVRZ stála ještě r. 1669, vyhořela pak r. 1790. Byly zde tou dobou příkopy s mostem zvoditým. Dnes stojí tu vinopalna.

lil

«WB,

mm

■!

i?

Obr. 139. Lukavec. Farní kostel.

Nejstarším držitelem byl Jeník z Mezimostí, který se r. 1316 připomíná.

Lukavec.

KOSTEL zasvěcený sv. Václavu jest orientovaný. Z původní stavby ničeho nezbylo, než věž. Vnějšek prostý s věží při straně severní. Věž o čtyřech patrech jest osmibokým jehlancem kryta. (Obr. 139.)

dlouhá, jest elliptická a konchovitě

Vnitřek rovněž prostý. Loď 1&63 m dlouhá, 8’ 14 m šir. Triumfální oblouk půlkruhovitý. Presbytář 512

sklenuta.

Na hlavním oltáři obraz sv. Václava z nové doby, dovedně malovaný od Jana Richtra z Kutné Hory r. 1843.

Cínová křtitelnice má kotlík 29 cm vysoký. Měla původně tři nohy, které odříznuty a zbyly jen hlavy vousáčů. Kotlík vyzdoben dvěma lvími hlavami. Přidržovadla víka mají tvar tří hlaviček andílkův. Na víku nasazen Kristus na kříži, dobré modelace.

Na kotlíku jest nápis:

FONS SACER ECCLESLE LUKAVECEN SIS ÍN HONOREM SS. TRINITATIS FVSVS. ANNO D. 1637.

Na druhé straně:

QVI CREDIDERIT ET BABTI SATVS FVERIT SALVVS ERIT Vše ryto. Na spodku víka vyryto 54. (Obr. 140.) Zvony r. 1866 přelil Josef Diepold v Praze.

ZÁMEK má tři fronty do pravého úhlu s hrazenými příkopy, kde se dnes zahrada nalézá. Západní průčelí jest jednoduché o věži v rohu na severní stranu.

Čtverečná věž kryta jest osmibokým je-hlancem v lucernu přecházejícím.

Uvnitř ve dvoře v přízemku arkády v prvním patře zazděné. Na čtyřbokých pilířích, které mají podstavce s plinthem a torrem, spočívá křížové klenutí. Klenby přízemku jsou vesměs křížové.

Na dvoře leží v žule tesaný sdružený znak: v levo lev šíp držící a v právo korunovaný dvouhlavý orel. Na něm jest následující legenda:

Obr. 140. Lukavec. Křtitelnice.

DES WOHLGEBORENES HERR THUS BALD FRANK FREIHERR VON DOWALD A. H. LUKAWETZ KRZESSIN MEZILES UND BURZENICZ RÖMISCHE KAY. MAY. OBERSTEN-WACHTMEISTER GESTORBEN 27. DECEMB. A. 16—

Mezilesí.

KOSTEL zasvěcený sv. Jakubu Většímu připomíná se r. 1384 jako farní v dekanatu Řečickém. Nyní jest filiálním ku faře Lukavecké. Byl v druhé polovině 16. stol. přestavěn. Poslední úprava vnitřní z naší doby.

Kostelík tento jest orientovaný, prostá stavba. Loď jest obdélná, k severu okna segmentem klenutá, k jihu dvě okna, rovněž i pravoúhlý vchod. Presbytář uzavřena třemi stranami osmiúhelníka a osvětlena od jihu

dvěma okny. Loď značně vyšší presbytáře jest šindelem kryta. Presbytář má mansardskou střechu. Ku presbytáři přiléhá na východ věž čtyřboká, krytá osmibokým jehlancem. Má dva vchody: od východu a jihu. V prvním patře v podřímsí čtyři půlkruhovitá okna. (Obr. 141.)

m

áSSSS

u'A’

Obr. 141. Mezilesí. Filiální kostel.

Vnitřek. Lod prostý obdélník, 11'95 m dl. a 8‘08 m šir., ploše krytý, bez ozdob. Presbytář oddělena lomeným, triumfálním obloukem, jehož rozpětí činí 5’45 m a tlouštka 1 m. Presbytář jest 6'05 m dl., 59 m šir., a klenuta goticky bez žeber; má jedno travée a tři strany osmiúhelníka. Vzadu spočívá klenba na třech sdružených pilastrech s římsovanou hlavicí. Kobka podvěžní, nyní sakristie, křížem klenutá, má ve straně 3’6 m. (Obr. půdorysu 142.)

Hlavní oltář z r. 1748, bez umělecké ceny.

Při jižní straně oltář sv. Jana znázorňuje tohoto světce ve vězení dlícího. Řezba ve vysokém reliefu jest pěkné práce (z 18. st.).

Svícník téhož vzoru jako v Pacově a Hořepníku.

'v

V presbytáři náhrobek v žule tesaný, s touto

legendou:

MORTALIBVS

AD

IMORTALITA TRAN SIWIT PERILL. DNU. AMADEUS

Obr. 142. Mezilesí. Půdorys kostela.

SCH WARZEN WOLF DIE XXVI. AUG JET. LXIII

qVo LeCtorIe DiCIto reGVIes sIt El seMpIterna

Zvony.

I. š. 82 cm, v. 70 cm.

Relief Ježíše Krista na kříži, pod nímž Jan a P. Maria.

„7

r.

Kolem koruny nápis:

TENTO ZWON ZŘÍZEN GEST ZE ZADVŠNIHO

JMĚNÍ

ZA ČASU JANA VRBICKEHO FARAŘE ROKU 1856. Na dolní části zvonu a u koruny akantová ozdoba a uprostřed nápis:

LITÝ W PRAZE OD KARLA BELLMANA C. K. DVORNÍHO ZWONAŘE II. š. 40 cm, v. 30 cm.

Kolem koruny se vine nápis psaný písmem gotickým a sice minuskulí:

Ißfa hopßljo Itßstjßpfjo osntbßsaißljö Ipm'fßfjo ithißlan fßrtfo it sroafßimt tjafcufw.

Miličov.

Trajer XXV. 700. — Sommer X. 169.

Na návsi stojí KAPLE půdorysu obdélného s předsíňkou. Uvnitř jest ploše kryta. Na střeše sedí věžička.

Na cestě k Rychnovu, hned za vsí, stojí BOŽÍ MUKA, která mají na podstavci následující švabachem psanou legendu: £eíf)a 1718 o    3tt)aU;cf) ttyto bojie mttfty

gfou :po3tabenL (Obr. 143.)

ílSk/

Obr. 143 Miličov. Boží muká.

Mirošov.

Sommer X. 162. — Schaller XIV. 86, 87. — Sedláček IV. 276.

ZÁMEK.

Do válek husitských náležel Mirošov biskupům pražským a připojen byl ku panství pelhřimovskému a konečně r. 1788 dostal se v držení Josefa Richlého, kterýžto rod až dosud jej drží.

Že zde bývala v XVI. stol. tvrz, patrno na východní části ovčína, který má sgrafitovanou rustiku. Též vedlejší stavení má v přízemí i v prvém patře sgrafitované sloupořadí o čtyřech polích. Uvnitř polí sgrafitovaná okna.

Nynější zámek stojí na místě staré tvrze s hlavním průčelím k severu. V bocích jest po risalitu a uprostřed trčí věž o čtyřech patrech, rovněž zbytek staré tvrze. Věž v přízemí křížově sklenutá, s okénkem pro vrátného, které jest segmentovitě sklenuto. Od severního průčelí vybíhá na východ křídlo, v němž se v přízemí zachovaly původní křížové klenby na mohutném čtyřbokém pilíři spočívající. Pilíř ve spíži má hrany seříznuté a spočívá na soklu s římsou goticky profilovanou.

Celý zámek v prvém patře a zvenčí přestavěn na počátku XVIII. stol., jak tomu úprava vnitřní svědčí. Z této doby se zachovala domácí kaple českou klenbou krytá a z obdélného pokoje pořízená. Na oltáříku obraz mouřenínské Panny Marie z XVIII. stol.

Na severní straně visí obraz, představující smrt sv. Xavera, s nápisem v levém rohu: IOA • HOGNI • PINX • 1744. Jest správné komposice, karnace i rozvržení světla — roucha tvarů banálních.

Nynější majetník p. Vilém Richlý má v přízemí bohatou sbírku různých starožitností, sebraných po celých Čechách a v nejbližším okolí. V okolí sebrané předměty jsou následující:

Sudlice, pochází z mlýna Dolního Trupla ve Vyskytné č. p. 603.

Motyky a sekery, nalezeny na nedalekém hradišti Vestenhofě.

Meč železný, s rukojetí V5m dlouhý, nalezen rovněž v zemi zakopaný na Vestenhofě.

Soška Žižky z Dolní Cerekve z XVII. stol.

Opodál zámku stojí KOSTELÍK zasvěcený sv. Josefu. Jest orientovaný a pochází — jako zámek — z XVIII. stol. Západní průčelí, vyzdobené dvěma sdruženými pilastry, má vchod lomeným segmentem zaklenutý, nad nímž lomená římsa s volutami.

Pil astry mají podstavce a maltovanou hlavici s nástavcem, jež nese vyloženou římsu.

Uprostřed fagady jest čtyřboká věžička, krytá prohnutým jehlancem, v osmibokou dvojitou baňku přecházejícím. Nad vchodem jsou dvě okna nad sebou. Jedno obdélné, v rozích zakulacené, a druhé elliptické. Hrany průčelí jsou prohloubeny a mají po dvou elliptických oknech.

Loď jest rovněž úzkými pilastry oživena a končí elliptickým závěrem. Kostelík kryt mansardskou střechou.

Vnitřek jest elliptický s kopulovitou klenbou, která spočívá na osmi sdružených pilastrech, z nichž střední mají schematickou hlavici a nesou drobně rozčleněnou římsu. V bocích prolomena okna segmentem sklenutá. Po stranách elliptické výklenky s konchami. V pozadí jest kruchta barokně zprohýbaná. Za presbytáři, jež činí elliptický výklenek, valené sklenutý, prostírá se obdélná sakristie.

Hlavní oltář z XVIII. stol. není co do architektury zajímavý, ale má šest sošek znamenitě řezaných.

Ve středu oltáře sv. rodina s Ježíškem uprostřed. Na právo sv. Anna knihu držící, sv. Josef, volným rouchem oděný; ruce má rozpiaté. V levo Panna Maria, zkráceného sice těla, avšak velmi milého výrazu v obličeji a výborně uloženého roucha. Dále socha sv. Jáchyma. Nejvýš trůní Bůh Otec, jsa obklopen hlavičkami andílkův, pod ním holubice se svatozáří.

Zvonky jsou hladké a nemají legend.

Před kostelem SOCHA SV. JANA NEPOMUCKÉHO, slabé

práce, postavená na 2 5 m vysokém trojbokém podstavci. (XVIII. stol.).

Mnich.

V—",/] i

Jar. Schaller XIV. 121. — Sommer X. 264. — Tr a je r XIV. 393. — Sedláček IV. 270. — Matrika od r. 1659.

Dle Libri Er. připomíná se kostel r. 1384 jako farní, po třicetileté válce byl filiální k Deštné. R. 1759 byl Františkem baronem Gudenusem opraven a farář zde ustanoven.

Obr. 144. Mnich. Půdorys kostela.

KOSTEL orientovaný, z lomového kamene, zasvěcený sv. Janu Křtiteli, jest starého původu; ač v 18. st. přestavěn, nicméně presbytář pravoúhlá, mohutného zdivá, poukazuje na původ do přechodní doby. (Obr. 144.) K severní straně přiléhá sakristie pravoúhlého půdorysu. Loď jest prostý obdélník, v jehož západním průčelí se vypíná věž o třech patrech, která svůj původ do 17. st. klade. Jest rustiko-vaná s vchodem obdélným při západním průčelí, v třetím patře půlkruhovitě sklenutá okna, nad nimiž hodiny se silně vyloženou římsou, nad těmito půlkruhovitě sklenutou. Kryta jest plechem v jehlanec čtyřboký. Presbytář ustupuje o 2'5 m, v rozích má podpěrací pilíře, které jsou v polovině přerušeny gotickou římsou. Pilíře tyto končí 2 m pod okapní římsou. Na východním průčelí presbytáře jest kruhové okno se čtyřlistém. Presbytář má k severu i k jihu okna půlkruhovitě sklenutá.

Vnitřek lodi jest vyzdoben sdruženými pilíři, na nichž spočívají pasy s valeným klenutím s lunetami při oknech, jichž jest s každé strany po třech. Hudební choř spočívá na dvou pilířích s křížovou klenbou. Presbytář jest křížově klenuta bez žeber, se svorníkem.

Oblouk triumfální stlačený, elliptický. Kobka podvěžní valené klenutá. V lodi při severní straně na oltáři obraz sv. Kateřiny, pěkná práce z 18. st. Na jižní straně oltář sv. Anny, barokní to práce ladného provedení. Na hlavním oltáři čtyři páry svícnů barokních s hlavičkami andílčími, na trojnohém podstavci.

Barokní svícník 2 m vysoký.

Na jižní straně kostela zvenčí nalézají se náhrobky do zdi zapuštěné. Nápisy latinkou psané:

ÖStm

■‘•i

' "4

,w>p

IJf-l

SSiiii’M

if

p|l

kj ;

:vi

!jP

■' ■ Í.Í*

rK . Í.3Í

■M2

ß'

'S

i- .fe*

:i#»l

ms

sf

31

iS

E<

1.8

ÉS“

Obr. 145. Mnich. Náhrobky Talmberků z Mnichu.

I. Léta 1568 v Pátek po obrácení Sv. Pavla na víru Kristovu umrzel Urozený Pan Pan Vaczlav z Talmberka syn Jana z Talmberka zde odpoczíva. Tuto památku gest udielati dal Urozený Pan Pan Vaczlav z Rziczan na Horzovicich a na Mnichu.

II. Léta 1552 umrzeli urozeni P. P. Arnosst a P. P. Vilém z Talmberka sinové Pana Jana z Talmberka a zde v Panu odpoczivagí. Tuto pamatku udielati dal urozený P: P: Váczlav z Rziczan na Horzovicich a Mnichu, manziel urozené Pani Magdaleny Ma-lovcovi z Talmberka na Mnichu na den S. Váczlava.

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Pelhřimovský.

III. Léta 1552 v sobotu před narození Panie Urozený Pan Pan Lynhard z Talmberka a na Mnichu Bratr vlastní Pana Jana. Tuto památku gest udiela ti dal Urozený P. P. Vaczlav z Rziczan na Horzovicích a na Mnichu man ziel urozené Paní Paní Majdalény z Talmberka a na Mnichu.

Léta 1559 Umrzela Uroze ná Pani Kuňka Talmberka z Temicz a

na Mnichu Tuto v Panu odpocziva. (Obr. 145.)

I V. Léta 1552 ve cztvrtek před S. katerzinou umrzel uro zený Pan Pan Jan z Ta lmberka a na Mnichu Tuto v Pánu odpocziva

Tuto památku gest ucziniti dal urozený

Pan Pan Váczlav z Rziczan na Horzovicích a na

Mnichu.

V. Léta 1624 10 dne Miesice Zarzi Urozena Pani Lidmila Genczikova ze Svarova Pani na Mnichu život svug v Panu dokonala gegizto tielo v tomto miestie odpocziva oczeká vage slavné s mrtvých vstanie.

VI. Léta Panie 1664 15 dne Septembris usnul v Panu urozeni Rytirz z Pan Zikmund Brzeniek Geziovský z Lub starzi svého 16 let magici Tuto v Panu odpocziva oczekavá veseleho z mrtvých vstanie.

VII. Léta 1675 dne 3 Martii usnul v Panu urozený Ritirz Pan Henrich Fridrich Geziovský z Lub který tuto v Panu odpocziva oczekavage veseleho z mrtvých vstánie. Nákladem Pana Váczlava Gezovskeho tento kamen.

VIII. Léta 1660 dne 6 Octobris usnula v Panu

Urozena Pani Dorota Tomkova z Čejkov jizto tielo tuto odpoczivaje oczekava radostného z mrtvých vzkřísseni.

IX. Léta P. 1587 ve strzedu przed S. Rzehorzem

ráno v X hodin Pan Bůh ráczil gest pogiti s tohoto svieta Urozenau Pani Kateriznu Malovcovou z Hodegova a na Mnichu tuto gest pochovaná. Pan Buh racz gegí dussi milostiw beyti.

X. Urozený Pan Petr Malovec starsi z Malowicz a na Mnichu dal gest léta Panie 1587 v striedu przed swatým Rzehorzem tento kamen udielati na pamatku na tento sklípek že tuto lezi se dvěma manzielkami svími.

pT r

XIl -

.v

éik

*<&. ^ i'- .

íkl

mm

{-

Á':;

Obr. 146. Mnich. Náhrobek Pánů z Mnichu a Talmberka.

XI. 1584 v sobotu na nedieli den S. Martina prostriedkem smrti Pan Buh gest raczil vzieti Urozenau Pani Magdalenu Malow cowau z Talmberka a na Mnichu Tuto gest pochowana Pan Buh racz gejí dussi milostiw beyti.

XII. Léta Panie 1581 druhau středu v postě

umrzel Urozený Pan Baus Pav z Talmberka

a na Mnichu Tady gest pochováni Pan

Buh racz geho dussi milostiw beyti. (Obr. 146.)

Zvony.

1. Šířka 84 cm, výška 68 cm\ uprostřed zvonu na plášti:

ty jsi dědíc české země rozpoměn se na

SVE PLÉMĚ NEDEJ ZAHYNOUTI NÁM NI BUDOUCÍM SVATY VACLAVE KRÍSTE ELEISON

VŠICKNI SVATI PATRONOVÉ ORODUJTE ZA NÁS.

PŘELIT LÉTA PANE 1884 (%) OD A. PERNERA

A SYNA V BUDĚJOVICÍCH NÁKLADEM PŘIFAŘENÝCH

OBCI. MNICHU, BOŘETINA, DRUNČE, CHVALKOVA A MIROTINA

2. Šířka 50 cm, výška 42 cm\ na plášti:

ÍVVante Ioanne nepoMVCeno granDInes repeLLantVr

sVb fortVnato eXCeLLentíssIMI

Dynastae et patronI frIDerICI er

nestI De WInDIsChgRacz cVbernIo

sVb ferDInanDo siIChproWsky páro

Cho Dessnensy refVsa

V pamětní knize farské psáno jest na str. 97. Slýván jest tento ke cti a chvále Pana Boha po shoření a zkazení vsi této Mnichu 1583 od Jana Ganneypor zvonaře slýván jest ten zvon za času panovaní urozeného P. Petra Malovce z Malovic a na Mnichu též urozené Pani Magdaleny Malov-covi z Talmberka. a na Mnichu. Byl přelyty zvon skrz Budějovického zvonaře jehož nadpis: In Honorem B. V. Mariae Proesentatae Fusa sum per Paul G. Haag in Budweis 1696.

TVRZ.

Kde nyní fara stojí, bývala tvrz a dosud ostala skorém nezměněna. Jest to stavení obdélné, jehož místnosti uvnitř všechny jsou křížově sklenuty i v patře, kryté střechou mansardskou. R. 1588 mistr Petr ze Zirov-nice tvrz tuto důkladně opravil a přestavěl.

Tvrz stojí na ostrohu skalnatém a zpevněna byla na východ rybníkem a dále pak skalnatým úbočím. Hospodářská stavení přiléhala do čtverce směrem severním a západním. Zde pak obklopena byla příkopy, které se vodou z rybníka nadýmati mohly.

Prvním na jisto postaveným držitelem byl Purkart z Mnichu, který r. 1359 zde kněze podával. Svobodný pán Gudenus, majitel panství, daroval tvrz tuto r. 1762 záduší a z ní farní budovu s malými změnami upravil.

Myslotín, též Mysletín.

Sedláček IV., 348.

Prostá čtyřboká KAPLIČKA, na jejíž opadané omítce znáti dosud rustiku sgraffitovanou. Na ní jest nápis:

RENOWATVM

1730.

ANNO DOMIMI 1607-

Na stříšce sedí baňka s lucernou, která byla r. 1730 postavena.

U Myslotína leží kámen s nápisem v got. minuskuli:

dulo gBsí jabit ©tra gtnafr Blalja \ IMyslo firta bsn 3. pr?Eb fjrmn nicmi 159 .. .

Pod nápisem jest kříž a klacek zobrazen.

Profil A-B.

ÜSM

«■US

Ä4-

-M

%křr,Zm m

mb

WĚ

má

Profil C-D.

V;

Mys lov.

Sedláček IV., 188.

Na bývalé tvrzi vystavěna myslivna.

Nemojov, též Blažkův zámek.

Sedláček IV, 278.

Bývalá TVRZ, nyní již v rozvalinách, prostírala se na úbočí skalnatém, na sever obráceném. V ostatních stranách zpevněna byla vály a příkopem, dosud v lesnatém pahorku patrnými.

Ur;

Obr. 149. Obra-taný. Okno v presbytáři.

Hluboká studně se zde zachovala. Na úpatí hradu vede šijí tajný vchod do tvrze, jest však dnes již zasypán. Hrad tento býval majetkem pánů z Vokova.

Ze situačního plánu a řezů patrný jest tvar bývalého hradu, bylť skorém čtverečný, v délce 24 m a 20 m šíře. Příkop byl 8 m šir. a místy až 4 m hluboký. (Obr. 147.)

žil

Oblajovice.

Trajer XXIV., 672.

Obr. 148. Obratany. Okno v presbytáři.

ZÁMEK stojí na bývalé tvrzi, má jedinou frontu o jednom patru a jest celý moderně stavěn. Na schodišti umístěny jsou sochy sv. Petra a Pavla sem z kostela Hartlíkovského přenesené, obstojné řezby (18. st.).

Obratany.

Trajer XXIV., 685. — Sommer X., 295. — Method VI., 141.

Kostel se připomíná již r. 1365 jako farní.

Ve válkách husitských byl rozbořen. Později znovu vystavěn. R. 1765 vyhořel i s věží; r. 1768 byl znovu od knížete Schwarzenberga vystavěn. R. 1675 připojen ku Věžné jako filiální.

KOSTEL zasvěcený Narození Panny Marie jest orientovaný, prostý všech ozdob, založení jeho sáhá do doby přechodní, později zgotisovaný a naposled zbarokisovaný. K obdélné lodi přistavěna předsíň z jižní strany, kdež jest vchod gotický bez profilu, výšky 2 tn, šířky 1 m. Tři okna s každé strany jsou půlkruhovitě zaklenuta se špaletami vysoko položenými a velice

šikmými. Presbytář, pravoúhle uzavřená, má na východ gotické okno s tesaným obložením v žule a s dvojnosem. (Obr. 148.) K severní sírane přiléhá sakristie, přístavek to doby pozdější.

fe<

/.-4

Obr. 150. Obratany. Půdorys kostela.

vm

Vnitřek. Loď obdélník, 13 6 m dl. a 9'45 m šir.; tři pilíře nesou pásy, do nichž zapuštěna česká klenba. Kůr dřevěný spočívá na dřevěných pilířích. Loď oddělena jest od presbytáře lomeným triumfálním obloukem bez profilu rozepnutí 5 m a 1*1 m v síle. Čtverečná presbytář klenuta jest gotickým žebrovím, jednoduchého profilu (obr 149), které se sbíhá v hladkém svorníku a končí 2*5 m od podlahy bez konsol ve zdi. Presbytář jest 6‘3m dlouhá a 6‘2 m široká. Se strany evangelijní přiléhá sakristie valené klenutá, profilu parabolického a mohutností zdí činí dojem románské stavby. (Viz půdorys, obr. 150.)

Opodál kostela na stranu východní stojí čtyřboká věž jehlancem krytá, v přízemí původního zdivá, a v 18. stol. znovu postavená. Jest půdorysu čtverečného o straně 4 m.

Síla zdí 15 m.

Hlavní oltář jednoduchá sloupová architektura barokní še sochami sv. Petra a Pavla, figur přemrštěně skroucených, však v ulo-

žení draperie výborně řezaných. Na římse jest umístěna socha sv. Barbory, rovněž posy theatrální. Na oltáři obraz značných rozměrů Narození P. Marie v koncepci dobrý, avšak opravou zkažený.

i'

'⁻?V

fy..

ř:;;;

Obr. 152. Obratany. Nápis na kalichu.

Na oltáři 4 svícny renaissanční, 37 cm vysoké, pěkných forem a 2 mosazné svícny empirové, 58 cm vysoké, tvarů jednoduchých.

Pacifikál mosazný, zlacený a stříbrný, v kartuši z roztřepaného

Sr¹’ 'L -

barokního ornamentu, ve zlaceném rámečku ostatky svátých se svatozáří. Vásovitý nodus a jednoduchá ovální noha; výška 26 cm (18. st.).

Gotický kalich, 20 cm vysoký, šířka kupy 12 cm, noha šestilupenná, prostou galerijkou prolamovanou ozdobená, přecházející ve stvol šestiboký, k noze obrácenými fiálami vyzdobený. Na stvolu pod nodem vyryto Maria Ihesus. (Obr. 151 a 152.)

■V : '‘fi

Nodus sploštělý s kosočtve-rečnými výpustky, které jsou vyzdobeny dvěma listy proti sobě stojícími. Na výpustcích těchto ozdoba stříbrná na černém emailu. Kupa má tvar lehce prohnutý a sedí v koši prolamovaném, práce velmi ladné. Na spodku kupy trojlisty a čtverlisty se střídající fialami ukončené. (15. st.)

Ježíšek, figura vosková ze začátku 18. stol., s parukou roko-

kovou a cůpkem, oděná pláštíkem z těžkého stříbrného brokátu plně zlatém vyšívaným, rozvilinami a květy vyzdobeným; jest vysoký 42 cm. (18. st.) (Obr. 153.)

Svícnik barokní, 2 m vysoký, o 3 nohách s rozvilinami, má stvol spirálovitě vinutý, ve výši 1'5 m kruh třemi spirálovitými opěrami podepřený; hořejší kruh jest podepřen šesti vypnutými opěrami, a jest rozvilinami vyzdoben. (18. st.)

Věčná lampa empirová s festony, v cínu litá.

Zvony:

I.    š. 110 cm, v. 90 cm. U koruny a dole na plášti bordura z barokního ornamentu; relief P. Ježíše a pod ním sv. Jan a P. Maria. S druhé strany zvonu uprostřed relief sv. Petra a Pavla. Kolem koruny se vine nápis: FRANCISCUS ANTONIUS FRANCK ME FUDIT PRAGAE ANNO 1769.

II.    š. 86 cm, v. 72 cm. U koruny pásová ozdoba složená z listů dubových; relief Všemohoucnosti Boží. Uprostřed na plášti nápis:

LITY W ROKU 1868 OD A. PERNERA W BUDĚJOWICICH ZA ČASU IEHO OSWICENOSTI KNÍŽETE LANA ADOLPHA ZE SCHWARZENBERGU COPATRONA KOSTELA : FARAĚE P.,

KARLA BLATENSKÉHO KARLA MIKUŠKOVICE, CO PATRONÁT NIHO KOMISARA FRANTIŠKA KAZDY STAROSTY OBCE VOBRATAN SVĚCENÝ OD ÍEHO EXCELENCI LANA WALERlANA BISKUPA

BUDĚJOVICKÉHO.

III.    š. 44 íw, v. 35 cm. Kolem koruny a na dolní části akantová ozdoba. Relief Panny Marie s děťátkem v ruce a relief Pána Ježíše. Dole na plášti: LITY OD KARLA BELLMANA - C. K. - DVORNÍHO ZWONAŘE V PRAZE 1856.

Nový Oeting, též Etink.

Trajer XV., 394. — Sommer 121.

Původně to byla kaple, která za příčinou zázračného zachránění od utonutí od hraběnky Hipolity Paradis de Lasaga vystavěna byla a soškou Panny Marie, věrně dle sošky ve Starém Etingu v Bavořích tou dobou vyřezanou, obdarována byla.

Nynější kostel byl r. 1786 postaven.

FARNÍ KOSTEL zasvěcený Nanebevzetí Penny Marie jest prostý, orientovaný, lodi obdélné, pěti okny, půlkruhovitě sklenutými, osvětlený. Presbytář ukončena jest pěti stranami osmiúhelníka s lehkým vybočením stran. S obou stran presbytáře jsou přístavby. (Obr. 154.)

V průčelí západním trčí věž o dvou patrech, krytá osmibokým jehlanem.

Vnitřek jest rovněž prostý a loď ploše krytá jest 21 2 m dlouhá a 10 m široká. Presbytář oddělena od lodi půlkruhovitě sklenutým obloukem

a má travée českou klenbou sklenuté a závěr šestiboký a jest 1135 m dL a 6'64 m šir.

Na hlavním oltáři obraz Nanebevzetí P. Marie Fr. Čermákem r. 1862 malovaný.

Na hlavním oltáři soška P. Marie, lbem vysoká, v dřevě lipovém řezaná, polychromovaná, věrná to napodobenina sošky ve Starém Etingu v Bavořích. (17. st.) (Obr. 155.)

Kalich 27 cm vysoký, dobré tepané práce, má nohu zdobenou mušlovým ornamentem, nodus osmiboký, vásovitý, kupa sedí v pěkném mušlovém ornamentu. (18. st.)

Obr. 154. Nový Oeting. Půdorys kostela.

Za oltářem do zdi zazděna jest nádobka se srdcem hraběte Paradisa de Lasaga. Otvor zakrývá kovová deska, na níž jest napsán následující nápis písmem rytým:

Hic lacet Cor Illustrissimi S : R :

D. comitis Francisci Bernardi de Le Saga Paradis S: C • R. Maiestati Camerarii Regii districtus Bechinensis actualis Capitanei Domini in Czelnitz, Dizkov, Czastrov et Coletz qui pie obiit die 20 Februarii anno 1709. Aetatis suae 60; Et qui dum viveret erga beatissimam Matrem semper pius eidem Cor suum consecravit, requiescat in páce amen.

Zvony:

I. 60 cm vys., 77 cm šir. Sv. Jan Nepomucký. Má nápis: Sv. Jene Nepomucký oroduj za nás. Na druhé straně:

Ulil A. Perner a syn

v Českých Budějovicích 1. P. 1891.

SICUT IN EXTREMIS SIBI FULGENS ADFUIT AGMEN SIC PARITEP, NOBIS MATER ADESSE VELIS PLEC CAMPANA B. V. MARIE NOVETICENSIS IN DOMINE YCZELNICENZI DICATA REFUSA FUIT.

II. 52 cm vys., 68 šir. Relief Panny Marie. Má legendu velkou latinkou psanou:

1768.

Na druhé straně relief sv. Jana Křtitele, kříž a P. Maria.

III. 20 cm výška, 27 cm šířka-Relief anděla a nápis:

ADALBERT PERNER 1820.

Naproti škole nalézá se kamenný sloup na podstavci v žule tesaný s deskou, na níž socha Boho-rodičky, rovněž v žule tesaná, slušné práce. Letopočet na podstavci 1701.

'D

'&■

Ts

Pacov.

■fi

mí!

T r a j e r XXIV., 678. — Sommer X., 188. — Sedláček IV., 204. — Schal 1er XIV., 53. — Gruber G. III., d. p. 81. —Městský urbář z r. 1718. — »Velký požár v městě Pacově r. 1727.« Vydal Vlastimil Hálek.

Obr. 155. Nový Oeting. Soška P. Marie.

ZÁMEK nynější býval dříve klášterní budovou s kostelem. Klášter měl kvadraturu, která odbouráním křídla východního v nedávných letech na tuto stranu byla otevřena (obr. 156).

Zámek jest prosté stavení o dvou patrech, bez výzdoby. Uvnitř do kvadratury otvírají se chodby v přízemí i v patrech, do pásů křížem sklenuté. Obraz tohoto kláštera uchoval se v půdorysu z r. 1719. Klášter sám byl vystavěn na základě starého hradu. Hrad tento, tehdy snad tvrz, držel na sklonku 13. století Číč z Pacova, ve století 14. král Jan, který jej brzy Malovcům prodal. Za těchto tvrz ve hrad proměněna a kostel farní vystavěn.

Za Robnhapa ze Suché a za Spanovského z Lísova, ve století 16. znovu byl přestavěn. Ve století 17. přešel na Myslíka z Hyršova, který v závěti své celé zboží Pacovské Karmelitánům u Matky Boží Vítězné na Malé Straně s výhradou odkázal, by po jeho smrti manželka jeho Barbora,

1///////1

li!

•i

I

I

l!

c

p

;

U

!

i

H

-II -

Ui

•jíl

[■

ijj

m

Jíl

l__I

zz

jJJ

ÍWfftw'"'

;

B

|| <1

i

<

^—r~

\

♦j-

j

:

//

(

A

R i l I l I I }

tw

i

//

//

v • vO

er

Tr~rr

6\).

Tťťí

ei ;=,

HP

-O

Obr. 157. Pacov. Půdorys kláštera z roku 1719.

rozená hraběnka ze Zdaru, doživotně v užívání ostala. Po smrti této r. 1666 ujali se Pacova Karmelitáni a počali ihned klášter stavětí. Větší část hradu zbourali, příkopy zavezli a srovnali, a to zejména na straně jižní, a část

hradu do stavby pojali, jak to ze zachovaného půdorysu kláštera z r. 1719 patrno. (Obr. 157.) Zbyl zde ze staré stavby palác s podsíní, k němuž přiléhala na západ okrouhlá věž základů dvoumetrových, valené sklenutá a do dnes v přízemku Zachovalá. Od severního rohu paláce vedly hradby s baštou kruhovitou v rohu severním a na východ s baštou či věží čtyřhrannou. Odtud vedly hradby směrem jižním, při východní straně až ku

WĚr

rm

Jř

::

w.

.* *Y ^

ili

fc.-

MU

R4

»d

PJ

ET

JI

■ r|

Obr. 158. Pacov. Reliefy na opěracích pilířích.

bráně, kde býval zvoditý most přes příkop. Příkopy jsou dosud patrny pouze na straně západní. Na straně východní říká se do dnes na valech. Ze starých sklepů, křídla severního, zachovaly se sklepy valené sklenuté. Dle půdorysu (obr. 157) soudě, byl klášter daleko menšího rozsahu, ale později vystavěný kostel dle téhož půdorysu ostal na témže místě, t. j. v rohu západním jižní fronty a má přibližně týž půdorys jako nynější. Byl rovněž uvnitř ellipticky založen a jen presbytář pozměněna a schodiště před kostelem změněno. Za císaře Josefa II. byl klášter zrušen a stal se pak i se zbožím Pacovským majetkem nově utvořeného biskupství Budějovického. Poněvadž však statek málo vynášel, byl prodán. Posledním z držitelů jest advokát vídeňský Dr. Weiss.

KOSTEL FARNÍ, volně na hořejší části náměstí stojící, založený ke cti sv. Archandělu Michaelu, stál již r. 1366. Že zde již v 13. stol. kostel stál, souditi možno z náhrobku Hrona z Pacova. R. 1737 kostel vyhořel a obnoven. R. 1802 byla fara na děkanství povýšena.

Kostel v nynější podobě byl za Malovců kol r. 1350 vystavěn. Svědky toho jsou erby Malovců na opěracích pilířích. (Obr. 158.)

Kostel není přesně orientovaný. Západní průčelí chrámu opřeno jest v rozích pilíři o dvou ústupcích a v prostřed pilířem o jednom ústupku,

OS;

'(& A M

~-B^0

Obr. 159. Pacov. Kružby oken v průčelí.

-H-H

3    10    1!

H I

15 dtn.

kosinou krytém. Uprostřed stěny jest trojdílné gotické okno se skružím dosud Zachovalým. (Obr. 159.) Vyzdobeno jest čtyřlistém s plameny a dvoj-nosy. Do konstrukce stavby pojata věž se strany jižní a zdá se, že i druhá věž na straně opačné byla založena — však dostavěna nebyla. Učiněno z ní schodiště na kůr a na půdu i věž. Schodiště toto jest o čtyřech patrech. Levý bok lodi opřen dvěma pilíři o dvou ústupcích. Do lodi se strany severní prolomena dvě gotická okna a sice dvoudílná. Prvé má v kruhu plameny a dva dvojnosy, druhé pak v kruhu tři trojlisty a dva dvojnosy. (Obr. 159.)

K sakristii, stavbě doby pozdější, přiléhá schodiště na způsob oblé věže stavěné, na oratoř a literácký kůr vedoucí. Věž na jižní straně jest čtverečného základu a v rozích opřena pilíři o dvou ústupcích, krytými kosinou. V přízemí má půlkruhovitě sklenutá okna. Jest o šesti patrech. Ve výši pátého patra má ve čtyřech stranách prostranná, goticky sklenutá a profilovaná okna. Podřímsí jest ve stranách lomeno. Kryta jest osmibokým jehlancem, plechem pobitým. (Obr. 160.)

Loď se strany jižní má dvě okna goticky sklenutá, beze skruží. I tato strana opřena jest dvěma pilíři o dvou ústupcích. S této strany vede do

kostela dobře Zachovalý, jemně provedený gotický portál (obr. 161.) v kameni tesaný.

Ostění skládá se ze tří žlábků a tří oblounků a ze dvou hruškovitých oblounů. Nad celým ostěním vystupuje z plochy archivolta, oblouku lome-

.?

;<1

m,

**ř (*»

Sj,

Wm

EĚJI

j*

pr

■y-./sr

T/

Obr. 160. Pacov. Děkanský kostel, v pozadí zámek.

něho, počínající konsolou, která ukončena jest obrácenou lilií, a sleduje ostění rovnoběžně s obou stran a při vrcholu fiálou, nyní přizděnou, končí. Vše jest velmi jemně a dovedně v žule sekáno a náleží době střední gotiky.

Presbytář jest při jižní straně opřena třemi opěráky o jednom ústupku s původním trnožem. Do presbytáře prolomena jsou dvě okna goticky

Obr. 161. Pacov. Portál dek. kostela..

a reliefy řemeslníků při stavbě zaměstnaných v kameně jsou vytesány.

(Obr. 158.)

sklenutá beze skruží. Presbytář ustupuje o dva metry od lodi a jest kolem při rozích i bocích opřena sedmi opěracími pilíři, na nichž znaky Malovců

■ **■ .v

lil li#

.

■

■ V

& 'wmM

' V??:

■■

i-rz-

i-

W l) 1    2    *»    *> b i Ö 9 V

imiuiu)—j—|—j— |—l—i—1—I—M

U) dkm.

! li

Ě : i i i :

Uvnitř jest loď osmibokým pilířem rozdělena na dvě lodi. Hlavní 16T m dl. a 9 2 m šir., boční 10'7 m dl. a 4‘2 m šir. Tento pilíř má trnož

'i

llf-p

'ia=#ž

i»

k:

cUv10 0 |iiiiiiiii|

1    2    3*»    5    6    ?    8    9    10    11    12    15    1*.    15m

Obr. 162. Pacov. Půdorys kostela.

-■ 1

|i|

iib

IS\r

MMM

hi)

IW

i\

Iw]

ll

ij*

Obr. 163. Pacov. Svorníky, profily žeber v lodi, presbytáři a Božím hrobě.

95 cm vysoký se žlábkem. Od tohoto pilíře rozvětvuje se sítová klenba

ve dvě travée. Přední jest 5'9 m dl. a 9'2 m šir., zadní 4’8 m dl. a tolikéž

široké. Pokračování tvoří věž. Nad kůrem hudebním prostírá se třetí travée

5’4 m dl. a 9‘2 m šir., rovněž síťovou klenbou

sklenuté. Kobka podvěžní čtverečná o straně

3'9 m jest do dvou stran otevřena oblouky

goticky sklenutými, bez profilace. Kobka jest : -—i

i¹

rovněž síťovou klenbou sklenuta a velmi jemně

rozčlánkována. (Obr. 162.) Jednotlivá žebra

sbíhají se ve svorníku středním, znakem Ma-

!<

řl

lovců opatřeném, a v osmi menších (obr. 162)

štítech na křížení žeber položených. (Viz

půdorys obr. 162.) Nad kůrem hudebním má

žebroví jinou profilaci než nad lodí. Žebra

v lodi jsou lehce vyžlábkována a sbíhají se

ve dvou svornících, které mají tvar čtyřlistých

rosett se čtvercem se křižujících. Uvnitř znaky.

Obr. 164. Pacov. Konsola z lodi.

(Obr. 163 A B.) Žebra usazena jsou na kon-solách tvaru obráceného jehlance, stěn prohloubených. (Obr. 164.) Na straně severní přistavěn literácký kůr a oratoř, na kterou se z kůru hudebního jiti může. Kůr literácký jest přístavek z konce 17. neb z počátku 18. stol. Spočívá na dvou pilířích s pásy a křížovou klenbou. Z hudebního kůru se přijde do komory v prvém patře věže, kde zlaté a stříbrné nádoby kostelní byly uchovávány. Vchod, který tam vede, jest gotický a dveřmi železnými, goticky zpracovanými opatřen. Komora jest lomené, goticky, bez žeber sklenuta.

Obr. 165. Pacov. Malovaná gotická skříň.

Tam nalézá se skříň gotická, pásovým ornamentem zdobená. Má římsu na způsob cimbuří zpracovanou a pod ní jest malovaná gotická pásová ozdoba. (Obr. 165.)

Loď oddělena jest od presbytáře obloukem triumfálním, dvěma žlábky a oblounem profilovaným. (Obr. 166.) Triumfální oblouk jest lomený a skoro půlkruhu se blíží a má rozpětí 7‘8 m a síly 1 m. V náběhu má římsu se žlábkem. Pod římsou jsou výžlabky zvíře-

čími hlavičkami vyzdobené. Spočívá na gotickém trnoži. (Viz příčný řez obr. 167.)

Presbytář má dvě obdélná travée 2 m á\. a 8'4 m šir., a závěr o pěti

(Tm. 10    0    1    2    3    4    5    6 dm

stranách osmiúhelníka 4'85 m

Mi

Obr. 166. Pacov. Profil triumf, oblouku.

hloubky. Jest goticky sklenuta; žebra jsou jemného profilu, beze svorníku. (Obr. 163 A.) Usazena jsounakonsolách tvaru obráceného a třikrát přepásaného jehlance. Tyto konsoly byly v letech čtyřicátých po konsolách v lodi padělány. Dříve tam byly přípory s hlavicí, které k vůli patronové malbě byly osekány. Nyní se toto elegantní žebroví lomí ve výši dvou metrů nad konsolami. Konsoly i části žeber jsou z cihel a malty zdělány. Pod oltářním

ÜÜ

0    1    2    3    b    5    6    ?

piMU|-1-1-1-1-1-1-1-

9    10 m

in

Obr. 167. Pacov. Řez příčný.

obrazem, který těsně přiléhá ke zdi, možno poznati konsoly tvaru původního. Jsou tvaru hruškovitého a pro nedostupnost těžko je lze znázorniti.

Do presbytáře prolomena čtyři okna. Páté v čele jest zazděno. Nad okny mezi žebrovím umístěna renaissanční římsa. (Obr. 168.) Presbytář

zachovala se z původní doby založení kostela, z doby vyspělé gotiky, kdežto loď s věží přestavována byla ve stol. 15. (Viz řez podélný obr. 169.)

'V

*N

iss*

'ť-

fb

tik

WĚĚKgm

HH

WS

...

"WBPE3E

'K

:U3S$

•.

V'

■f"V~

mm >

|4j

mjk

mf-.

mi

fj

|h

1-

-J3!

.. TO*

a

..i-

a..: ,

ř!

HL

4f

Lf

Obr. 168. Pacov. Farní kostel (vnitřek).

Do sakristie vede vchod s vodorovným nadpražím s podpěrami v koutech s ostěním pozdně goticky profilovaným. (Obr. 170.) Na sever proti věži vede vchod s vodorovným nadpražím s podpěrami v rozích. Jest v kameně

tesán a dobře profilován. Má dva oblouny větší a dva menší se čtyřmi žlábky. (Obr. 171.)

Hlavní oltář jest tabernakulové architektury s postranními bran-

Imimi li

Obr. 169. Pacov. Řez podélný.

m \n //

íi

EliW

4M

kami z 18. stol., nevalné ceny. Jedině pozoruhodná jest řezba na taber-nakulu, představující ve vyvýšeném reliefu večeři Páně. (Obr. 172.)

Na hlavním oltáři jest kopie starého obrazu, klanění sv. Tří králů od Bedřicha Kamaryta, děkana v Deštné, dovedně zhotovená.

Tři páry dřevěných svícnů z 18. stol. Na trojboké noze, hlavičkami andílků zdobené, sedí stvol šestiboký s trojbokým vásovitým nodem a v trojbokou misku končící. Výška 95 cm. Velmi dobrá řezba.

Postranní oltář, sv. Josefu zasvěcený, jest dobré komposice z konce 17. století. Má sloupovou architekturu s vyloženým kládím a nástavkem, tvaru baldachýnu, anděly se stran neseného. Po stranách stojí sochy sv. Jana a sv. Lukáše, řezby velmi dobré.

Mezi pilastry umístěn jest obraz, smrt sv. Josefa představující, jenž má ráz více dekorativní; jest širokým štětcem malován, správný co do kresby i mode-lace a harmonický v rozvrhu barevném.

Křtitelnice cínová, gotická, 121 cm celá vysoká, má kotlík tvaru obraceného zvonu 45 cm vysokého a spočívá na třech nohách. Nohy mají v nasazení tvar vousatého muže s vévodskou čepicí a končí v ptačí dráp a jsou 35 cm vysoké.

iß

3 An

111 ii i M i

Obr. 170. Pacov. Profil ostění.

Na plášti přiletovány reliefy sv. apoštolů a P. Marie. Na okraji kotle jsou tři hlavy mužské s kápěmi jako přidržo-vadla. Na kotlíku dvě hlavy lví s kruhy v tlamě a nad nimi nápis majuskulí v pásku rytý: S20B DOMINI G9NÖR0SI DOMINI | SI6ISM2INDI | RMBMhKP D0 S?iaH7í ÄßßO 1538. Na spodku kotlíku opět tři pásky a v jednom nápis psaný majuskulí: (R&I GR0DIDQRIT NT B7ÍBTIS7ÍT2IS F2IQRIT, S7ÍLV2IS QRIT). Uprostřed víka umístěna jest koule s křížem. (Obr. 173.)

S víc nik 25 m vysoký, ze železa kovaný, stojí na třech volutovitě stlačených nohách. Stvol má spirálovitě skroucený a přerušený dvěma plechy, které jsou konsolami volutovitými vzepřeny. Dolní plech má 85 cm v průměru a horní 45 cm. Svícník ukončen křížem. (18. stol.)

Kalich 18 cm vysoký, stříbrný a zlacený, má nohu kruhovitou, na níž tři emailované medailony jsou umístěny. V těchto medailonech namalováni jsou: sv. Ida, sv. Ruprecht a sv. Ildefons. Nodus jest trojboký, vásovitý, kupa pak ozdobena třemi kartušemi, v nichž opět tři emailované medailony s malovanými obrazy sv. Isidora, sv. Řehoře (?) a sv. Kunhuty (?).

Nad medailony jsou festony, hlavičkami andílků přerušené. Tepání dovedné, malby dobré a ciselura jemná. Konec 18. stol. neb počátek 19.

(18. stol.)

Monstrance jest 70 cm vysoká, paprsková, nevalné umělecké "ceny.

r-

t.....~

'•~j

áll

&■

3 dm.

Věčná lampa jest v mosazi tepaná, trojboká, tvarů mušlovitých. (18. stol.) Náhrobky.

I. Nejpamátnější ze všech " náhrobků jest náhrobek Hro-ná z Pacova. Pochází z počátku 13. stol., snad z původního kostela. Byl nalezen r. 1877 při upravování ter-rainu kol kostela. Tehdy m sníženo bylo niveau na stranu jižní asi o 2 m a tu pod samým vchodem kostelním nalezen. Jest v žule tesaný, uprostřed úzkými rýhami jest vyobrazen Hron ve staročeském úboru. Čepici má na hlavě a na těle řízu spjatou na ramenech dvěma sponami, majícími tvar štítků. Hron drží v levici štít s erbem Hronů z Pacova a v pra-obr. i7i. Pacov. Profil vici krátký meč. Kol obrazu vine se nápis psaný majus-kulí písma románského, avšak již gotisující:

DOMINO IiRONO DH PÄ-

dZOW. (Obr. 174.)

B5B

ostění v severní lodi.

II. Náhrobek psaný minuskulí s majuskulí gotickou:

Zd\)ň ]2>antE 1596 NDe rjíraríeh po sroaíítu J'ilipa a Hakuba u řjobinu bE salon usnul W panu Hrozní; a síaíerjnp IRijfirj pan Han Cpanou skEi; \ Jnjsoua gEÍjo milosti (EisarjB rpmskE kragECí misku sroEÍjo jim gsa XXXVI Ieíeiíj a íuío ííeIo geí;o obpoqiraa ocjEkanagE sIaunEÍ;o j mrfuprk m shrtissEutE a slamu mscjnE gEÍ;o bitssB.

III. Rovněž gotickou minuskulí s majuskulí:

JCeířja J^arttB 1566 ío auímp prjeb na nEbBojEítnt panmj B)ane umrpl pan ©rmbnrír Ifrabsk \ I|rábřut a na Bobtri i @EirtÍrfjonuB íxeIo ínío iEjp

}$an Bufj rac| ntu ntilosítro berríi JÜntsn.

li,

H

t

■U.....

Mrasl

y'Wr **

-- 1

J.;p

li

Y

I;,;

Lv«*?'

<í v.y«,k.

í ■ V

I, ^,-.N5

M •. -iJIkm

TO,

SR

, V¹

} GeO

'Ě~

Obr. 172. Pacov. Relief na tabernakulu.

IV.    Červený mramor a uprostřed znak. Psáno lat. majuskulí. LETHA PANIE 1617 W SOBOTU . . . MARTINA UMRZELA GEST ANASTAZIE VÍTKOVA RZAWA ZE : . , RZAWE PANI NA PACOWIE DUBU A MEZNE A

W TOMTO MIESTIE ODPOCZIWA.

V.    Uprostřed v žule tesaný znak Leskovců. Gotickou minuskulí psaný:

fflz sírjŤEbn prjeb sto. IBaríinun leífja pante 1764 umrjela nrojena pant Boroía UDožíroroqotoa j Beshoioce na ^roserjt urojeneljo a síaíerjneíjo rtítrje pana Babtslatoa MDosírorore \ Hojlotoic ntanpelka a ínío poiřjoroana pesí $ an Bufj hub porfjnmlen

VI.    Náhrobek tento jest pod křtitelnicí a patří rodu z Talmberků.

VII. Vedle nepřístupný náhrobek náleží Leskovcům.

VIII. Červený mramor.

LETHA PANIE 1609 W NEDIELI

PO SWATOSTY FRIDRICH SPÁNO

WSKY Z LISOWA ZIWOT SWŮG

DOKONAL A W PANU USNUL

GEHOZTO TIELO

TUTO POCHOWANO GESTY.

-/'i

— —*■£■

i.

■I

'*4ÉL

Obr. 173. Pacov. Křtitelnice.

Obr. 174. Pacov. Náhrobek Hrona z Pacova.

IX. (Minuskule gotická s majuskulí):

Heílja 1554 .....Krojena pant ífíagbaíena Bosíroucjooa

j Kralooicj

\ Kralouírj ntanjielha urojeneíjo ntagbalena

Kristina j Kralouir.

Kol znaku Ostrovských: Ißan Bůí; hub podjoálrn.

X. 1530 UMRZEL STATECZNY .... Jest nečitelný a dle znaku náleží Kabům z Rybňan.

XL Rovněž minuskulí s majuskulí gotickou:

• . . . Jtljbiefa | (Ejßtncjic a J$acon>ie

Xeffja J^anie 1574 ....

(manželka Štěpána Španovského z Lisova).

XII. Náhrobek se znakem Černína z Chuděnic (nečitelný).

XIII. Žulový náhrobek se znakem Ostrovců z Královic, legenda psána minuskulí gotickou, avšak nečitelnou.

XIV. Náhrobek tesaný v červeném mramoru gotickou minuskulí a majuskulí.

©eílja 1588 v ponbißh; na hen sroaíeí;o prokopá untrpl nro jenp a sfafßcjntj IRpíirj Ißan (Bzydj ^{panmoskm; \ lipforoa ge {jojto SEtbIo ínío HDjkrjpssßnp a \ mríropá; Dcjekaraapicj rosíam;.

XV. Náhrobek v červeném mramoru provedený a v horní polovici nese nápis římskou majuskulí psaný.

TUTO LEŽÍ A ODPOCZIWA OCZE KAWAGE OD MRTWICH BLAHOSLAWE NĚHO WZKRZ1SSENI TIELO MRTWE UROZENÉHO A STATECZNEHO RYTIRZE PANA LADISLAWA WILHY ZE RZA WEHO NA PA CO WIE DUBU A MEZNÍM KTERIZ ZIWOT SWUG DOKONAL W MIE STIE PELDRZIMOWIÉ WE CZTWRTEK NA DEN MOUDROSTI BOZIE LETHA

DOCHAZEG1CIHO TISÍCÍHO SSESTISTEHO DWACATEHO.

Pod nápisem pěkně pracovaný znak v reliefu.

XVI.    Na pilíři u oltáře P. Marie Lurdské zazděn v žule tesaný náhrobek 87 cm vys., 55 cm šir. s nápisem:

2etí>a španie

1671. ©ne 5. Sípriíi(ě)? uf nul geft in ^ßattu (Slohmtnt; 3Jhig ^att Urban 9)larfu3 primátor ©ielo . . . (setřeno).

XVII.    Vedle Ježí kámen náhrobní v růžovém mramoru tesaný a v římském písmě psaný:

CE WODICENSI . . .

HIC JACET PATER WENCESLAUS JOSEPHUS SKOKÁNEK SACERDOS ECCLESIASTICUS

13. SEPTEMBRIS A. 1700 IN PAROCHIALI ECLESIA ČETO RAZENSI BAPTISTATUS DIE 14. NOVEMBRIS 1700

..........PACOVIENSIS PAROCHUS

WIT EUM DEUS

AGITOTATUS . . . EX OMNIBUS.....

ANNO 1764 . . . OBSECRAT PIE NE DEUS IN . . . TIMUS REMINISCATUR DELICTORUM ET IGNORANTIORUM JUVEN TUTIS SUAE OMNESQUE PIE MISERICORDIAM DEI ROGAT PECATOR MAXIMUS UT El . . . CERE ET PRO EO DEUM ... RE DIGNEMINI OMNIBUS DIEBUS.

Na pilíři v levé straně lodi jest pamětní deska Myslíkova, ve dřevě řezaná se zlacenými písmenami:

JLLUSTRISS. ET EXELEN RISS: D-D-SIGISMUNDUS JO-ANES MISSLIK L- B- DE HIR SHOWA DNO IN PACZOW ET LHOTA SC. R. QUE MISTIS CONSILIARIAR1US SAVLICO BEL LICUS GENERALIS CAMPI MA RES CHALLUS LEITEN ANT YS NEC NON PEDITV EQVITVM QVE COLONELLVS PIE OBIIT III. NOWEMB A. D. MDCLXVI ORATE PRO EO.

Znak Myslíka z Hiršova.

Zvony.

I. š. T31 7n, v. 0'97 ///. Zasvěcený sv. Michaelu.

Kolem koruny:

1. SIT NOMEN DOMINI BENEDICTUM EX HOC NUNC USQE IN STECULUM AMEN.

Uprostřed na plášti:

2. AD LAVDEM ET GLORIAM OMNI POTENTIS DEI ET VENERATIONEM S. MICHAELIS ARCHANGELI FUSA SUM ANNO 1521 ACCRAVATO AUTEM MIHI CORDE RUPTA FUI 1726 COMBUSTA 1727 DENNO COMBUSTA 1744 REFUNDOR SUB PROTECTIONE DEI ET SS. PATRONORUM ANNO 1752 PRÄGTE A IOANNE GEORGIO KÜHNER CAMPANARUM FUSORE MICROPRAGENSI.

3. SANCTI PATRONI ORATE PRO NOBIS.

II. š. 097 m, v. 068 m. Sv. Václav. Na plášti:

MVNIFICENTIA RSSMI AC ILLUSTRII D P. ERNESTI CONSTANTINI RUZICZKA EPISKOPI BOPL4CMI BUDVICENSIS H^EC CAMPANA REFVSA EST ANNO 1833.

Znak zvonaře a v něm nápis: IOAN ADALBERT PERNER IN BUDWEIS-

III. š. 071 w, v. 057 m. Sv. Florian v reliefu.

Kol koruny: SANCTE DONATE ORA PRO NOBIS. U koruny za každým slovem hlava andílka. Na plášti:

CAMPANARVM FVSORE MICRO PRÄGTE AMD GLORIAM FUSA SVM A. 1752 A IOAN GEORGIO KÜHNER SANCTE FLORIANE ORA PRO NOBIS.

ZRUŠENÝ KLÁŠTERNÍ KOSTEL ŘÁDU KARMELIT

SKÉHO.

Karmelitáni drželi klášter do jeho zrušení r. 1785. Z kostela učiněna kolna a z kláštera zámecké stavení. Kostel byl r. 1727 zachvácen požárem a shořel i s celým městem a farním kostelem; vystavěn znovu roku 1732 Vlachem Calaberem de Monte Carmelo.

Jak vypadal chrám klášterní před požárem, známo jest pouze z půdorysu z r. 1719. (Obr. 157.) Kostel zasvěcený sv. Václavu jest orientovaný a stavěný z části z kvádrů a lámaného kamene i cihel. Průčelí západní jest bohatě vyzdobeno a rozčleněno čtyřmi sdruženými pilastry s římsovanou hlavicí v pěti polích. Tyto pilastry nesou vlys triglyfový a mocně vyložené římsoví ve středu segmentovitě vypjaté. Mezi krajními pilastry jsou apsidy se sochami svátých řeholníků, v kameni tesané, posy skroucené, širokých obrysů, avšak práce slabé. Ve středu vchod pravoúhlý, z tesaného kamene, rozčleněné profilace. Nad ním na volutových konsolách široce vyložená římsa a pod ní znak řádu karmelitského v kartuši, výborné práce i komposice. Pod znakem menší kartuš s letopočtem 1732. Nad vchodem okno prostranné, segmentem sklenuté, nad ním pak dobře tesaný znak ve štítu Myslíka z Hyršova. Nad římsou jest vysoký štít, jejž zdobí združené pilastry s iónskými hlavicemi, nesoucími pěkně článkované římsoví, na němž spočívá trojhranný štít, kde uprostřed trůní socha P. Marie a po stranách štítu sedí andělé. Štít vyplněn jest volutami, na nichž umístěny sochy dvou svátých, v žule tesané. Uprostřed štítu pod sochou P. Marie jest koncha s mušlí, kde umístěn v žule tesaný sv. Václav. (Obr. 175.)

Boky lodi jsou rotundovitě vypjaté a pro velké rozpětí kopulovité klenby sesíleny opěráky při straně jižní, na této straně osvětlena loď třemi

elliptickými okny. K téže straně přiléhá věž o třech patrech, do níž prolomena obdélná okna. Rohy věže jsou vyzdobeny lesenami až k římse hlavní, kteráž se ve všech čtyřech stranách půlkruhovitě vypíná. Na věži sedí osmiboká helmice v lucernu vybíhající a osmibokou báňkou končící.

#*#

5ft

J4T

.4

&Ég

■,

sr\

K|

IM

* i •    »*»*

JE

Obr. 175. Pacov. Kostel Karmelitský

Vnitřek. Vchodem pravoúhlým, výše popsaným, vejdeme do vnitřku, který na nás učiní mohutný a hluboký dojem. Kobka pod kůrem sklenuta jest klášterním klenutím na pasech, které spočívají na mohutných pilířích o vysokém soklu.

Poprsí kůru spočívá na volutovitých konsolách akantem přebohatě zdobených. Na poprsí kůru jsou reliefy ve [štuku, zdařilého provedení,

a představují anděly hudbu provozující. (Obr. 176.) Při krajích umístěni na kotoučích akantových listů malí andílkové nesoucí svazky not. Nad kůrem česká klenba. Ve stranách vchody ellipticky sklenuté, na schody a na oratoř vedoucí. (Půdorys, viz obr. 156.)

••v

t-f:

/■/

:u

_ S~5gjs»

PP3.

íÉfg

»SS5*8=ř

fc ■

tííj

II

Sí

I.....■■“'.....■

JĚ

tá

I-

i]

1. ý - - * .....

tm

XfprSř

Ji

|\; ■

E r •>

ánfS

Äs

Obr. 176. Pacov. Vnitřek karmelitského kostela.

skou hlavicí.

sdružených pilířích oblamovanou. Na těchto pak spočívá attika jako

Loď jest nádherné komposice na elliptickém půdorysu, k níž se druží v boky dvě elliptické kaple konchami sklenuté. Tyto kaple jsou z každé strany vyzdobeny třemi rpáry sdružených pilastrů na vysokém podstavci s ionskou patkou a končí bohatě vyplněnou i rázně modelovanou korint-Tyto pilastry nesou kládí se silně vyloženou římsou, na

podklad pro mohutnou kopuli, z níž vynikají lunety pro kruhovitá okna. (Obr. 177.)

Jednotlivá pole kupole, jichž jest šest, jsou vyzdobena plastickými kartušemi, anděly nesenými. Kartuš nad kruchtou jest vyzdobena baldachýnem, jehož cípy drží andělé. Ve vysokém reliefu jest sv. Terezie ve štuku provedena, dovedné práce, a pod ní kartuš s nápisem :

GRATITV DINE

CARMELITERESIANI DEO T : O : M :

IN WENERATIONE S WENCESLAI PATRONI RECG & Conv. ERECTUM A. MDCCXXXII. Protější relief nad triumfálním, elliptickým obloukem znázorňuje sv. Eliáše s nápisem:

S ELIAS PATER CARM.

Andělé drží podobný baldachýn a ve štítu kartušovém nápis:

PIETATE

ILLUSTR. AC. EXCELL. D. D.

SIGISMUNDI MISLIK J: B: DE HIRSCHOWA D. IN PACOW ET LHOTA S : C : R : M. CONS : BELLICI CAMPIMARESC LOCVT FVNDATVM.

Ostatní čtyři kartuše jsou rokokové, věncovím, rozvilinami a mřížováním ovinuté a anděly nesené.

Presbytář jest pravoúhlá, křížově klenutá, kteréžto klenutí se opírá o čtyři sdružené pilastry s vysokým soklem. Při severní straně prolomeno okno kruhovitého tvaru, při jižní jsou obdélná okna oratoře.

Klášterní budova současně zbudovaná má kol quadratury chodby, mající v přízemí i v patrech křížové klenby. Strana jižní v nové době ubourána.

Kostel dal nynější majitel Dr. Weiss, advokát ve Vídni, velmi vkusně opraviti a opět má se ho užívati k původnímu účelu.

Zvony:

I. š. 37 cm, v. 28 cm. Kol koruny akantová ozdoba a nad ní nápis: IOHAN GEORG SCHEICHEL GOSS MICH IN ZNAÝM 1782.

-r

v-

yÁi

r.,

Obr. 177. Pacov. Kopule kostela karmelitského.

Dole na plášti:

A FVLGVRE ET TEMPESTATE SS. IOANNES ET PAVLE PIA ORATIONE VESTRA LIBERATE NOS

Relief P. Marie s děťátkem a sv. Florián.

mi

L-

iiP

#sgaaa

Obr. 178. Pacov. Podobizna Myslíka z Hyršova.

V zámku nalézá se podobizna Myslíka z Hyršova malovaná s vervou a porozuměním. Malíř jest neznámý. Myslík vyobrazen v plné zbroji rytíře 17. stol. Dlouhý kučeravý vlas spadá mu na záda, v levici třímá mar-šálskou hůl a pravici má o helmu podepřenou. (Obr. 178.)

HŘBITOVNÍ KOSTEL.

Zasvěcený sv. P. Barboře, byl r. 1681 vystavěn Johannou Barborou rozenou hraběnkou se Ždáru, vdovou po Myslíkovi z Hiršova a opět za

10

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Pelhřimovský.

Obr. 179. Pacov. Hřbitovní kostel.

hraběte Millesima provdanou. Jest orientovaný, bez ozdob, lodi obdélné, délky 19’25 m a 9 1 m šíře, v níž k severu dvě okna segmentovitá prolomena. Na jih přiléhá sakristie. Presbytář jest ve věži základu osmiúhelného

o úhlopříčně 5'75 m a osvětlena dvěma segmentovými okny ve stranách. (Obr. 179.)

k\7>

\ v/

Věž převyšuje loď o dvě patra a mění se v jiný osmiboký hranol na přič postavený, ve stranách má elliptická okna. Kryta jest šindelem v prohnutý jehlanec, který přechází v dřevěnou lucernu osmibokým jehlanem končící.

Vnitřek jest jednoduchý, bez výzdoby. Loď ploše kryta, oblouk triumfální půlkruhový. Presbytář má 7 stran osmiúhelníka. Klenba jest kopulovitá. (Obr. půdorysu 180.)

Hlavní o 1tář jest sloupová architektura z doby založení kostela Na něm obraz sv. Barbory Bedřichem Kamarytem malovaný.

Náhrobky ve zdi zasazené mají následující legendu:

* s i y i 9 'O

Obr. 180. Pacov. Půdorys hřbitovního kostela.

>'

Hü

ZDE ODPOCZY WAGY MANŽELE GEDNOHO SRDCE Y MISLE OCZEKAWAGICIJ HLAS —

Z MRTWYCH BUDICYHO POZAUNU ! JAN MATHIAS MIESTAN A MYDLAR PACOVSKY, USNUL Y PANU DNE 25 DUBNA 1818 WIEKU GEHO 66 ROKUW TÉZ GEHO MANŽELKA MARIJA ROZENA HAMERNYKOWA SWŮG ŽIVOT DOKO NALA W 67 ROKU STAROSTJ SWE DNE 22. SRPNA 1818

BOŽE! DEGŽ GIM LECHKE ODPOCZIWANI!

II. LÉTA PANIE 1728 NE 6 JULII USNUL W PANU POCTIVÍ MUZ PAN FRANTISSEK SSEDIVI BEGWALI MIESSTAN A SPOLU RADNÍ MIESTA PACZOWA A W TOMTO MISTIE ODPOCZIWA DEG MU PAN BUCH LECH KE ODPOCZINUTI A WE SELE Z MRTWYCH WS TANIE WIEKU SWEHO 62 LÉTA

Zvony:

I. š, 44 cm, v. 36 cm. Kol koruny:

GOSS MICH NICOLAVS LÖW IN PRAG 1682.

Relief sv. Barbory.

II. š. 38 cm, v. 25 cm. Kol koruny:

H. LAVRENTY BIT FIR VNS

Relief sv. Vavřince.

KAPLE SV. ANNY půdorysu osmibokého se vchodem od východu. Kryta osmibokým jehlanem s lucernou a báňkou. Uvnitř jest kulatá a kupolí sklenuta. Na kupoli fresky s obrazem města Pacova z r. 1701, kdy tato kaple vystavěna byla.

RADNICE. Archeol. Com. IX. 925.

Cínový korbel cechu soukenického má na víku:

JOSEPHUS TEDT WOLF 1736.

10*

Na nádobě znak soukenický, jejž drží čtyři lvové:

TOMASS PROCHASKA JWANES ZAIPERT WENZEL KAPL1TZKY

WENTZL IMLER JOANES KETZLIK

JOSEPHUS

PRETSCHNEIDER

\\v

li

■á

'v

ff

Soška P. Marie 40 cm vys., na podstavci stojící, ze stříbra tepaná, dobré modelace, výborné ciselury i tepání, se svatozáří. (Viz obr. 181.) Na zadní straně sošky vyryt jest nápis :

-assfe

—W:.-... ^

y/

li

mi

^.4.

»’

?>

i r>'-    -—,« v msy

'€

Septenus fratrum vult gaudia šeptem matris Virginae cum pietate o coli

Fridericus Philippus Franciscus Fridericus Joannes Henricus Franciscus Leopoldus Antonius Philipus Joannes Josephus Venceslaus Carolus Postremus almae congregationis rector Schleichert de Wiesenthal Anno 1723

Na podstavci ve štítku:

Obr. 181. Pacov. Stříbrná soška P. Marie.

Tu pia Virgo rege Schleich ertionos.

Uprostřed znak Schleicherta, chrt a tři pole znaková.

Soška tato má svou historii. Byla majetkem kláštera Karmelitského a po zrušení kláštera do dražby dána. Koupí získal ji jistý pacovský občan který ji městu při své smrti odkázal.

Městské pečetidlo, stříbrné, na stříbrném řetízku, 44 mm v průměru, má uprostřed znak města Pacova. Ve štítu věž, o níž se opírá tlapami český lev. Nad znakem blanka, na níž gotickou minuskulí legenda: SPCrEÍu JcitJtU pacjoro. Pochází z prvé pol. 16. stol., kdy král Ludvík r. 1519 Pacovským udělil právo užívati erbu a pečeti červené. (Obr. 183.)

Karafinka na olej a ocet, dobře komponovaná, objímky s festony a stříbrnými pásky, z poč. 19. stol.

Tá

Obr. 182. Pacov Pečetidlo městské.

BOŽÍ MUKA při cestě od Pacova k Rončkovicům. Jsou v žule tesána, as 4 m vysoká, s podstavcem čtyřbokým, na němž vytesáno:

RHTíiK FÄHIG 1678.

Na podstavci hranol a na tomto kaplička s baňatým čtyřbokým zakončením. (Obr. 183.)

ji

Na ohradní zdi dvora Svarcenberského, * Dvořiště« zvaného, vedle průjezdu zazděn dobře spracovaný žulový znak knížat z Eggenbergů s letopočtem 1635.

Pavlov.

Schailer XIV. 37.

Na půdorysu staré tvrze povstalo moderní stavení jednopatrové s risalitem a věžičkou uprostřed střechy. K hlavnímu stavení přiléhají hospodářská stavení do úhlu pravého. Na cestě k Pelhřimovu stojí BOŽÍ MUKA ze žuly tesaná. Jest to čtyřboký hranol s římsou, na níž sedí čtyřboká kaplička.

rtól

Obr. 183. Pacov. Boží muka u Rončkovic.

**í«í5

'•i

.j&tč

HBI

Wh

Hranol spočívá na čtyřbokém podstavci, na němž jest následující legenda : KDO

W BOHA DAUFA OPUS TEN NEBU

DE

Na římse značka: I. K. M. Z., pod tím pak znak, v jehož štítu vytesán pes. Pod znakem jest letopočet 1681.

Pechburg, též Smolín.

S e d 1 á č e k IV. 215.

Na cestě z Chyšky do Lestného lze v lese spatřiti stopy bývalého HRADU, podoby vejčité na příkopech a náspech. Nedlouho tomu, co zde trčely zdi nad povrch, však na stavbu chalup rozbourány.

Pelhřimov, město.

G. Grueber C. III. 81, IV. 28, 87. — Trajer XX. 702. — Sommer X. 142. —

J. Schalter XIV. 73.

Kdy město Pelhřimov bylo založeno, nemožno listinami doložiti. Městský urbář, německy psaný z r. 1760 připisuje založení města biskupovi pražskému Pelhřimovi. Avšak již za Daniela II. byl kol r. 1226 založen kostel sv. Víta, tehdy farní. Z toho lze souditi, že město již stálo a dřevěnými sruby hrazeno bylo.

Za Václava I. a Přemysla Otakara II. slulo město trhovým. V privileji arcibiskupa Zbyňka Zajíce z Hazmburka se nařizuje, aby se Pelhřimovští řídili právy Starého města pražského. Arcibiskupové pražští drželi Pelhřimov do r. 1416.

V bouřích husitských ostal Pelhřimov po většině věren víře katolické. V lib. erectionum jest uvedeno, že r. 1376 Nicolaus de Pilgram Doctor Decretorum kapli P. Marie na předměstí založil.

R. 1446 byl svolán do Pelhřimova sněm a na něm usneseno, by císař Fridrich, jako poručník Ladislava Pohrobka, tohoto do Čech poslal a aby Rokycana dosáhl papežského potvrzení za arcibiskupa. Usnesení sněmovní císař však nerespektoval. Na to dne 10. ledna 1449 byl druhý a 12.—23. dubna 1450 třetí a pak 13. července do 3. srpna 1451 čtvrtý sněm svolán, kdy se konečně strany na míru a pokoji usnesly. Slavnost smíření byla hlučně slavena na hradě Kameně u Pacova, který patřil té doby Oldřichovi z Rožmberka.

R. 1554 zuřil v městě zhoubný požár, který celé město i hradní kapli strávil.

R. 1577 v pondělí po památce slavného vzkříšení Páně vykoupili se Pelhřimovští z poddanství a město mezi města královská zařáděno.

R. 1646 vznikl veliký požár, který strávil větší část města a i zámek.

R. 1682 vypukl opět požár a strávil kostel, věž, obecní dům i zámek.

Ze zbylého hrazení městského zachovalo se celkem dosti mnoho. Na jihozápadní straně jsou hradby již na některých místech v obydelní stavení přeměněny. Na valech založeny jsou zahrady a v příkopech hrazených též. Na hradbách patrny jsou dosud okna střílnovitá a cimbuří. Jižní roh hradeb zpevněn byl branou, Rynárecká řečenou.

Obr. 184. Pelhřimov. Kamenické značky.

Tato brána má čtyři patra, jest z kvádrů a lomového kamene stavěna. Se strany jižní i severní jest v každém patře umístěno obdélné okno se žulovým ostěním, na hranách sříznutým. Okna tato nejsou v ose brány umístněna. Na čelních stranách v římse hlavní jsou renaissanční štíty pro hodiny. Brána jest kryta střechou stanovou, na které sedí věžička s lucernou a cibulovitou baňkou. Celá byla sgrafitovanou rustikou vyzdobena. Brána tato má dva vjezdy goticky sklenuté.

Oblouky tyto jsou z přesně tesaných kvádrů sklenuty. Některé z nich mají kamenické značky (obr. 184). Od líce k líci jest 10'8 m v hloubi a 5’9 m v šíři. Zdi jsou 2 5 m silné.

Přízemí jest valené sklenuto. Ostatní patra jsou uvnitř dřevěná. Okna uvnitř segmentem sklenuta. Brána jest k hlavní římse 18 m vysoká. Hodiny byly sem pořízeny r. 1628, jak to z letopočtu do železné příčky na hodinovém stroji vsekaného, patrno.

Na jižní straně brány, hned při vjezdu na trnoži zazděny po levé i pravé straně v žule tesané kameny; na levém nápis psaný velkým písmem renaissančním:

FELIX CIVITAS QUAE TEMPORE PACIS COGITAT BELLA.

Druhý na straně pravé psán písmem gotickým :

JCEflja J^antE 1561. j ro sobolu bsu pamatnrj nálepem | sioaípíjo krpp po XVIII. IjobinE v tntEsftB | JMfjrpntonne na (Eroohoroskm bomic ja brjenÍE teíjoj bomu (Hfjaka \ bopussíteme Bopf;o | jkrjE UEopaírnosí susseut slabit gEcppjjn | oÍ;eu gBsf ropssEÍ a sshobn uiElikou na | mtEsíiB i pr^EbmÍESÍE nciintí | a prolog lálo hrana ponrn lopsíatoiEna | gtsí j JCEÍÍja j^anÍE 1584. (Viz půdorys obr. 185.)

Obr. 185. Pelhřimov. Půdorys Rynárecké brány.

Před vjezdem jižním, který dosud otvory pro kladky vykazuje, stávala ještě v letech čtyřicátých druhá brána, »Kolíbka« zvaná. Měla vjezdy půlkruho-vité sklenuté se žulovým ostěním a byla v líci zdi hladká. Líc zdi ukončena byla v řimse cimbuřím. Střechy sbíhaly se do středu a odtud jméno kolíbka (obr. 186. pohled na město jak v XVIII. století vvpadalo).

Byla jednopatrová s bytem pro dozorce vězňů a s vězením. Měla též po pravé straně fortnu pro pěší. Mezi bránou Rynáreckou a Kolíbkou byl příkop. Byla tedy Kolíbka na délku zvoditého mostu stavěna a vystavěna zároveň s věží na sklonku XVI. století. Od Kolíbky dále z města bylo

•j

/JŽÍ

[W*i/

íV

..

lSt.

r*

ftJL

*3,

Obr. 186. Pohled na Pelhřimov dle rytiny z XVIII. stol. v městském úřadě chované

Ff

rjr--

h- ;

Li—. 4

V,W

ÍJ

i)

lil

í:..

;ř

í‘? 1

i®

'SF'

' ,•! Jv-

Kl

Ä i

mm

* 4fv fcl

v /J

3Ö

'.1

•- w»-

#ÍÍ

jjfc

>íl

ní

(vd

II«

[l

áH

•*

öl!-»'

f>-. y

r.

umístěno předbrančí, stavba to XVII. stol. K této jednoduché bráně, která byla 1 m silná a půlkruhovitě sklenuta s pilastry rustikovanými, kládí a římsu nesoucími, přiléhaly s obou stran obydelní přízemní domky pro stráž určené. Tyto v líci brány byly opatřeny cimbuřím a malými věžičkami se střílnami. vNad branou samou, nad římsou byl trojboký štít římsovaný a po stranách i uprostřed renaissančními koulemi vyzdobený. Předbrančí toto bylo v letech osmdesátých strženo.

i?

%v!

fy

r.

.k

ei

Wi

Obr. 187. Pelhřimov. Pohled na bránu Rynáreckou od strany severní.

Brána Rynárecká, též Horní zvaná, má dosud Zachovalé krákorce pro pavlač při straně severní. (Obr. 187.) Nebylo možno do brány se jinak dostati, než ochozem hradebním. Dosud nutno půdou sousedního domu projiti, bychom se do prvého patra brány dostali Teprvé později proražen v přízemí brány vchod do východní zdi, aby se do parkánů přístup zjednal.

Od brány Rynárecké na východ jsou hradby městské skoro úplně Zachovalé, až na nejhořejší část, která tu a tam pobořena. Hradby zde vykazují různé stáří dle přístavby. Nejstarší zdivo jest vrstveno pravidelně a pochází ze druhé pol. XIV. stol.

Zde jsou vály i příkopy zcela dobře zachovány, tak že dle změřených zbytků bylo možno schéma těchto hradeb podati (obr. 188.).

f! ;

tá

Ěd -1

JI ^4 4 '

mm;rn

.    '"tvá

i!

m

-j

; ■■• /.

//

Obr. 188. Pelhřimov. Hražení městské.

fwm

iM j h

iMi

Efeaais

Jmim

£2

w-v

tes®

K;-r^

r#.

ks

:5a

S2

_;ÍJ

ST v*

-ri*4:-

MM

®í

i.'-

f.' i

npHBE»

šH

i:'

■■

Sái2

•/>?

v.

ři-

jtfSSí

* vvt 1

i: .

V zahradě domu č. 33. jest Zachovalá půlkruhovitá bašta, T5 m silné zdi mající, jež jest k válům přistavěna (obr. 189.). Horní část její jest snesena. Na to přerušeny jsou hradby budovou c. k. gymnasia a pokračují pak dále směrem východním, kde v čísle 40. opět ve čtyřbokou baštu vybíhají. Tato jest dnes v obytné stavení proměněna. Na to se hradby lomí, směrem severovýchodním ku bráně dolní přiléhajíce. V lomení jest opět kruhovitá bašta.

Brána Jihlavská čili Dolní (obr. 190. pohled od východu) jest časně s Horní či Rynáreckou stavěna a to po požáru r. 1554. Do brány této vedou dva vjezdy v lomený oblouk sklenuté, dokonalé práce, hladké líce. Jednotlivé kvádry jsou jemně přitesány a těsně uvrstveny.

Na straně vnější má toto v žule tesané ostění hranu sříznutou. Oba vjezdy jsou z osy brány posunuty. Vnitřní prostor od líce k líci jest 11T m hl. a 5'9 m šir.

Východní vjezd orámován jest obdélným ostěním a má dosud Zachovalé otvory pro kladky a tyto v nich pro zdvihací most. Brána, jež jest k římse 346 m vysoká, má pět pater.

Ukončena jest renaissanční římsou se 4 renais-sančními štítky, kde v průčelí hodiny po obou stranách jsou umístěny a v druhých dvou okna pro hlásného. Kryta jest lomenou čtyřbokou sedlovitou střechou, v temeni se zužující, na níž sedí osmiboká věžička s lucernou a baňkou, která zde — jakož i u brány Rynárecké r. 1744 postavena byla. (Obr. 191. Pohled od západu.)

Okna v patrech mají vesměs pravoúhlá ostění na hranách sříznutá a do vnitř segmentem zaklenutá. S obou stran, kde hradby ku věži přiléhaly, jsou zazděny vchody, půlkruhovitě zaklenuté, ze žulového ostění. Na straně jižní přistavěn v XVIII. stol. šnek, by se do věže k hodinám mohlo. (Viz půdorys obr. 192.) Před branou bylo podobné předbrančí jako u Rynárecké postaveno, jak to ze staré rytiny, na radnici chované, patrno (obr. 186.).

Od věže pokračovaly hradby směrem severním, nyní již v líci v obytné stavení přeměněné, až k číslu 64. V čísle 57. přerušeny byly fortnou, později v bránu přeměněnou. Této bráně se říkalo Pánkova brána, byla bezpochyby v XVII. stol. vystavěna a v letech osmdesátých zase úplně rozbourána. (Obr. 193.) V století XVI. býval zde rybníček, který vystavěním brány zavezen, by přístup do města tímto směrem byl zjednán. Od této brány lomí se hradby směrem skoro západním a končily u brány Pražské, jež

m?.

■ T:

sou-

fí

'Á

Obr. 190. Pelhřimov. Pohled na Jihlavskou bránu od strany východní.

x>

**

"Í&;

Ba*

•'iv

aiíil

i.

r-fmm

mmm-Mk.

feH'

JiBülMSän

I.

* -*<

jt&a?

T‘<;SgS

Obr. 191. Pelhřimov. Pohled na Jihlavskou bránu od strany západní-dle vypravování byla jednoduchá, tedy asi rovněž v XVII. století postavena a v naší době sbořena. Od brány této lomily se hradby směrem západním a zbyly pouze za děkanstvím v původním tvaru. O valech a příkopech není zde dnes památky. Pak směrem jihozápadním vinuly se hradby podle kostela středem solnice, nynějšího národního domu a přiléhaly druhým dílem k zámku.

Obr. 192. Pelhřimov. Půdorys brány Jihlavské

Zde byly brány dvě a sice brána Solní, která měla pouze obydlí pro solnaře a místnost pro vojáky a byla bez věže, a druhá, těsně ve frontě zámku postavená. Mezi oběma branami zachovalo se cimbuří v přestávkách půlkruhovitě vyduté se střílnami (obr. 194.).

Pak pokračovaly hradby směrem jižním a jsou zde i s vály a příkopem zachovány, jen tu a tam jsou okna a dvéře do zahrad proraženy.

ffáfpV -.

IBISI

Hradby spojovaly se s branou Horní. (Obr. 195. situace hrazení městského.)

SSI

Obr. 193. Pelhřimov. Pohled na Pánkovu branku.

ZÁMEK, nynější budova c. k. okr. soudu, býval silně opevněn. Bezpochyby vznikl až za držitelů zápisných a to za Janka z Cho-těmic, jemuž město arcibiskup Kunrát prodal. — Z půdorysu je patrno, že z této stavební periody ostala zde věž a kaple, v kostel farní proměněná. Tato část stavby na sever jest přímá a na západ třemi stranami šestiúhelníka uzavřena. Západní průčelí zdí mohutných opřeno jest třemi opěracími pilíři. V přízemku pod věží jest místnost obdélná, valené sklenutá se vchodem ze žulového ostění v lomený oblouk sklenutým a na hranách sříznutým. Druhý vchod má však již pravoúhlé pozdně gotické ostění. Dosud se tomuto traktu říká »Ve věži«, pro mohutnost zdí. (Viz půdorys obr. 196.)

r~ r

■CUL?

S3* PP

rwf«»

as

>’■

mír,

(*•4

, •>

/'Vrt.

4'nv

ii

•A

♦ »V

* ,v

>N

v*-

.‘.V

♦v

h!t

j<-

#1

f*p

F?

>>

»ř*

i⁹

Obr. 195. Pelhřiomv. Situační plán hrazení městského z XVIII. stol.

»\*

Mi

/\V ----

N

M iV/r

Lfc

’1

wiiĚÉÉm

H"

nfll

li

■;V

j“--

jí |

.......

I*

Í.I

-w 1 ? ? ? ? { ; {.4-T

''MMm

ES

Ja

Sgf ‘

Trakt k západu obrácený má mohutné zdivo a jest v přízemku celý křížově sklenut. Fronta tohoto traktu na východ obrácená měla arkády v přízemí i v prvém patře, jež v přízemí zachovaly se jen částečně. Spočívají na mohutných čtyřbokých pilířích s půlkruhovými pasy a jsou uvnitř křížově sklenuty. Tato přízemní stavba zbyla ještě po Říčanských ; neboť Adam Říčanský z Říčan opravil a rozšířil zámek i na křídlo východní, nynější trestnici.

Býval té doby zámek o dvou patrech. Když však město a radnice popelem lehly a Pelhřimovští se z poddanství vykoupili, vtáhli roku 1582 do zámku a z tabulnice zasedací síň učinili. Po velkém ohni roku 1682 shořelou budovu měšťané již v předešlém způsobu neobnovili a pouze prvé patro zaklenuli do pasů českou klenbou, kdežto za Říčanských tu byly stropy ploché. Ve věži i v křídle na východ odchýleném veškeré místnosti upravili tak, jak se dnes nalézají. V té době asi i brána u zámku vedle Solní brány provedena. Křídlo severní bylo přestavěno a v XVIII. století vystavěna tu

SL

QOOC-P

CTJ

Obr. 197. Pelhřimov. Schema maleb v soudní budově.

Obr. 198. Pelhřimov. Soudní budova. Obraz Romula a Rema.

kaple pro trestance. Jest zasvěcena sv. Kříži. Na hlavním oltáři jest Kristus na kříži, velmi pěkné řezby.

V prvém patře západního křídla jest dnes soudní síň, která i za času patrimonialních úřadů témuž účeli sloužila. Jest pomalována dobře Zachovalými a trefně komponovanými freskami a rozdělena ve dvě travee třemi

oblouky. Každé travée má pět malebných polí, v nichž namalovány jsou následující výjevy: a) soud Šalamounův, b) sedící Iustitia, c) d) é) Bacchus v různých posicích, f) Josef Egyptský, g) víra, h) naděje, i) nevinnost, j) láska (obr. 197.). Pásy jsou vyplněny velmi dovedně komponovanou ornamentikou na plné světlo malovanou, kartuše a uprostřed Boží oko. Vše jest svěžího koloritu a s vervou malováno. Fresky co do charakteru mají dosti podobnosti s freskami v kostele sv. Víta ze XVII. stol. V této místnosti visí objemný

iil

Ju

4řri-

ggp-

Wz

-JÍ

■4

L-

w i:

.-i

Obr. 199. Pelhřimov. Pohled na soudní budovu.

obraz, jenž celou západní stěnu vyplňuje a představuje Romula a Rema (obr. 198.). V levém rohu namalován znak Leskovců. Obraz malován jest širokým štětcem a má ráz maleb hollandských, ale vše jest trochu tvrdé v kresbě i v malbě.

Vnějšek: Nynější, k městu obrácené průčelí rozčleněno pilastry ve tři plochy. V přízemí, kde pilastry jsou sdruženy, nalézají se ve výklencích sochy, které kdysi nahoře v prvém patře na pavlači stávaly. Jsou v žule tesány a představují Spravedlnost a Ochranu. Obě jsou velmi slabě pracovány, ač vůle umělci nescházela. První patro vyzdobeno jest lesenami dvojmo

a čtvermo sdruženými. (Obr. 199.) Mezi nimi jsou podvojná okna, nad nimi lomená řimsa a nad touto elliptická okna, na půdu vedoucí. Zámek jest kryt mansardskou střechou, prejsy. Na věži sedí čtyřboká věžička s lucernou a cibulovitou bání. V líci věžičky umístěny jsou hodiny uměleckého díla, bohužel porouchané. V rohu, kde se křídlo na východ lomí, jest předsíň do půlkruhu stavěná s balkonem, novějšího data.

i(jmi

ssssj

’r

Ve vnitřním městě zachovalo se mnoho domů v původním stavu kdy po velkém požáru r. 1557 znovu vystavěny. Dům číslo 21. jest v prvém patře na krákorce postaven a má vrata ze žulového ostění, sice v půlkruh sklenutá, avšak dosud gotické mělké profilace (obr. 200.). Dům číslo 20. jest velmi pěkně fagadovaný z XVIII. stol. (obr. 200.). Dům číslo 18. zvenčí

r.

$ i

.1

Obr. 200. Pelhřimov. Pohled na domy 21 a 22.

V-

JE:

M

Ifl

J f I

ji

s:

■■■■

' sni

.vA!

•i

-i-i

Pí

pps

I. p

t. • -Sa

ar

I;«

Obr. 201. Pelhřimov. Pohled na dum č. 17.

.i

jest zmodernisován, avšak uvnitř dosud vše ze XVI.

C\

í. i

stol. jest zachováno. V křížení kleneb jsou ozdoby ze štuku. V čísle 17. jest nejoriginálnější fagada (obr. 201.). V hořejší části štítu oživena jest fagada půlkruhovitými věžičkami, mezi nimiž jsou segmentové otvory.

Tento dům má na východ výstupek čtverečný, jehož klenba síťová v prvém patře jest velmi zajímava. Fagada domu tohoto držána jest v empiru. Vrata jsou půlkruhovitě sklenuta a mají v klenáku sdružené dva znaky Nejepínských.

V    průjezdu při levé straně dvoje dvéře s vodorovným nadpražím goticky profilovaným se znaky (obr. 202.) s letopočtem 1561 a se znakem Nejepínských v žule tesané.

Druhé dvéře mají letop. 1563 se znakem Malovců z Libějic a Cibulků z Litultovic. Chodba prvého patra jest bez žeber goticky sklenuta. (Obr. 203.)

V    čísle 14. jsou hlavní vrata v průjezdu goticky lomené v kameni tesána a mají hranu seříznutou. Před vraty byla podsíň.

V    čísle 53 jest žulové pozdně goticky profilované ostění s prázdným štítkem uprostřed a s letopočtem 1558.

Děkanství celé jest ze XVI. století. Má goticky profilované ostění ze žuly s vodorovným nadpražím. Fagadu má z XVIII. stol. velice dobře rozčleněnou a vyzdobenou.

V    čísle 6. jest zachován štít ze XVI. stol., který jest rozčleněn šesti lesenami a prostory mezi nimi jsou volutovitě vyplněny. Číslo 5. jest sbarokisováno. (Obr. 204.)

Číslo 4. má fagadu ze XVII. stol., však vnitřek jest celý ze XVI. stol.

•j

ti

Obr. 202. Pelhřimov. Ostění v domě č. 17.

iáP53|gl

(Obr. 204.)

Číslo 3. má vrata žulo

§»*•

On

vého ostění do půlkruhu sklenutá, avšak gotické profilace. U patníku v kameni vytesaný štít se značkou kameníka a letopočtem 1555

■«

(obr. 205.).

Číslo 62. má dvojitý

Tento jest na venek pěti pilířky sesílen. Uvnitř při pravé straně jest dveřní ostění, goticky profilované s vodorovným nadpražím. (Obr. 206.)

V ulici Komenského má dům č. 38. (obr. 207.) podsíň křížově gotickou klenbou zaklenutou a vrata s lomeným obloukem v žule zpraco-

-ii.

_li

’|[P

U>

M-

®⁴

..i

i!

l osí I

EdLlj

Mm

1:

Obr. 204. Pelhřimov. Pohled na domy č. 6, 5, 4.

váného ostění se sešikmenou hranou. Má mashauz a obydelní stavení na zad. V prvém patře ku předu jsou malá okénka se žulovým ostěním a místnost na sýpku. (Viz podélný řez obr. 209).

V přízemí jest ostění dveří ze žuly tesané s vodorovným nadpražím dvěma pruty a žlábky zdobeným (obr. 208.).

Na ostění vytesáno got. minusk.:

ÜTßnfn naklab ucjinil Jebaní Ifora.

Nad tím letop. 15

V    domě číslo 62. v ulici Palackého byl nalezen kámen mramorový, na němž se čte nápis:

TRVHYMV TOMV. M .

A BEGTÝ PROPVSS - TE NEG WEGEZ - DOWVLE BOZY NEZRUSSENEG POD HNEWEM BOZIM. 4 M. 1717 JAN JANECZEK.

V    domě č. 91. jest namalována ruka meč třímající, snad odznaktržebního práva.

dvě s křížená kladívka ve znaku

55.

"l

c\

e\

IR

Obr. 205. Pelhřimov. Kamenická značka na domě č. 3.

V    městě nalézá se na dřevěném štítě domu č. 50. nápis:

HEC ^EDES EXTRUCTA MANEBIT VSVlJ GRAT^E POSTERITÄTY ANNO DNI 1724.

V    městských sadech v domku č. 138. jest nápis švabachem: HPalcřja ntjsfaraiena naklabem tedjortmtm . bnc 20 srpna 1717. pak obnonrna prsf. ímc 26 nernma 1841 Ufofw.

.i

,v

■•i

mm

'Mí-

JE

Obr. 206. Pelhřimov. Pohled na dum č. 62.

Městské pečeti.

Velká pečeť 67 mm v průměru, má uprostřed zlepšený znak města s válečnými trofejemi a nad znakem na trůnu sedí císař s žezlem v pravici a říšským jablkem v levici. Po obou stranách sedí po 4 kurfirstech s příslušnými znaky nad hlavami. Na obrubě legenda velkou latinkou: (obr. 210.) SIGILLUM REGIAE SEMPERQUE FIDELIS CIVITATIS PILGRAMIENSIS.

Menší pečeť 52 mm v průměru, s týmž znakem; avšak bez císaře a kurfirstů, s nápisem při obrubě:

SIGILLUM REGIAE SEMPERQUE FIDELIS CIVITATIS PILGRAMAE. (Obr. 210.) Obě ze XVII. století.

lit

Obr. 207. Pelhřimov. Pohled na dům č. 38.

gj

fiiü

'    ' mi

-.li

■í

—7#

ij

mm

:i

li

íí!

"•I

■trv⁻1 í'

ni

- ll

o

0f$_

Ö.

ste

: uym

m

m

MÍ

ii|[!ijii=lyiii.    __

Wlliílllfe , ; fe^inliaííF

'tlí

L.

Obr 208. Pelhřimov. Profil ostění v domě č. 38. Řez trámovím stropním obytného stavení.

fü—

li

ísgSg

li

liÉ

«lllfi!

Městská pečeť stříbrná ze XVI. století jest průměru 50 mm. Má uprostřed znak města s hranatými věžemi. Kol obruby jest nápis velkým písmem renaissančním, však m a n jsou gotická:

SIGILLUSR CIVIUVR Itt PILGRAÍRlS.

(Obr. 210.)

í|

Obr. 210. Pelhřimov. Městské pečeti.

Nej menší pečeť 40 mm v průměru má již zlepšený znak a kol obruby nápis latinkou velkou :

SIGILLUM CIVITATIS PILGRAMENSIS.

(Obr 210.)

V městském důchodenském úřadě stojí dvě velké ze železa kované pokladny (obr. 211.).

Jsou obě kolem do kola železnými pásy křížem přeloženými pobity a na křížení probity hřeby, jichž hlavy v kuličky končí.

Prvá má na víku mosazného lva ležícího, který, když se odšoupne. může býti odklopen a pak teprv se objeví díra klíčová. Jedním otočením klíče otevrou se závory, jichž jest na počet dvacet čtyři. Uvnitř víko i vnitřní zámek jsou prolamovaným a tepaným ornamentem vyzdobeny.

Obr. 211. Pelhřimov. Pokladna první.

V této pokladně jsou městské privileje uschovány. Na obrázku viděti (obr. 212.) jest zlepšený znak městský za Leopolda II. s pečetí tohoto vladaře.

Druhá pokladna jest podobné práce a má na víku ze železa pracovaný znak městský, odšoupnutím jednoho kvádru z cimbuří objeví

■HM

MĚ

ij

ťiWP«jw

|f r.

te

|ys|

*/

Z'

■t -Jt-

s.

Z>!

Lyf

14?

4.4»

mmm

Ir

ii * :ML*

to

sptíí®

J*.....•**•

TU

Sf

“V

L v * >₄

1$    / *- 'r

f jt Nf

i*

* ' ' * X ■ '«

*£ť_<

|jí>W* *,•/

i./

tP «&

„I,^.„Ä: v.

"»•"........m,l

✓VI4 iir,

U-l

- -y -

Obr. 2X3. Pelhřimov. Pokladna druhá.

se klíčová dírka. I tu jediným otočením mnoho závěr se otvírá. Víko jest uvnitř též podobnou prolamovanou prací vyzdobeno (obr. 213.). Tyto obě pokladny pracoval Pelhřimovský mistr zámečnický J. Lacek na sklonku XVII. neb na počátku XVIII. stol.

NEPOMUCKÉHO

Za kamenným mostem stojí obstojně v žule sekaná socha SV. JANA na podstavci barokně sprohybaném, čtyřbokém, s římsou. Na podstavci vytesána jest pětilistá růžice s letopočtem 1724.

\v

rJ2

I JL¥-

l*

l-    m

L',‘ 4 ,

.v i

v

mimi

fŠ& »w.

* Sil

K'

Na náměstí ve zděném výklenku domu č. 13. stojí socha téhož světce na podobném podstavci, jako předešlá.

Socha tato jest správněji koncipována, zejména v uložení roucha. (XVIII. stol.)

U kostela stojí na trojitě stupňovitém podstavci s římsou sv. Jan Nep. slabé práce. XVIII. stol.

Na cestě do sadů leží za potokem dva kameny, které kdysi zdobívaly Boží muka. Na jednom z nich jest ukřižovaný Kristus se sv. Janem a P. Marií v mělkém reliefu a na druhém P. Maria. Vše mělce pracováno a více jako skameje. XVII. stol. (Obr. 214 a 215.)

■M;

~r.

\nfi

gfe .Z

jtö    f ‘-Ty

'■'ZS!-***

řji

$i

?! 11

<r

'■«lír

' *\\

'-•ywAámĚif:

mm

í

vm ;

sá

m-

Obr. 216. Pelhřimov. Náhrobek u P. Marie.

Obr. 217. Pelhřimov. Kámen v Podolcích.

U hřbitovního kostela leží kámen s vytesaným nápisem a znakem dvou skřížených mečů (obr. 216.).

V Podolcích v louce leží kámen, do něhož vtesán nápis gotickou

minusk.:

.....souseba Ißtl

fjrítjntmusftEÍjo

i m u......

.....nmmil a

tnobij pnb leb toíjobtl MDCLXXXIII.

/=>

(Obr. 217.)

Na cestě k nádraží leží kámen gotickou minuskulí psaný: Hmtjel

qesí prjeb s. parním • • • • saními s hoňte - • • •

Podobný na cestě do Vlásenice, též minuskulí psaný. Má málo čitelnou legendu:    p • • • • Barfossc .... jabtl a sírjcn koňmi Buf; ja-

djoroep íé prjifjobtj kajbe⁰ ratßrneljo.

U hřbitovní zdi leží kámen vyzdobený křížem a kopím; kolem legenda: .... jařjljmtí proste jait pana bořja. Pod tím znak Říčanských.

BOŽÍ MUKA.

U nádraží na podvalu jest pilíř čtyřboký štíhlý, na hranách sříznutý, na němž čtyrstranná kaplička skrz propracovaná sedí (obr. 218.).

I'

'1

řrf'

í)

ft

Eí

'5.*;

mmmm

’ě~

Obr. 218. Pelhřimov. Boží muka na cestě k nádraží.

Obr. 219. Pelhřimov. Boží muka za pivovarem

Za novým pivovarem Boží muka ze žuly vytesaná. Na čtyřbokém

podstavci válec dvakrát páskem přepásaný, na něm sedí čtyřboká kaplička s římsou a prohnutou stříškou. Vrchol ukončen koulí a křížkem. Na podstavci jest nápis:

ANNO

1693

DIE

IVNI.

PRo LaVDe perpetVa be AT^E VIRKInI saCroMon TAN^E eXtrV Xerat

(Obr. 219.)

Boží muka u Starého Pelhřimova nad Strachovem jsou jednoduchá. Na čtyřbokém podstavci (obr. 220.) stojí čtyřboký pilíř, na němž jsou vytesána se všech stran znamení umučení Kristova. Na podstavci jest násl. nápis:

tx

V,

■Ví

SK:

n»-*

mm

a fa

Hp'\

V,

.'Ai

IHÍ

i]

;C

NO.

- ~Ž*

~vc -

-r“i|

......

Obr. 220. Boží muka u Starého Pelhřimova.

Obr. 221. Pelhřimov. Boží muka na pražské silnici.

NA TOM MISTIE POKLEKNAVCE KLANEG SE MV MISLY Z SRDCE ROZWAZ GEHO BICZOWA

TEZ TRNÍM KORVNOVANI SMRT PRZETEZKAV TWVG KTERÝ DAL ZMRTWYCHWSTA    ZA TIE ZIWOT

NY PAK DOJDESS SMILOWANÝ.

STVG POCZEST NY EIHLE PAN

SWVG 1696.

NY

Na kapličce, která jest čtyřboká a sedí na hranolu, jest nápis:

TYTO LAVKV NA WECZNOST ODKAZVGI KDO BI KOLIW PME SMRTI VZIWAL CI ABI KAZDOROCZNE MSSI S. ZAMNE D . S . S . A MANDĚ L1NV MANŽEL KV MAV DATI POWINEN BIL SL A VŽITI AIZ CHVDIM1Z . K.

TITO BOZI MVKI GSAV KE CTI A SLAWE BOZI A PRZIPOMINANI PET RAN CHRISTA PANA WISTAWENI

Na pražské silnici na rozcestí ku Starému Pelhřimovu stojí podobná Boží muka, mají však na temeni svém místo kapličky P. Marii Krista držící. (Obr. 221.) Na podvale jest nápis švabachem psaný:

©tug $poce3tnt>

$an tmůg řterty baí ja tie jimot áttmg

A° 1661 DIE 1. MAI 3Jiiíoía&§ 3JřiřotoSfy

©mrt jjrgetegfau § mrtrní;cl) metáni pař bogbe&o šmílotoam

Dia tom mieštie ^Pofíefnauce fíaneg 3e mu 3Jítélt) i 3rbce

ge^o

Sicjomani tej Trním fo= runoíuani forota SRifomsřa.

Na hřbitově nalézá se několik v železe kovaných křížů z konce XVII* a z počátku XVIII. stol. (obr. 222. a 223.).

Nad městem směrem jihozápadním na kopci stojí kaple čtyřboká se vchodem půlkruhovitě sklenutým, zasvěcená sv. Florianovi. Kryta jest čtyřbokým jehlanem. Pochází z konce XVII. stol.

Na cestě směrem ku Vlásenici po levé straně na nejvyšším bodu stojí podobná kaple, zasvěcená sv. Mikuláši. U této opodál jest kámen, do něhož dva důlky jsou prohloubeny. Vypravuje se, že sektář Mikuláš z Vlásenice, modle se, zde klečíval a tak tyto důlky svými koleny způsobil.

KOSTEL SV. VITU zasvěcený, býval farní, nyní jest gymnasijní Byl r. 1236 biskupem Janem II. svěcen a r. 1386 daroval témuž kostelu Branko, rychtář Pelhřimovský oltář a vesnici Dobrou Vodu.

Do roku 1596 byl farní, což i z náhrobků patrno, a byl i děkanský, protože děkani této doby zde pohřbeni jsou. Roku 1614 spustí a byl nákladem obce a měšťanů znovu v nynější podobě vystavěn. R. 1739 a 1740 byl opět opraven a do dřívějšího stavu uveden. Později spustí poznovu a byl v letech sedmdesátých znovu opraven. Hřbitov, r. 1740 přeplněný, byl zrušen a terrain kolem upraven, roku 1834 byl hřbitov na dobro odstraněn.

hZ

<r rs>

§gfe>

Obr. 222. Pelhřimov. Kovaný kříj ze hřbitova. (XVII. stol.)

R. 1835 byl kostel znovu opraven a pod[aha chrámová snížena. Kostel jest orientován. Z původního kostela zbyla jen gotická presbytář. -Průčelí západní jest barokní, rozčleněno čtyřmi trojmo sdruženými pilastry a lesenami s římsovanou hlavicí, která končí ve hlavní římse. Nad římsou jsou nástavky nesoucí římsu se štítem, který jest vyzdoben dvěma lesenami, končícími barokní hlavicí. Tato nese římsu, do stran se prohýbající a u vrcholu vodorovně končící. Kouty jsou valutovitě vyplněny. Vchod v západním průčelí jest pravoúhlý, orámovaný, nad ním římsa prohnutá na konsolách spočívající. Pod ní městský znak a nad ní balustr a veliké okno segmentem sklenuté. Po stranách štítu renaissanční koule na podstavci. Boky lodi jsou rozčleněny pěti lesenami v římse hlavní končícími.

Do stěny prolomena 4 okna v přízemí i v I. patře, segmentovitě sklenutá. Druhé okno při jižní straně bývalo vchodem, má ostění v nadpraží segmentovitě, gotické profilace, s hlavičkami andílků při stranách, v žule tesané.

Presbytář obdélná, uzavřená pěti stranami osmiúhelníka, jest radiálně opřena pilíři o jednom ústupku.

ss:

Obr. 223. Pelhřimov. Kovaný kříž z XVIII. stol.

Okna původní zachovala jen podélný tvar, jsou půlkruhovitě zaklenuta a skruží z nich vylámáno. Presbytář bývala vyšší, což dosud na půdě kostelní patrno. Pod omítkou proráží červeně sgrafitovaná rustika. Na východ přiléhá sakristie, přístavek z konce 17. stol.

Věž jest v úhlopříčnách orientována a stojí mimo kostel, 15 w na jihovýchod. Byla původně nízkou zvonicí s podezdívkou a r. 1576 z gruntu vystavěna, v 18. století o patro zvýšena a jest nyní 21 m k řimse vysoká. R. 1755 byla za děkana Mrázka německými hodinami opatřena. Jest čtyř-

- ::í |

W/v¹

Obr. 224. Pelhřimov. Gymn. kostel sv. Víta.

boká, do výše se súžuje a při rozích vyzdobena rustikovanými lesenami, které končí ve volutovité hlavice, nesoucí silně vyloženou řimsu, která uprostřed (obr. 225.) pro hodiny jest půlkruhovitě vypjata.

V III. patře velká půlkruhovitě sklenutá okna. Věž jest kryta osmibokou bání s pěknou lucernou, jež vybíhá v osmibokou věžičku jehlancem krytou a končí osmibokým hranolem končícím věžičkou druhou a makovicí.

Vchod do věže jest se dvou stran volný5 vcházeloí se jím na hřbitov, který byl o 1'5 m vyšší, než úroveň nynějšího kostela. Přízemek věže má českou klenbu, I. patro křížovou.

L.1“

iiílm

Obr. 225. Pelhřimov. Půdorys kostela sv. Víta.

Vnitřek kostela činí dojem trojboké lodi (obr. půdorysu 226.), kde boční lodi velmi jsou súženy. Tyto lodi jsou valené klenuty s křížovými kápěmi u oken, délka lodi 14‘25 m a celá šířka 10'90 m, šířka boční lodě 1'75 m. Nad bočními loďmi jsou empory stejně klenuté, jež v křížení mají svorníky (obr. 227.) omítkové, které lze i v hlavní lodi sledovati. Klenba spočívá na 3 plochých pilastrech s toskánskými hlavicemi.

Presbytář skládá se z obdélníkového travée 3'28 m dl. a ze závěru o pěti stranách > osmiúhelníka 4'67 m dl. a 51 m šir. Travée i závěr jsou rovněž tak klenuty jako lodi. Celý strop i stěny jsou vyzdobeny freskami ze života sv. Víta. Světec i ostatní osoby jsou v úborech 17. století. Fresky tyto jsou výborně uchovány.

Hlavní oltář jest sloupové architektury o dvou patrech. Nese oblamované kládí ve dvou patrech. Uprostřed obraz svátého Floriana slušné práce.

rO,

rom

LOJ

OKO

mm

ga

i®

;oj

o:o

Po stranách jsou dva sv. biskupové, theatrální posy, ale dobré řezby V II. patře sv. Václav a po stranách andělé. Byl postaven r. 1687.

Na predelle chronogram následujícího znění:

VastatVs soLIIs íVerat DVMfV sVperbVs EREct. VM est hoc soCium A . M . Deí Dei Parag Virginis Mariae et Seti Víti Ecclesiae huius Patronis,

a Dno CHristophor. ÖfFert. et . D . Eva nata RuTliana R . C . Pil-

mM€

b--

ÍA

gramensis Civě, et ACtuario Die 27 Octobris Renv. Eigl . Iglon 1.6.87j\

sv

sn

. í,*í

Postranní oltáře. Levý, zasvěcený sv. biskupu Mikuláši, jest obstojná práce (18. stol.). Na oltáři jsou dva páry barokních svícnů dobré práce. Na právo oltář zasvěcený sv. Liborovi, obraz obstojné malby, má štítek v rohu a v něm nápis švabachem psaný:

©ítwtí; SiBore, patrone náff ob Bolesti famene a ptářu gtygtnobob náž.

V levé straně u prvního pilíře stojí barokní socha Panny Marie, Ježíška na ruce (obr. 228.) držící, milého výrazu, slušné řezby, zejména rukou a nohou, avšak prodlouženého těla.

Na podstavci znak Starého města pražského.

Na právo při prvém pilíři obraz P. Marie na plátně malovaný, bez zvláštní ceny (XVIII. st.), v rámci pěkně komponovaném, rozvilinami a pásovým ornamentem vyzdobeném. V pravé boční lodi, kde dříve byl vchod do kostela, leží ve sk 1 e n ě n é rakvi sv. Jan Nepomucký ve vosku modelovaný a šatem kněžským přioděný. Orámování rakve vyzdobeno jest listy akan~ tovými a volutami (XVIII. st.). Tato rakev se sv. Janem nalézala se dříve v kapli P. Marie a přenesena sem počátkem XIX. st., kdy vchod jižní zazděn byl.

Pár barokních svícnů ve dřevě řezaných ladné formy a dobré komposice (XVII. stol.). (Obr. 229,)

Na severní straně kostela zvenčí stávala kaple »umrlčí« nazvaná, freskami zdobená. Též na jižní straně byla kaple otevřená a zvaná »Hrůzovská«

vsV

mm

Obr. 227. Pelhřimov. Socha P. Marie.

Náhrobky.

I.

Minuskule gotická. V žule tesáno:

Ecíl;a 1582 auíerEtj po pamafrc promtEntEmc Brisfa pana rnnrjEÍ spn pana Hana Ifrůp; íoíjo Ejasit primasa ntiEsía JMfjqimooa a íufo ííeIo gEfjo poríjonans n ßann Boíju obpocfnra Bukass. 18. kap.

BeeIjíe bgísk a itEkran íe gim gpíi kE mntE nsko íakoragrí; 'gssí kralosfmt nskEskE.

II.

V žule tesaný, minuskulí got. psaný:

EEÍřja 1613

tur cjtnrÍEk po itEbtEh; g£n| sloror brusírna umrjEl slonmíng

muj Han Habraroa sousEb missía J^EÍÍgrji ntoraa gríjojlo ííeIo íu Irjt, bnssE orjBkaraa rabosínÉíjo \ mrím osfant.

III.

Obr. 228. Pelhřimov. Barokní svícen.

12

V žule tesaný, velkou latinkou psaný: TVTO SE KLA DE ROD CH ARWATOWSKEY DEY GIM BUCH LE CHKE ODPOCZINUTI 1774.

IV.

V červeném mramoru velkou latinkou:

A . D . 1636 . W SOBOTU DEN SVATÉHO SSTAST NĚHO TO GEST 30 AUGU STI MEZI 12 A 13 HODIN AU PAN BUH RACZIL GEST Z TOHOTO SWIETA POGITI SLOVUTNÉHO PANA GANA RZECZICZKEHO G . M . C .

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Pelhřimovský.

RICHTARZE . WIEKU SWEHO MIEL 59 LET 29 NEDIEL

4    DNI W MANZIELST WIZU STA VAL SE PANÍ ANNAU RZE CZICZKAU 31 LÉTO 25 NEDEL

5    DNI Z LOZIE MANZIELSKE HO SPLODILI DÍTEK 5 SINU

A 6 CZER: POCHOVÁN W TOMTO CHRÁMU PANIE S . VITA 31 . AUG.

V.

Ze žuly, malá latinka s velkou :

Letha Panie 1599 W sobotu po památce S . Pe tra a Pawla po hodině IX. umrzela poctiwa sslechetna P . Zofie manzielka P . Jako ba Hrůzy mestana miesta Pelhzimowa gegizto dusse tuto se wssemi wierzicymi nadege gyste w rukou bozích oczekawa . Tielo pak gegi w miste tom pohrzbene odpoczywa o czekawage blahoslawene vskrziseni.

VI.

Žula, velká latina :

LETHA PANIE MDCCV DNE XXIX GÜNII USNUL W PANU SLOWUTNY MUZ PAN JAN PER NARD BLAŽ IEGOWSKI MÁGE WIEKU SWEHO LI. A VI. DNI TEZ

PANI ANNA BLAZIEGOWSKA MANZIELKA DOPLI .... SSE

. WIEKU SWEHO LX LETH DNE POSLEDNÍHO SEPTEMBRIS MDCCXI NA WIECZNOST SE ODEBRALA KTERÝMŽTO BUH WSSEMOHAUCZY RADOST NĚHO WSKRZISSENI POPRZITI RACZ.

VII.

Žula, velká latinka:

LETHA PANIE.....

PO SWATEM FRA NTISSKU W NEDIELI PAN BUH VSSEM OHAUCI RACZIL GEST POWOLATI Z TOHOTO BI DNEHO SWIETA CZERU LYDMILU SLOWUTNEHO P . WACZSLAWA HRŮZY WIEKU LETECH 13 . W HO DINU 22 . GEGIZTO TIELO Y PANU ODPOCZIWA.

VIII.

Žula, velkou latinkou :

ZDE HRZISNIK WE LIKI ODPOCZIWA RADOSTNÉHO ZMR TWICH WSTANl OCZEKAWA GIRZIK SLIKSPIR WIEKU SWEHO 46 USNUL V PANU DNE 19 . O BRIS . A . 1742.

IX.

Žula, velkou latinkou :

LETHA 1601 V PONDIE

LY PO NANEBEWZETIE PANNY MARYE SLOWUTNY PAN DANIEL BOHDÁ

NECZKY, PRIMAS MIESTA ZIWOT SVUG

DOKONAL GEHOSTO

TIELO TUTO POCHOWA

NO GEST OCZEKAWAGE

SLAWNEHO Z MRTWYCH

WZKRZISSENY A PRZY

SSTY PANA GEZYSSE

KRYSTA KE DNI POSLEDNÍ

MU SAUDNEMU.

X.

Žula, minuskulí gotickou :

JtBfřra ßanie iiggcjtjfjo ptEft

síbíjo sBbBsaÍEfjo SEbntBfjo ins jrfnirfsŘ beir

Jíugusttjna s£ xtmqEÍ busfogmj

in ímsfu EÍEc řntŤEj Slomass Bníorija

j ^EÍfErtbErka btEřtan

oďeb gElíjEjimora

sks a íuío gssí pocí;oraan.

XI.

Žula, velkou latinkou:

LETHA PANIE 1595 W PONDIELI PO PAMATCE SWATEHO WAWRZINCIE UMRZEE GEST CTIHODNÝ KNIEZ MARTIN JANNSKY SPRAWCE CIRKWE CHWOG NOWSKY KTERÉHOŽTO TIELO GEST SEM DO PELHRZYMOWA PRYWEZENO A TUTO PO CHOWANO OCZIEKÁ WAGE RADOSTNÉHO Z MRTWYCH VSTANIE.

XII.

Žula, velkou latinkou:

LETHA PANIE 1609

BOHU W PANV SLOWUTNY PAN GIRZIK KARB MIE STIEN1N STAROŽITNÝ

W PONDIELY PO SW. WONDRZEGI TUTO TIELO GEHO

V PANV BOHU

ODPOCZYWA OCZE

KAWAGE WESELEHO

RADOSTNÉHO WZK

RZYSSENI KRISTOWA

MAGIECZI WIE

KU SWEHO

88 LETH.

XIII.

Žula, velkou latinkou:

LETHA PANIE 1

605 W STRZEDU W OCHTAB S° BÁRTO

LOMIEGE PROSTRZE

DKEM SMRTI WYKROCZIL Z TOHOTO SWIETA SLOWUTNY PAN MATOUSS.....

TUTO GEST POHRZBEN

XIV.

Žula, velkou latinkou:

LETHA PANIE 1683 DNE 22 JUNI DOKONAL ZIWOT SWUG SLOWUT NY PAN GAKUB STRZECHOW SKY POMOCNÍK A OBZIWITEL LIDI CHUDÝCH GEHOZTO TIELO W TOMTO CHRAMIE PANIE WESELE HO WSKRZISSENI OCZEKAWAGE ODPOCZIWA KTERÉMUŽTO PÖZVSTALI DIEDICZOWE K NEVMIRAGICZI PAMAT CZE KAMEN TENTO POLOŽILI TI CZTAUCZI TOTO NA SMRT SPOMEN CZO PRECKOCZIL OCZEKAWEG BI BIL POSMRTI POTIESSEN ZA NIEHO OCZENASS RZIKEG AMEN.

XV.

Žula, malou i velkou latinkou:

Pan

Letha Panie 1562 umrzel poctiwy mládenec Pana Boha se bogici hodni syn Girzika Kameniczkého w ssecken rod geho . . . sam gedenacti Buh racz geho rodu po niem vssem mileym dussiczkam milostiw beyty.

XVI.

Žula, velkou latinkou:

LETHA PANIE 1596 W NEDIELI

PRZED SWATYM JANE KRZTITELE UMRZELA POBOŽNÁ ZENA ANNA LIRYSTA MANZIELKA CTIHODNEL KNIEZE MATIEGE ALBÍNA STIEPANOWSKÉHO V TEN CZAS SPRAWCE CZYRKEWNI" W MIE STIE PELHRZIMOWIE A TUTO GEST GEGI TIELO POCHOWANO OCZE KAWAGICE BUDAUCIHO Z MRTWYCH WSTANIE.

rn

V ■w*|,

gd

§o

Wl

BH

li

umu

Obr. 229. Pelhřimov. Náhrobník z kostela sv. Víta.

XVII.

Žula, majuskulí a minuskulí gotickou:

Eeilja |^)antß 1598 . B)test

re Hjtjna 80 bite m soboííju tttejt íjobiitau

20 Brnrjel a sttmg jmmf

M J&attu gest bokonal btrogtpotftroosít íjobiti;

kntej ,š>g3eí (JTanbibtts

robicj $rajžkeg prjE

bessli; biekait

ntorosktj. Manjielka

pak ge£ která ítmrjela

19 bite o itebieli; Bliesi;

rje jarttj prrae prjeb ittnt

kíertj tuto tu tomto BOt

sítě ebabroa pokogitte

u }0amt Boí;u ob

porproagi. (Obr. 229.)

Uprostřed štít se srdcem nad kalichem.

XVIII.

Žula.

Nečitelný ; jen letopočet 1590.

XIX.

Žula, velkou latinkou:

L. PANIE 1573

.......UMRZEL

PAN JAN OLIWETSKY Z OLIWETU A V TOMTO MISTIE POCHOWAN GEST OCZEKAWAGE RADOSTNÉHO Z MRTWYCH VSTANIE.

■I

a

IIiiéíS

i*a9É

I <&

v:

W&i

tU

ili#

i %j

Obr. 230. Pelhřimov. Ukřižovaný Kristus na chodbě domu č. 11.

Uprostřed znak Olivetských.

Ještě několik buď nečitelných, neb nepřístupných náhrobků. Zvony.

I.    Šířka 86 cm, výška 68 cm. Koleni koruny nápis ve dvou řádkách: ZWON TENTO GEST V MIESTIE

GJHLAWIE RENOWIROWAN V LETY PANIE 1678 KE CZTI A SLAWIE BOZY BLAHOSLAWENE PANNIE MARY A SWA TEMU WITU POCZTIWOSTI.

Na plášti relief P. Marie s Ježíškem a Kristus na kříži.

II.    Šířka 76 cm, výška 65 cm. Kol koruny ve 3 řádcích :

KDYKOLYW HLAS WYDÁWATI A TYTO ZWONY ZVONITI BUDAU KAZDY HLED CHWALYTI BOHA ZADAGICZ OD-

ill

[5

ty

Obr. 231. Pelhřimov. Profilování v presbytáři.

POCZINUTI WSSEM WIERNYM W RADOST PRZIG1TI LAZARU A FRANTISSKOWI XAWERIUSOVI ORODOWNIKVM NASSYM - K PO-CZTIWOSŤl 1678.

Podobné relieíy, co na předešlém.

W:

li

m.

m.

U|?:,

•i.

Obr. 232. Pelhřimov. Pohled na kostel.

ttf

V* j-i..S‘ -Mém “*

jjKT

SÍT

SF

■fcaa

li:

m;

MU

a,

*■»

Ň m '■

li

:^wř%ÍÉ

i i

•V* i*K*M

li

' 7 Jilt ’

71

ii fT

rir _*.( r m.7^T

í:>

y • if m

aJtr-

li

IM—MÜ

V domě na náměstí č. 11 na chodbě I. patra visí Kristus, skoro životní velikosti, dobré řezby i muskulatury (obr. 230).

FARNÍ KOSTEL SV. BARTOLOMĚJE MUČENNÍKA

býval kdysi zámeckou kaplí; dle zbylých památek soudě, založena by' na počátku XIV. století.

Kaple tato byla trojlodní, postranní lodi klenuty byly goticky žebrovím, hlavní loď jen ploše kryta. Častými požáry utrpěl kostel tento velice. Nejprve r. 1561, pak 1582, kdy byla presbytář a část jižní přestavěna. R. 1724 byl kostel o 5¹/₂ sáhu prodloužen a r. 1836 část od věže přistavěna a doplněna. Farním stal se r. 1576.

SP!

Kostel jest orientován, západní průčelí jest jednoduché se štítem ve dvě patra rozděleným. Loď obdélná jest beze všech ozdob. Při severní straně jest 5 půlkruhovitě sklenutých oken v přízemku a 6 ob- j dělných oken v I. patře.    |

Presbytář gotická, uza-    j

SH

sä

PMir

-V

na

»Ssfei

ij

famtSS

mm

Obr. 233. Pelhřimov. Jižni vchod do kostela sv. Bartoloměje.

vřená 5 stranami pravidelného osmiúhelníka, má opěrací pilíře, jež zasahují až do hlavní římsy o dvou ústupcích, které jsou žulovými deskami bez profilace kryty. V travée jest velké segmentovité okno. V presbytáři jest 5 goticky sklenutých oken dvoudílných se skružím. Skruží (obr. 231.) znázorňuje trojlist a dvoj-nosy. (Obr. 232. Pohled kostel.) Při straně jižní jest přístavba k boční lodi se vchodem obdélným, žulového obložení a pozdně goticky zpracovaného (žlábek s oblounem) (obr. 233. a 234)-Nad tímto nápis: WACZLAW ZESPER . 1553 patrně jméno stavitele. Té doby byla zároveň presbytář upravována.

Nad vchodem okénko lomené sklenuté, v právo větší pravoúhlé s profilovaným gotickým ostčním. (Obr. 235.) Druhý vchod do kostela na jižní straně má předsíň na oblých sloupech spočívající z XVIII. století.

Vnitřní vchod do kostela, touto předsíní vedoucí, jest goticky lomený a ze žuly bez profilace tesaný. Nad jižní lodí prostírá se oratoř a kůr literácký, který má 3 obdélná goticky mělce profilovaná okna, rovněž z přestavby z r. 1553 pocházející. K tomuto vchodu přiléhá věž záldadu obdélníkového, konicky do výše končící o 3 patrech. Byla r. 1576 ze

základu vystavěna, ale poněvadž byla příliš vysoká, Pelhřimovští ji z části snesli a tak proti větrům v Pelhřimově panujícím zajistili.

V posledním patře věže jsou 4 goticky sklenutá okna se silně se-šikmenou špaletou, při hranách ostění sříznutého. Věž jest ke krytu 30 m

HH

ÉÉ

—2-1-i

Obr. 234. Pelhřimov. Profil ostění jižního vchodil.

_Ju_ ,iii»__6

K-

16

Obr. 235. Pelhřimov. Profil ostění okna na otatoři.

vysoká a do špice opět 32 m, tedy celkem 62 m. Zajímavo jest, že na pudě kostelní nalézají se dosud 3 okna po obou stranách lodi goticky sklenutá s dvojnosem hrubé práce kamenické ze žuly a nikde ani stopy (obr. 236.) po klenbě. Tím důkaz proveden, že loď hlavní byla ploše kryta.

Na presbytáři na půdě patrno jest, že byla presbytář mnohem později přistavována; jestiť zeď skoro na 3 cm od lodi odtržena, poněvadž

pozdější stavba se usazovala, kdežto zeď stará ostala netknuta.

Na střeše presbytáře vypíná se sanktusová věžička, mědí pobitá a ve volutovitou lucernu vybíhající. Věž velká má nad okny pavláčku do 4 stran a byt pro hlásného. Věž, krytá mě děným plechem ve čtyřboký jehlanec při hranách sříznutý a mohutnou římsou přepásaný, přechází v čtyřbokou báň na hranách rovněž sříznutou a končí

T' T

_2P_

ip

ďí|ř /irr¹-

ri

>■

____

.«v

Obr. 236. Pelhřimov. Gotická okna na půdě hlavni lodi.

lucernou s vyloženou římsou a bání. Na stěnách lucerny plno věncoví a tepaného ornamentu, na straně východní ve věncoví znak města v kovu tepaný a v ohni silně zlacený. Na straně severní ve festonech letopočet 1796, kdy krytina věže znovu byla pořizována.

Na straně západní jest opět znak městský a na jižní český lev s korunou. Nad lucernou okrášlena jest baňka festony. Veškera ornamentální práce jest v mědi tepána a v ohni silně vy-zlacena — arciť dnes již zašlá.

Vnitřek (viz vyobrazení půdorysu 237.).

Půdorys chrámový jest o třech lodích. Boční loď severní jest o třech klenbových polích 5 6 m dl. a 3'4 m šir., goticky sklenutých se žebry jedno-

liBÉB

10

15

20

25 m

Hv:

¹.......rv jyT'I

v⁷ V V

/ \ / \ / \

ÍM

gig; / \ i

\L

duchého profilu (obr. 238 A), která usazena jsou na konsolách tvaru polovice osmibokého jehlanu s deskou. (Obr. 238.) Žebra se sbíhají ve hladkém svorníku. Tři pole na západ téže lodi jsou jen prostě valeně klenuta s kápěmi.

Jižní boční loď má jen 2 goticky sklenutá pole 3 2 m šir. a 5'6 m dl. se

žebry (obr. 238 D a E) téže profilace a těchže konsol, V druhém travée sbíhají se žebra ve svorníku, v němž hlava Kristova

|:

vytesána (obr. 238). Následující třetí travée bylo v XVI. a XVIII. st. přestavěno. Bezpochyby asi spadlo a pak na 2 díly rozděleno, z nichž jeden křížově sklenut s makovanými ostře vybíhajícími hranami ve svorníku se sbíhajícími, který vyzdoben jest dvojnásobnou osmibokou růžicí. Druhá část klenby jest česká klenba. Hlavní loď jest velký obdélník 27’8 m dl. a 7 m šir., původně jen po věž sahající, a byla, jak dříve řečeno, o 5 m vyšší a ploše kryta. Nyní jest valeně klenuta s křížovými kápěmi a spočívá na pilastrech. (Obr. 239. Řez příčný.)

Hlavní loď od boční severní oddělena jest pěti mohutnými kruhovými oblouky, . jež se opírají o 4 mocné čtyřboké pilíře. Dle trhlin se zdá, že byly tyto oblouky goticky lomené sklenuty, avšak když se oratoře stavěly — zdálo se asi, že klenba to nevydrží, i byly znovu podklenuty a pilíře sesíleny.

Nad starými oblouky byly v I. patře vyzdviženy 3 oblouky kruhové na pilířích spočívající a na Y₃ spodních oblouků tlačící. Při severní straně hořejší (obr. řezu 237.) arkády jdou souměrně se spodními.

Wf'ilSI

mtmW

dnt

1:

li

Ml

IL

Obr. 238. Pelhřimov. Žebra, svorník a konsole děkanského kostela sv. Bartoloměje.

Když pak roku 1724 část lodi o 5*/₂ sáhu prodloužena, tu asi celá přestavba v jednotný celek uvedena. Jen část od věže ke vchodu západnímu, nyní Božímu hrobu, byla r. 1836, kdy zároveň tento západní hlavní vchod upraven a prolomen, vystavěna. Zároveň zrušen a zavezen parkán a terrain kolem kostela upraven tak, že povstaly schody k sakristii.

HP

Presbytář od lodi oddělena jest triumfálním obloukem 1'5 m silným a 6'5 m v rozpětí, pravidelně lomeným, jehož hrany jsou ošikmeny a půlkruhovým žlábkem opatřeny. Oblouk tento spočívá na soklu s profilem již do renaissance přecházejícím.

Obr. 239. Pelhřimov. Příčný řez děkanského kosiela.

Presbytář složena jest z jednoho travée a závěru pěti-osminového, goticky sklenutého.

Délky má 11'8 m a 7'30 m šířky. Žebra, která jsou mělce prohloubena

a na hřbetě seříznuta (obr. 238 B.), sbíhají se ve hladkém svorníku a zapadají v ¹f₃ (obr. řezu 239.) od hořejška do zdi bez konsol. Rovněž i travée jest goticky sklenuto a má žebra téhož profilu. V závěru jest 5 oken se skružím, avšak uvnitř půlkruhovitě sklenutých. V travée jsou 2 segmentová okna. Věžní kobka má 7 m délky a 8'3 m šířky.

Hlavní oltář, pocházející ze XVII. stol., byl snesen a nalézá se na půdě obecní sýpky. Místo něho jest nový gotický, řezbářem Krej-Číkem řezaný.

Na všech oltářích v mense zadělán mramo-

rový kámen s následující legendou:

Obr. 240. Pelhřimov. Svícen z poč. XVI. stol.

ANNO DOMINI MDCCXXXIV DIE 18 . MENŠÍŠ NOVEMBRIS ILLUSTRISSIMUS REVERENDI-SSIMUS DOMINUS JOANES RUDOLFUS E COMI-TIBUS DE SPORK DEI ET APOSTOLICAE SEDIS GRATIA EPISCOPUS ADRATENSIS S . D . N . PAPAE PRAELATUS DOMESTICUS .

PONT . SOLII ASSISTENS ET S . M . ECCLESIAE PRAGENSIS PRAELATUS SCHOLASTICUS ET SUFRAGANUS PRAGENSIS ALTARE PORTABILE HIC CONSECRAVIT IN HONOREM DEI OMNIPOTENTIS ET B . V .

MARIAE OMNIUMQUE SANCTORUM SPECIALITER AUTEM S . AMADE. M . ET CELESTINI M . ET . S . CLEMENTIAE MARTIRIS QUORUM RELI-QUIAS IMPOSUIT ET CLAUSIT.

■mm

- >-

mW

k]

Kazatelna barokní má na poprsí kartuše s reliefy výborné řezby. Ve střední kartuši zobrazen jest Kristus a Samaritánka, pod tím nápis:

DOMINE DA MIHI HANO AGVAM.

Ku straně východní jest relief dobrého pastýře a pod ním nápis:

WADIT AD ILLAM.

Ku straně západní relief rozsévače

s nápisem:

SEMEN EST VERBUM.

Nad kazatelnou baldachýn s odznaky sv. evangelistů.

V severní boční lodi jest oltář P. Marie Pomocné, jinak též Karlovské zvané, věrná to a zmenšená kopie Heintschlova obrazu z Karlova — není-li přímo jím malována.

Dva mosazné svícny kroužené ze stol. XVI. poč. 32 cm vys. (obr. 240).

«äii

•■'1-

Obr. 241. Pelhřimov. Sv. Šebestián.

V hlavní lodi při sev. straně u prvního pilíře jest oltář, na němž obraz svaté Rodiny výborné práce v barvě i v koncepci (XVIII. st.). Na oltáři dva páry jednoduchých empirových svícnů.

Naproti tomuto oltáři jest oltář sv. Janu Nep. zasvěcený, slabé práce v malbě i v architektuře. Na oltáři

dva páry dobře řezaných rokokových svícnů.

Při druhém pilíři se sev. strany jest umístěno Umučení Krista, slabé řezby. Po stranách sv. Jan a P. Maria. Na predelle obraz sv. Františka, velmi naturalisticky podaná hlava, dobré karnace, pravou rukou k nebi kyne, levou drží knihu s nápisem:

Timete deum et dáte illi honorem quia venit . . . eius.

Na oltáři tři páry svícnů barokních trojboké, volutovité, vykrojené nohy s drápy na kouli. Na noze rozviliny s reliefem P. Marie s děťátkem, pod reliefem ovál, na němž vyryto:

IOSEPHVS GABRIEL RUTH 1695.

Stvol jest ze 4 článků hladkých ve válec přecházejících a miskou

končících.

Obr. 242. Pelhřimov. Renaissanční svícen.

Obr. 243. Pelhřimov. Gotický svícen z XV. stol.

Protější oltář, zasvěcený B. P. Marii, má sloupovou architekturu s oblamovaným kládím. Na něm umístěna P. Maria, držící Krista na klíně mrtvého. Jest dle Michel Angela řezána. Nad kládím Bůh Otec a nad ním baldachýn, na němž umístěn andílek, držící roušku sv. Veroniky s hlavou Kristovou, vše slušné řezby (XVIII. st.). Na predelle stojí socha sv. Sebastiana (obr. 241.) výborné řezby, jak v proporci, tak v muskulatuře. Ruce i nohy jsou znamenitého provedení. V právo socha sv. Ivana od téhož mistra, avšak provedení slabšího.

U třetího pilíře na sev. straně stojí oltář s obrazem sv. Barbory, která nesena jsouc anděly v oblacích, drží v pravici kalich s hostií a levou rukou od těla oddálenou ve zbožném zanícení kyne. Obraz velmi dobře

malovaný (XVII. st.) Na predelle obraz sv. Antonína Paduanského na plechu, naturalisticky podaný, dobré práce.

Na oltáři dva páry rokokových svícnů v mědi tepané a silně stříbřené, úhledně zpracované.

A *"*

fM

Protější oltář, zasvěcený sv. Mikuláši, jest slabě zpracován. Na stěně visí obraz, představující klanění P. Marii, slušné koncepce a malby. V Božím hrobě obraz sv. Salvátora, mistrně provedený, klidného výrazu (XVII. stol. konec).

Na konci severní lodi umístěn obraz s hlavního oltáře odstraněný a mylně Skřetovi připisovaný. Představuje Nanebevzetí P. Marie. Má ráz dekorativní, tak že činí dojem jen rozvrhu; v levém koutě má značku A . C . P . 1681.

Obr. 244. Pelhřimov. Lavabo.

V jižní lodi jest oltář sv. Trojici zasvěcený, na němž jsou dva páry pěkně stilisovaných svícnů (obr. 242.) renais-sančních.

V sakristii nalézá se svícen gotický, z mosaze litý. Na šestilaločné noze stvol šestiboký se šestibokým nodem, na němž výpustky; končí pak šestibokou miskou (XV. st.) (obr. 243.).

Tamže lavabo dovedně řezané (obr. 244.). U dveří železných, kam poklad kostelní se uchovává, visí původní zámek visací ze XVI. st. (obr. 245.).

Monstrance jest 78 cm vysoká, má nohu ovální, na líci třemi medaillony v emailu provedenými, vyzdobenou. V medaillonech jsou namalováni sv. Vít, Pán Ježíš na poušti a sv.

Mikuláš. Na spodku nohy jest následující gra-vura:

Cura et muniflcentia Venceslai Apeltaur Decani et civium Pilgramensium Budwici 1810 . F . E .

Obr. 245. Pelhřimov. Gotický zámek.

Spodek ovinut jest vavřínovým věncem. Nodus jest vásovitý. Nad ním pochva objímající dvojnásobnou kartuš s trojnásobnou svatozáří proplétanou listím a hrozny vinné révy a klasy. Lunella jest drahokamy poseta. Nejvýš trůní Bůh Otec, po stranách drží kartuš andělé a klanějí se, nejníž jest holubice. Navrchu křížek draho-

kamy posetý. Rovněž i na svatozáři drahé kamení rozseto. Monstrance jest zlacená a stříbřená. (Obr. 246)

i*

Ciborium, 54 cm vysoké, má nohu ovální s třemi medaillony, na nichž v emailu provedena jsou poprsí sv. Bartoloměje, Aloisia a Mikuláše. Nodus jest vásovitý. Kupa sedí v koši mušlovým ornamentem a třemi medaillony zdobeném, v nichž sv. Václav, sv. Josef a P. Ježíš v emailu jsou provedeni. Víčko jest vytepané v mušlovitý ornament a vybíhá v křížek se svatozáří (obr. 247.).

Z téže doby, co monstrance.

Kalich, 26 cm vysoký, má ovální nohu ozdobenou scen-

trovanou palmetou, s listy dolů, nodus dvojitý kroužený, kupa sedí v ozdobné objímce zdobené kartušemi a třemi medaillony, na nichž svati v emailu jsou provedeni (obr. 248.). Počátek XIX. stol.

Menší monstrance,

32 cm vysoká, má barokně zprohýbanou nohu, mušlovým tepaným ornamentem zdobenou, nodus rovněž takový. Kol melchisedechu kartušový rámec anděly držený a hrozny zdobený. Nad rámcem Bůh Otec, pod rámcem holubice rozkří-dlená, v pozadí paprsky (XVIII. stol. konec). Jest čisté práce a dovedného tepání. Figurální součástky jsou lité. (Obr. 249.)

Křtitelnice gotická, cínová, 82 cm vys., má kotlík s dvěma uchy a reliefy sv. Bartoloměje, sv. Vojtěcha, sv. Václava a P. Marie s Ježíškem.

Jako přidržovadla víka, jsou tři hlavy vousaté s čepicemi. Pod nimi pás s nápisem v gotické minuskuli:

bopf;o ftstriřjo pipíisfefjo sebmnacteljn pani a íef obsej na íento klenot nakíabagi misie oacpslara ntrkroiqka.

foli

8Mjh.

4.1

,*v

:-kj

Obr. 246. Pelhřimov. Monstrance.

Stojí na třech nohách, jež při kotli mají podobu vousatých mužů s čepicí a v koncích ve lví tlapku přecházejí.

Na křtitelnici jest víko cínové, na němž uprostřed v menším kruhu

napsáno:

ANNO - DOMINI - MILESIMO - QVINGENTESIMO DECIMO. Ve větším kruhu u kraje:

SALVBRI - RIGANS - ANIMAS - REDDIT ADEMPTAS - INTVS - CLAVSAS ARTIFICIS - M . . . .RE SALUBRI.

á'4-^v'

Ji

: , - i

* ,ii

<s£jiEs

Obr. 247. Pelhřimov. Ciborium.

Obr. 248. Pelhřimov. Kalich.

Mezi oběma kruhy:

PMT    1505    S . L . Z .

1624    1762    1.5 . P .

Víko jest barokně prohnuté a končí ve stvol, na němž umístěna obstojně řezaná soška sv. Jana Křtitele. (Obr. 250.)

K a s u 1 e ze XVII. století, bohatě zlatém vyšívaná s ornamentem rázu lidového. Květy stilisovány, listy jsou plně vyšívány a tvoří pásy. Vše velmi jemně provedeno a uměle komponováno. Konec XVII. století (obr. 251.).

Ornát rovněž zlatém veskrz plně vyšívaný, ornamentiky XVII. stol.; jemně vyšívaná práce. Má dole při obrubě znak nějakého kláštera s letopočtem 1691. (Obr. 252.)

Dle zápisků farní knihy i    |

byla zde velká goticky zpracovaná monstrance s nápisem :

i . §

,ÍV7

CEentpnre — Sni ÍU b. Iß . Simonis Jnmmtibis berani ef bni Hnannia (Efjriso-sforni H^ratfjmusfti regit ju-bicis ac I^nni IDenresIai

^třjraab senaforts ]0tlgra-mensts    . 1625 .

V.

x-t

■V

>-

VíSSÉ* /■

V <3 . * ~sv # ý

<A :?>/

>fý£Sf

' *•    ' .    . v. vT¹.

■.-***•;

£a

V obraze 253. jest vyobrazen starý barokní oltář hlavní, nyní na obecní sýpce uložený.

-    - , - -    X

'‘■..-X,;XX',-    ^k”:V'

‘*V

T7~

' 'C* *

A ..*

'££ *

✓i

Zvony:

I. Bartoloměj 152 cm, vys. 120 cm.

Uprostřed relief svaté Trojice v ornamentální výzdobě.

šir.

.. A. ,-y

'jdaKJŠjr*' 'Söv'

XX ;J A*

.A

a.

V* *

Dálevreliefu Bůh Otec, kříž s Kristem držící a pod ním holubice ve svatozáři. Dále relief sv. Bartoloměje v oblacích.

<4

Pod ním nápis:

1. BlS BlS IGNE rVO

bIs sVrgo faVore se-natVs.

iS#®*-

vví.

.3"

2.    CIVIbVs aLoDIIs DICIte LaVDIt opVs.

3.    ConCors Can-tabo CresCat ConCor-DIa CorDI.

Pod reliefem sv. Trojice:

1.    GRATA SOŇO GRATE PiLCRAMVRBS RECIa VIVE.

2.    feLIX c^eLestI VIVe faVore DIV.

. AAöäA

Obr. 249. Pelhřimov. Menší monstrance.

A.

Na obrubě pláště:

ETHERE S^EPE SOŇO ÜEO REDDiTE CaNTICa SANCTA.

T-,

w|

ČR

"i?

4

1

řev

iN

k\i

B*-

■    WĚm

■    ř-

fvv

?4^í»

Obr. 250. Pelhřimov. Křtitelnice.

II. Dominik šir. 120 cm, vys. 100 cm.

U koruny mezi dvěmi akantovými ozdobami nápis:

fVnesto Igne penItVs eXVstatVrrI Innata proVIDI senatVs MVnIfICentIa rVrsVsfIerI feCIt.

Pod ním relief sv. Dominika.

Při obrubě:

AYS DEM FEIER BIN ICH GEFLOSSEN HAT MICH GEGOSSEN ANTON PEGL IN BUDWEIS ANNO 1767.

III. Sv. Florian šir. 92 cm, vys. 82 cm.

Na plášti relief sv. Floriána. Pod ním nápis :

1.    DIVe fLorIane LIbera

2.    NOS TE PIE INVOCANTES AB

3.    Igne teMporaLI et

7ETERNO.

U koruny mezi dvěmi akan-tovými ozdobami nápis:

HAT MICH GEGOSSEN ANTONI PEGL IN BUDWEIS A. D. 1767 AUS DEM FEIER BIN ICH GEFLOSSEN ZUR GOTTES EHR.

lii

Pod tim relief sv. Vojtěcha a sv. Václava. Pod nimi nápis:

DeCor regnI boeMIae WenCesLaVs nos prote-

GAT.

jgg|ig

m ff

-WJSII

-i

ii

;V

IV. Karel šir. T& cm, vys.

E3

65 cm.

M'Wk

-,»i

U koruny jest nápis: TEMPORA CVnCta DeVs ser-Vet AB IGNE. Uprostřed: GOSS MICH ANTON PEGL IN BUD-WEIS ANNO 1767.

Relief sv. Karla Borom., sv.

Cyrilla a Methoděje.

V.    Sv. Jan š. 66cm, v. 58 cm_

Mezi dvěmi pásovými ozdobami nápis:

Magne DeVs saLVos nos faC VnICe sperantes Inte.

U prostřed: GOSS MICH ANTONI PEGL IN BUDWEIS A. D. 1767.

Na plášti relief anděla váhy a meč držícího, pak sv. Jana a Ježíše do nebes vstupujícího.

VI.    Barborka šir. 38 cm, vys. 30 cm.

U koruny akantová ozdoba a při ní nápis: FRANCISCVS ANTONIVS FRANCK ME FVDIT FRACAE 1767. Na plášti relief sv. Kříže a dvou svátých, snad sv. Jana a P. Marie.

V kostele jest několik žulových náhrobků psaných gotickou minu-skulí zcela vyšlapaných a již nečitelných.

rv.

<4

Obr. 251. Pelhřimov. Kasule.

Které jsou čitelné, mají nápisy následující:

I.

tVto Lezi shnILIna ge Dnoho hrIssnI ka negWětssIho oroDVgte za zíaLostIWaV DVssI gIeho Vsnul w Panu Dne 13 . Apr.iL .

mi

mw"

j|P5

•N\! '

Q "V“-

irjs?

?:±'T '■ - .r -

Obr. 252. Pelhřimov. Ornát.

II.

PILGRAMII DEKANUS IN ANNUM QUINTUM VIVIT DIEM SUPREMUM IN OCTOBRIS . MDCCLXXXII REQUIESCAT IN PÁCE.

HOC TUMVLO CONDITVR QUI CON30LATIONEM OPTABAT MULTIS AC MOERORI FUIT OMNIBUS MORTE OCCUPATUS .... INATA..SACERDOS DEI IOSEPHUS PETERA

■«

-S

Äi.

*n

mm

\m*

aärl_

-•1

Obr. 253. Pelhřimov. Dřívější oltář v kostele sv. Bartoloměje.

III.

In Vrbě peregrinorvm

FINEM PEREGRIATIONIS SVJE AR.. OIT ET HIC SEPVLTVS EST IDIBVS MARTU ANNO MDCCLVIII

DOMINVS IOANNES MARIA GAZZ1NELLI

BANUS MEDIOLANENSIS CVI TV REGVIEM ^TERNAM PRECARE VIATOR.

IV.

Psaný gotickou minuskulí jest skoro nečitelný, pouze jen:

gesí poroolaít; raqil Hrnjene }9anm; Jínne

Uprostřed v reliefu obraz panny v ruce knihu modlitební držící.

KAPLE BOLESTNÉ PANNY MARIE na

V.

dVsse krzestíanskI obzLasstnIe przateLeI

POPATRZTE ... A . . . .

IV...

AN

ten Den .....

GI praznI prosteI

SPASTE .

teg Den

be

konci města na

straně jižní byla znovu vystavěna bývalým primátorem města Pelhřimova Tobiášem Gretzlem a jeho manželkou Eufrosinou Veronikou. R. 1789 povstala vedle této nová kaple, zasvěcená sv. Florianovi a opatřená ambity, nyní obydlí hrobníka, k čemuž měšťan Střechovský kus zahrady postoupil.

*5»

Obr. 254. Pelhřimov. Hřbitovní kaple P. Marie.

V libr. erec. jest uvedeno, že r. 1376 Mikuláš z Pelhřimova Doctor Decretorum v předměstí Pelhřimova kapli zasvěcenou B. M. V. založil. Zda na starém půdorysu nová Gretzlem vystavěna byla — nemožno dnes nijak zjistiti. Ambity byly r. 1889 strženy.

Kaple není orientována, jest centrální (obr. 254.) stavby, půdorysu osmiúhelníkového, má osu od jihu k severu. Při jižním průčelí přistavěna předsíň na dvou pilířích s křížovým klenutím se tří stran volná. Pilíře oživeny lesenani. Předsíň tato tvoří podjezd a nese galerii na způsob balkonu. Do kaple vede vchod obdélný s oblamovaným orámováním. Mocně vyložená římsa nad vchodem má tvar oslího hřbetu. Uvnitř tympanonu jest zazděna mramorová deska s násl. legendou:

MatrI DoLoros^e tobL® IosephI cretzeL LargItate Ista sVnt obLata.

Vnitřek jest velice souladný, osmiúhelný (obr. půd. 256.) o úhlopříčně 8'85 m, vyzdobený v rozích v úhel zlomenými pilastry, které ukončují bohatě římsovanou hlavicí. Na pilastrech spočívá římsa s nástavcem a silně vyloženou římsou pěkného profilu, nesoucí opět římsovaný nástavek do úhlu zlomený, o nějž se opírají jednotlivé částky osmiboké klenby kopulovité. Ke hlavním pilastrům přiléhají menší, silně rozčlánkovanou archivoltu nesoucí, která tvoří výklenky pro okna a boční oltáře.

Po boku hlavního oltáře prolomeny jsou do věže dvě oratoře

Sk,

Obr. 256. Pelhřimov. Půdorys kostela P. Marie.

Dvéře mají velmi pěknou, kovanou mříž, skládající se ze 4 polí svislých a jednoho vodorovného. Tato pole jsou plně vyplněna rozvilinami, z nichž listy a růžice vyrůstají (obr. 255.).

Příčky, jimiž jednotlivá pole jsou rozdělena, jsou z prolamovaného plechu a na plochých pasech zdobeny vysekávaným ornamentem. Dvéře i zámek i celé kované závity jsou týmž ornamentem vyzdobeny Zhotovil prý tuto mříž r. 1755 Václav Lacek, mistr zámečnický v Pelhřimově.

Boky kaple jsou vyzdobeny v rozích sdruženými pilastry s římsovanou hlavicí, na nichž spočívá pěkně profilovaná římsa, nad okny půlkruhovitě vypjatá. Okna v osách 4, půlkruhovitě sklenutá. V druhých osách okna 2 nad sebou elliptická. Kaple jest kryta osmibokou kopulí, šindelem pobitou. Ke straně severní přiléhají 2 věže o výšku kaple přečnívající, lesenami vyzdobené a v poloviční výši římsou přepásané.

Do věže prolomena jsou 4 okna půlkruhovitě sklenutá. Střecha věže jehlancovitá a šindelem krytá. Mezi věžemi nalézá se sakristie se vchodem od severu.

SUSP-

as

ař*

•B

mm

-3T

alt*

mm

mm

i.

Obr. 255. Pelhřimov. Kované dveře hřbitovního kostela P. Marie.

s pršením pěkně řezaným (obr. 257.), které jest na dvě pole rozděleno a rozvilinami, růžicemi vyzdobeno. Římsu I i nesou 3 konsoly volutovitě ukončené. Stříšku nad oratoří, která má vyloženou římsu, nesou 3 sloupky s korin-tickou hlavicí. Nad sakristií jest hudební kůr česky sklenutý, s oknem k severu.

Hlavní oltář sloupové architektury jakož i oratoře zhotovil jakýsi Voit čili Vít, řezbář v Pelhřimově usedlý, jenž i oltáře v kostele sv. Bartoloměje pracoval a v XVIII. století žil.

Ve středu oltáře jest obraz B. P. Marie, který kdysi v kapličce při rybníce »Psinec« zvaném se nalézal a sem po vystavění kaple s velkou slávou i se zdivém byl přenesen. Jest to obraz malovaný al fresco a po-

Ksúd

jy:®

v-

L‘

-‘v-v

Obr. 257. Pelhřimov. Oratoř u P. Marie.

chází prý od Jindřichohradeckého malíře Řehoře Zmíška. Při sloupech stojí sochy sv. Rosalie a sv. Veroniky, dobré řezby.

Na oltáři 3 páry svícnů rokokových, pěkných forem a pečlivé řezané.

Levý oltář sv. Kříže má obraz, na němž Kristus na kříži pní. Jest velmi dovedně malován, při jednostranném osvětlení ostrých světel a hlubokých stínů, správné kresby, až na hlavu, která bezpochyby opravou zkažena. Kolem obrazu jest rámec rázu mušlového s mečovitými rozvilinami (XVIII. st.).

V právo oltář s obrazem sv. Rodiny. Obraz již částečně zašlý, rázu Kramolínova, jest v přebohatém rámci rozvilinovém gotisujícího tvaru a pásků.

Nábytek v sakristii jest všecek z doby založení.

Kaple vyzdobena jest freskami, představujícími sv. patrony české, dobrého provedení, jež jsou bezpochyby některým žákem Siarda Nose-ckého malovány. Byly r. 1897 prof. Antonínem Štěpánkem dobře restaurovány.

Náhrobek:

mm--

BEATA CVlES

feLIX gVocVe paX SlT His VnIVersIs In eo L0C0 DeposItIs

PERTE GRATÍOSA

VIrgo MarIa.

Pod kostelem jest klenutá hrobka s 45 rakvemi.

Zvony:

I.    š. 59 cm, v. 46 cm ; hladký s letopočtem 1802.

II.    š. 52 cm, v. 33 cm. U koruny nápis:

GOSS MICH KRISTIÁN IOACHIM IN IGLAV 1715.

^Skjš

”,

■4-?

ÍL

p.

*íl

sf.% Íl

KAPLE SV. ANNY neb

Nr-

Obr. 258. Kaple sv. Anny u Pelhřimova.

Proměnění Páně leží na návrší dominujíc dalekému okolí, asi V₂ hod. od Pelhřimova směrem severových. Byla založena r. 1699 od pelhřimovského měšťana Klo-kotského (obr. 258.).

Prostá kaplička s barokním štítem (obr. 258.) a v západ, průčelí s plechovou věžičkou.

Presbytář ustupuje T8 m od lodi, jest od ní štítem oddělen. Do lodi prolomena jsou segmentová okna. Vnitřek prostý — loď ploše kryta a presbytář křížem sklenuta. Vchod od západu a jihu pravoúhlý.

Oltář sv. Anny v presbytáři postavený, na němž v přebohatých roz-vilinách sv. Anna umístěna. Po stranách visí obrazy sv. Petra a Pavla, mistrná práce hlubokých světel a stínů, ale bohužel již zašlého koloritu (XVII. stol.).

Po stranách v lodi umístěny jsou sochy sv. Barbory a Kateřiny, výborné řezby, pěkně uloženého roucha v původní polychromů. Zejména ruce jsou dokonalé modelace. Sochy přeneseny sem ze starého hl. oltáře kostela sv. Bartoloměje (obr. 259. a 260.).

KAPLE NA KALVÁRII byla vystavěna

r.

1671 a to pelhřimovským měšťanem Janem Krištofem Blažejovským a manželkou jeho Dorotou. Později spustla a r. 1750 byla děkanem Mrázkem opravena.

rip

wm.

N vil w- : nSwfwö

&-

Obr. 259. Pelhřimov. Socha sv. Barbory u sv. Anny.

Obr. 2ó0. Pelhřimov. Socha sv. Kateřiny u sv. Anny.

R. 1876 udeřil blesk do zbytku zřícenin, do věže, a zapálil ji. R. 1882 byla věž zbořena a kaple znovu nákladem obce a dobrodinců r. 1886 v gotickém moderním slohu vystavěna.

HŘBITOVNÍ KAPLE BOŽÍHO TĚLA byla asi «/₄ hod. od

Pelhřimova na jih vystavěna r. 1692 královským rychtářem Janem Cyprianem Eusebím a jeho manželkou Annou rozenou Klokočovou. Na místě tom stávala kdysi kaple gotická, starého původu, a bezpochyby nynější presbytář jest zbytKem této staré stavby, neboť se uchovalo v závěru jedno gotické okno se žulovým ostčním.

'SK

äM

-mn

Obr. 261. Pelhřimov. Hřbitovní kaple Božího Těla.

Jest to orientované, barokní stavení úplně zkáze odevzdané, rozbité, vyloupené a blízké úplnému spustošení, útočiště poběhlíků.

Skládá se z lodi obdélné, do níž prolomeno po 2 se stran obdélných oknech půlkruhovitě sklenutých, a ze štítu barokního v západním průčelí s obdélným vchodem (obr. 261.).

Presbytář obdélná uzavřena 3 stranami.

Na jižní straně presbytáře jest nápis pod římsou :

JT.

1677

1824.

Loď ploše kryta, ale presbytář gotický, v něm se zachovala pouze 2 žebra jednoduchého profilu s hladkým svorníkem (obr. půd. 262'.

Na právo v lodi vedle presbytáře nad oltářem jest zasazena tabulka

Obr. 262. Pelhřimov. Půdorys kaple Božího Těla.

z červeného mramoru asi 4 m vysoko nad postranním oltářem s násl. legendou :

LETHA MDCLXXVII

CHRÁM TENTO PANIE KE CTI A CHWALE NEYSWIETIEYSSY SWATOSTI OLTARZNI TIELA BOZYHO MNOHA LETHA ZBORZENY ZNOVU VYSTAWIETI DAL SPOWOLENIM NEGDU. A OSWI. KNÍŽETE A PANA P. ARCYB.

PRAŽ. IOAN. CYPRIAN EUSEBY C. M. C.

KRALOWSKY RYCHTARZ W MIESTIE PELHR.

W NĚMŽ CZEST A CHWALA PANU BOHU BLA HO: RODICCE BOZI A WSIEM S. S. M. WZDÁ WANA BUD.

Kol kostela jest hřbitov s původním ohrazením a barokními vraty od severu a západu. Na líci jižní zdi stopy sgrafitované rustiky s francouzskými liliemi.

ETF,

5r

fí

Obr. 263. Starý Pelhřimov. Kostel.

Starý Pelhřimov.

Trajer XXV. 704, Schaller XIV. 80, Sommer XI. 53.

KOSTEL HŘBITOVNÍ pro osadu téhož jména, sv. Janu Křtiteli

Kostel orientovaný, jest prosté barokní stavení s věží ve východním průčelí.

Západní průčelí má 2 opěrací pilíře o jednom ústupku, snad jest to pozůstatek staré stavby. Štít nesou 2 pilastry s vyloženou římsou a troj-úhelným štítem. (Obr. 263.)

zasvěcený, byl v polovině XVIII. stol. děkanem Mrázkem opraven a rozšířen. Osada tato uvádí se již při založení Pelhřimova a možnost vyloučena není, že zde na vršku dříve město bylo založeno; ale pro nedostatek vody pak dolů do údolí položeno.

: i : i i i r-

Obr. 264. Starý Pelhřimov. Půdorys kostela.

Boky lodi rozčleněny 5 pilastry s římsovanou hlavicí a nástavky v římse hlavní končícími. Do lodi prolomena čtyři okna.

Presbytář má tříosminový závěr, do něhož jest věž, na 2 patra rozdělená a sdruženými pilastry při rozích vyzdobená, pojata. V podřímsí má 4 půlkruhovitě sklenutá okna. Věž kryta 4bokým jehlancem z plechu.

IP í

i Ir®

<#»

*04 ■ J

'' dB

rs ,

Kg

|N i]

r| jj

IMS

..7

i.

% 4

*

i 1 ' ; ::

S*ť

ĚÍI

93

•li

i:

* i

■1

IBäSssil

Obr. 265. Starý Pelhřimov. Hlavní oltář.

Vnitřek jest prostý, 14'84 m d!., 6‘64 m šir., vyzdobený 4 pilastry, uprostřed zdvojenými. V jedné třetině lodi jest mocný půlkruhový oblouk, na němž spočívá kruchta.

Loď oddělena jest od presbytáře půlkruhovým triumfálním obloukem na pilíři podepřeném s římsou (obr. půdor. 264.). Má 542 m v rozpětí a 0’4 m síly.

Presbytář má travée česky sklenuté 7 m dl. a 6'7 m šir. a v pod-věží jest vlastní závěr, česky sklenutý, jenž tvoří prostor pro oltář a za

nim sakristii. 4 pilastry se schematickou hlavicí tvoří hlavní oltář. Celá presbytář vyzdobena freskami představujícími glorifikaci sv. Jana Kř. Nad oltářem jest Bůh Otec a po stranách andělé drží pásky. (Obr. 265.) V levo i v právo v travée jsou výjevy ze života sv. Jana Kř. Fresky jsou obstojné práce. (Počátek XVIII. stol.)

Od pilastrů u oltáře jdou do boků a do závěru pásy, tvoříce tak branky při oltáři. Na těchto pilířích spočívá věž. Tato část jest konstruktivně i dekorativně dobře řešena.

Věčná lampa z XVIII. stol. jest prolamované a tepané práce.

Zvony:

I. Pán Ježíš; šir. 45 cm, vys. 38 í?».

Při koruně relief z mrtvých vstání Ježíše.

*    '-í

■Ü

Obr. 266. Pelhřimov. Poutničky kostel sv. Trojice na Křemesníku.

Nápis:

s letop. 1855.

PERNER IN BUD WEIS

II. Sv. Jan Nepomucký ; šir. 36 cm, vys. 30 cm. Relief P. Marie a sv. Jana Nepom. a rovněž nápis:

PERNER

IN BUDWEIS

s letop. 1855.

Křemešník.

Trajer XXIV. 705. Schaller 80. V. Petrů. P. A. Šmidingr. Poutnické místo Křemešník. Rupp v Pelhřimově 1880. Pamětní kniha kostelní z r. 1763.

Dle pověsti byla malá kaplička založena r. 1555 z učiněného slibu měšťanem pelhřimovským Matoušem Chejstovským. Na to byla r. 1652

zbořena a kamennou nahrazena se závěrem půlkruhovým, pak přistavěna loď dřevěná, a když více a více poutníků rok od roku přicházelo, vystavěn celý kostel v nynější formě, jenž r. 1750 byl vysvěcen.

KOSTEL, zasvěcený NEJSVĚTĚJŠÍ TROJICI, jest kostelem

poutnickým, do něhož tisícové v létě putují. Jest severovýchodně orientovaný. Průčelí jihozáp. oživeno lesenami (obr. 266) s hlavním vchodem obdélníkovým a se stlačenou segmentovou římsou nad ním.

V tympanonu zasazena trojúhelná deska znázorňující korunování Panny Marie, jež mylně za svátou Trojici pokládáno. Deska tato, ve vysokém reliefu zpracovaná, byla sem jakýmsi kramářem, dle paměti starých lidí, odkudsi přivezena a nad hlavní vchod zasazena (obr. 267.). Nebylo možno se do-pátrati, odkud sem byla přivezena. Nad vchodem jest okno velké, půlkruhovitě sklenuté a nad ním okno slepé.

Štít zdoben jest lesenami a končí po stranách volutovitě s kuželkami.

yi

§§|

•!%

/. — i

/ #4 tá

W$š—

&

-»•i    --‘li*¹-.'

I ■ ä mmA

Hlavní loď jest obdélník sesílenýv levo 2 a v právo 3 pilíři opěracími pro velké rozpětí. Příčná loď zakončena s obou stran půlkruhovitě a osa hlavní lodi též. Nad křížením lodi jest umístěna věž o jedno patro zvýšená, krytá šindelem ve stlačený 4boký jehlan na stranách sříznutý a v báň osmibokou s dřevěnou lucernou a baňkou vybíhající. Příční loď kryta mansardskou střechou.

Nad vchodem do sakristie, který jest pravoúhlý 90 cm šir., 180 cm vys. a má ostění goticky profilované, jest zazděna pamětní deska s legendou v černém mramoru tesanou:

IMPERANTE FERDINANDO III. ARCHIEP. ERNEST AB HARRACH ECCLESIA PLEC SUB TIT. SS. TRINIT. PER R. R. D. NORBERTŮM AB AMELUNX ABB. SILOENSI LAPIDE HOC POSITO FUNDATA. DEIN YERO IMPENSIO REIPUB. PILGRAMENSIS VETERI LIGNEA DEJECTA NOVA SUPERAEDIFICATA. ANNO: MDCLI DIE XXIV SEPTEMB.

*. r

~>šfó

Obr. 267. Pelhřimov. Relief korunování P. Marie nad hl. vchodem.

Pod oknem příční lodi s pravé strany též pamětní deska s následující legendou v žule tesanou:

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Pelhřimovský.

14

V I. KNIZE MACHAB. 4. KAPITOLE.

TAK JAK LID MACHABEJSKÝ KDYŽ UKRUTNOSTI POHANSKÝ SLAVNÝM VÍTĚZSTVÍM BYL

SPROŠTĚN

POKOJEM SVATÝM OBDAŘEN NEČIŇMEŽ DŘÍV O SVÝCH

DOMECH

ŽÁDNÉ ZMÍNKY POŘÍZENÝCH HORLIVOU VDĚČNOSTI K BOHU ŘEKLI, POJĎME A ZASE ZNOVU OBNOVME CHRÁM PORUŠENÝ K SLÁVĚ CTI BOHU ŽIVÉMU VŠAK K POTUPĚ MODLÁŘSKÉMU TAK HNĚV BOŽÍ UKROTÍME POKOJ VĚČNÝ UPROSÍME.

TAK TAKÉ LID VŠECKEN MĚSTSKÝ KDYŽ SPROSTEN PELHŘIMOVSKÝ HROZNÝCH VÁLEČNÝCH TRÁPENÍ ŘEKL: K BOŽÍMU OSLAVENÍ TÉŽ VÍTĚZSTVÍ SVATOSVATÉHO POKOJE DAROVANÉHO ZA NECHAJE VŠECH ZŘÍCENÝCH

DOMŮ

OHNĚM POKAŽENÝCH OBNOVME CHRÁM SE BOŘÍCI VELEBNÉ SVATÉ TROJICI ROKU TEĎ ŠESTNA CTISTÉHO PADESÁTÉHO PRVNÍHO TAKTÉŽ JSA PAN BŮH UKOJEN OBDAŘÍ VĚČNÝM POKOJEM.

ANNO 1651; DIE 22. SEPT.

iD Z

Á--.....á li

v...........7 V........-

Obr. 268. Pelhřimov. Půdorys poutnického kostela na Křemešníku.

Vnitřek o třech lodích jest zajímavého půdorysu (obr. půd. 268). Hlavní loď 19'6 m dl. a 4‘1 m šir. rozdělena 3 pásy pilířů, na nichž spočívá klenba křížová s maltovanými svorníky ve 4 pole. Páry tyto pokračují v bočních lodích, jednotlivá pole zde jsou česky sklenutá, v řezu má klenba tato tvar kobylí hlavy. Křížová klenba hlavní lodi spočívá na pila-strech s římsovanou hlavicí. Do bočních lodí, které jsou 3'4 m v šíří, prolomena s obou stran 4 segmentová okna s jedním vchodem s obou stran.

Presbytář složena jest z příční lodi 17'6 m dlouhé a závěru. Jest sklenuta křížově do pasů a má okna segmentová v ose.

Na křížení sedí kuple na sdružených pilířích pasem spojených. Oblouk triumfální jest půlkruhovitý. Místo pod křížením jest o 5 stupňů zvýšeno. Chrám vyzdoben jest freskami, pocházejícími z první pol. XVIII. stol. a zhotovenými jakýmsi žákem Siarda Noseckého (snad Janem Kalinou).

Ve třech kaplích znázorněno jest stvoření světa. Za oltářem Abraham anděly vítající. V levé kapli Jakub spící. V kapli pravé víra, naděje, láska a kolem čeští patronové.

V lodi hlavní: Noe se syny, dále Mojžíš a hořící keř, Eliášova oběť.

Mimo tyto hlavní obrazy nalézá se zde ještě 6 církevních učitelů a sice: Sv. Jeroným, sv. Augustin, sv. Tomáš, sv. Řehoř, sv. Ambrož, sv. Athanáš. Na stropě lodi hlavní jest osmero blahoslavenství. V po-

•c

ar

rTj

m-w?

/i

-v

Eli

■4

yuiil

.jfc

«mas

Obr. 269. Pelhřimov. Hlavní oltář na Křemešníku.

stranních lodích jsou doby vykoupení našeho v allegorii a sice Hřích a vypuzení z ráje, Zvěstování P. Marie, Svatí tři králové, Obětování P. Ježíše, Dvanáctiletý Ježíš v chrámě, Ježíš vyhání prodavače, Ježíš na kříži a Vzkříšení Páně. Fresky jsou dosud dobře Zachovalé a jeví úplnou příbuznost s freskami u P. Marie v Pelhřimově. Jinak jsou slušně malovány, až na nedostatky kresby.

Hlavní oltář postavený dne 1. října 1752 jest originelní — trojdílný se 3 oltáři. Na mohutném podstavci, barokně zprohýbaném s vyloženou římsou, stojí 3 sloupy do rovnostranného trojúhelníku s pseudo-

14*

korintickou hlavicí, jež nesou kládí a vlys s pěkně článkovanou římsou. Spojeny jsou volytami nesoucími baldachýn, pod nímž jest holubice, a uprostřed v rámu na způsob srdce svátá Trojice. (Obr. 269.)

V pravé příční lodi visí 2 obrazy svátých, pěkné malby a intensivního osvětlení, dobré karnace.

Při sloupích na podstavci stojí andělé v nadživotní velikosti práce nevalné, kteréžto sochy byly na místě lvů, o sloupy se podpírajících, vyměněny. Vše jest dobrého uspořádání a dobré invence, jen figurální práce jsou slabé.

4*

i®®', m. ■

C-

i,

-gf

-vTí-rf: ■

Obr. 270. Počátky. Podsíňka domu č. 6.

XVIII. stol.

Na kazatelně jest relief dovedně řezaný rozsévače znázorňující.

Kolem kostela se strany severní jsou vystavěny ambity se 2 kaplemi v rozích, které mají tvar nepravidelného šestiúhelníka. Ambity jsou na stranu severní zděny zplna a ke kostelu na sloupech otevřeny. Postaveny r. 1626.

Pod vrchem Křemeš-níkem, asi půl kilometru od kostela směrem jižním, jest KAPLIČKA barokní fa-gady, s jedné strany otevřená, se vchodem půlkru-hovitým, nad nímž jest troj-hranný štít. Uvnitř studánka, z níž dle rozboru lučebního

bezmála chemicky čistá voda vždy před svátou Trojicí vyvírá a k sv. Václavu se ztratí, kteréž se připisuje zázračná moc.

Zvony:

I. šir. 42 cm, vys. 35 cm.

Ulit za pátera Matouše Stuchla. Léta Páně 1803 od Josefa Hilzera

v Jihlavě.

Na plášti relief P. Ježíše a P. Marie. U koruny pásová ozdoba. II. šir. 48 cm, vys. 37 cm.

U koruny:

FRANZ KARL WANIEK HAT MICH GEGOSSEN IN IGLAU 1791.

Na plášti relief sv. Jana Nep. a s druhé strany Ježíš na kříži.

Počátky (město).

Trajer XIV. 396. Sommer X. 213. Schaller XIV. 92. Sedláček IV. 117.—119.

Město Počátky připomíná se před XIV. stoletím.

Císař Karel IV. podal město darem hraběti Hardeggovi. Tento však nebyl dlouho v držení Počátek, neboť je prodal roku 1389 Jindřichovi z Hradce, který je držel až do vymření rodu po meči. Po přeslici přešly Počátky na Slavaty a po nich na Sternbergy.

•?>\

V//

Obr. 271. Počátky. Městské pečeti.

Město bylo hrazené. Hradby se táhly kolem celého vnitřního města na pahorku rozloženého. Zbyly z tohoto hrazení jen nepatrné zbytky hradeb, stavěných z lomového kamene. Na straně západní zbytky hradby s vály se čtyřbokou baštou, nyní v obytní stavení proměněnou. Na straně východní sklonem ku Brdlíkově továrně jsou zbytky hradeb s parkány patrny. Za vpádu Švédů bylo celé město rozbořeno a sežehnuto a hradby rozbourány. Hradby obnovili Počátečtí opět, i brány, jak tomu svědčí klenák z brány, která za naší paměti sbourána. Klenák tento zazděn jest v průjezdu domu č. 9 při levé straně; na něm jest letopočet 1701. Na straně pravé v průjezdu domu tohoto napsáni jsou všichni majetníci domu tohoto. Nejstarší se datuje od r. 1560.

£9

A -H'

:.-r;

V* _

7A

I«

W:

"'v

MU -« -nx-'. .-5*. ^SPSSSSiáaí

Obr. 272. Počátky. Pohled na farní kostel.

Ve dvoře radnice jsou vrata goticky sklenutá s kamenným ostěním na hraně sříznutým se žlábkem. Dole na patníku jest vytesán letopočet 1603.

V domě č. 6. jest do náměstí vystrčená podsíňka dvěma stranami k domu přiléhající. Na volné straně spočívá na čtyřbokém sloupku při hranách sříznutém křížové klenutí do stran zdí opřené, tvoříc tak malebný koutek. (Obr. 270.)

Vchod do domu v podsíňce má žulové, tesané ostění, s hranou do poloviny sříznutou s vodorovným nadpražím. Uprostřed nadpraží jest málo patrný štítek se znakem.

Městská pečeť z r. 1551 má 35 mm v průměru a uprostřed znak pánů z Hradce, pětilistou růži. Kolem legendu: SIGILLVM CIVITATIS POCZATEK 1551.

Druhá má v průměru 43 mm a uprostřed znak nesený andělíčky, v němž růže rožmberská a šternberská hvězda. Kol legenda: SIGILLVM CIVITATIS POCZATEKENSIS ANNO 1648. (Obr. 271.)

KOSTEL FARNÍ, zasvěcený SV. JANU KŘTITELI, připomíná se již r. 1354 jako farní. R. 1273 byl zde již plebán, jménem Předboř. R. 1575 stavěla se kobka od zedníka Vlacha. Od r. 1594 —1773 byl kostel pod patronátem Jesuitů. R. 1653 kostel shořel a zvony se rozlily a ostal pobořen do roku 1688. Tu se ujal stavby děkan Pavlovský s magistrátem a šťastně ji r. 1702 dokončil.

■i

iiii

R. 1824 shořel kostel i věž, která bývala štíhlá a na spůsob soběslavské stavěna. Zvony se opět rozlily a jen jediný, Jan, spadl na klenutí sakristie a nerozbil se. Na to hned byly zvony přelity a střecha opatřena mistrem tesařským Martinem Sosnou ze Žirovnice, opravu vedl zednický mistr JoseJ Štébeták, rovněž ze Žirovnice.

iii

Za švédských válek, kdy celé město v su-tiny obráceno, i kostel utrpěl. Brzy na to na severní straně kostela chlebnice přistavěny a věž přestavěna ze sbírek mezi měšťany učiněných a byla opatřena pavlačí a bytem pro hlásného,

? 1 ‘ 3 « « « 1. »JL2•

Obr. 273. Počátky. Půdorys farního kostela.

Kostel jest orientovaný a celý sbarokiso-vaný. Průčelí západní jest rozčleněno čtyřmi pilastry, na podstavci 35 m vysokém spočívajícími, které mají římsovanou hlavici.

V postranních polích po výklenku a uprostřed pravoúhlý vchod se štítem, pilastry neseným. Barokně zprohybaňý štít ukončen jest renais-sančním jehlancem. Severní strana má pět oken segmentovitých v II. patře. V prvém jsou jen čtyři. Na této straně vchod pravoúhlý, nad nímž v kruhu pětilistá růže, znak pánů z Hradce. Jižní průčelí má totéž rozčlenění jako severní. Zde přiléhá zmíněná kobka ku presbytáři. (Obr. 272.)

Presbytář uzavřena pěti stranami osmiúhelníka a prolomeno do ní pět oken půlkruhovitě sklenutých. K severní straně presbytáře přiléhá věž čtverečného základu, o pěti patrech, starého původu. Má ve dvou patrech střílnovitá okénka a pod hodinami čtyři podvojná okna goticky sklenutá a slepou gotickou kružbou opatřená.

Nad hodinami pavlač pro hlásného.

Věž kryta jest bání plechovou, na způsob obráceného zvonu. Jest tyřboká na hranách sříznutá. (Obr. 272.)

Vnitřek jest prostý obdélník 17 t« dl. a ÍQ'6 m šir., pilíři v řadu kaplí po obou stranách rozčleněný.

Valené klenutí s kápěmi při oknech spočívá na pilastrech s římsovanou hlavicí toskánskou, na níž spočívá vlys s nástavcem a římsou silně vyloženou.

SS1

nr*

r|

*ir.

7j

Ti

v'

IM

Obr. 274. Počátky. Hlavní oltář děkanského kostela.

Při každé straně vytvořeno pět kaplí. (Obr. 273. Půdorys.) Nad kaplemi jsou kůry literácké s obou stran. Kaple tyto jsou valené sklenuty. Arkády otevřeny jsou do lodi segmentem. Na poprsí těchto kůrů jsou umístěny štukové práce ve věncoví které drží andělé. Uvnitř věnců pak na straně severní svati v reliefu znázornění a sice: Sv. Ivan, Sigmund, Vít a Josef Na jižní straně sv. Prokop, Vojtěch, Václav a sv. Ludmila.

Loď oddělena jest od presbytáře triumfálním obloukem do půlkruhu sklenutým 4'61 m v rozpětí a 0'7 m silným, na mohutných pilířích téže profilace jako v lodi spočívající.

Nad obloukem v reliefu jest štuková práce v kartuši: Kristus kážící a na oblacích sedící. Kartuš drží dva andělé, rovněž drží i draperii, na níž jest násl. napsáno:

REGNANTE GRATlOSO

gVbernIo s V je, eX CeLLentLe franCisCI LeopoLDI prInC. sLa Vatoe DmI. In. neIhaVs

H^eC saCra ^eDes noVIter ereCta EST sVI. tVteLarI patrono DIVo IohannI baptIst^e

AGRATA EST ANTIqVa

CIVItate PoCzateCensI.

Presbytář 7'8 m dl. a 5 7 m šir. uzavřena jest třemi stranami osmiúhelníka.

Obr. 275 Počátky. Bičovaný Kristus.

Hlavní oltář, barokní sloupové architektury slušné koncepce, má uprostřed ve vysokém reliefu sv. Jana Křtitele, jenž křtí Krista v Jordáně, nad nímž vznáší se Bůh Otec. Mezi sloupy sochy (obr. 274) sv. Josefa a sv Václava, sv. Víta a sv. Jana Nepomu-ckého. Nad sloupovím vyložená, profilovaná římsa a nástavek. Uprostřed ve vysokém reliefu Daniel v jámě lví. Na sloupku stojí svati a světice a uprostřed trůní P. Maria. Veškeré řezby jsou dobře provedeny a dle pamětní farní knihy řezal je tehdejší děkan Pavlovský na sklonku XVII. století. (Obr. 274.)

Čtyřboká kazatelna jest slušně konstruována, na jejích hranách sedí sv. Otcové, dobré řezby. Na krytu jest baldachýn, na němž andělé nesou Krista, an káže (XVII. stol.).

V kapli při severní straně, ve výklenku umístěna jest 60 cm vysoká socha Krista bičovaného a ke kůlu přivázaného. Socha jest ve dřevě a v pohybu řezána a kolorována (obr. 275.) velmi dovedně, obzvláště v muskulaci. (Konec XVII. stol.)

Nad oltářem v téže kapli stojí socha P. Marie, dobré řezby z počátku XVI. století. P. Marie jest lehce nahnuta a drží v levé ruce nahého Ježíška. Ten nese v ručce jablko. Výrazy tváří, jemně zpracovaných, jsou milé. Na hlavě mají korunku z doby pozdější. Madonna má roucho dobře uložené. Po stranách vznášejí se andílkové dobré řezby ze XVII. stol. Celek uzavřen jest dobře komponovaným rámcem z bohatých rozvilin (obr. 276.).

Naproti této kapli nalézá se v kapli na jižní straně na oltáři střed archy, dosud dobře zachovaný a představující Ukřižování Kristovo. Mistrná řezba ve vysokém reliefu z XV. stol. Kristus pní na kříži v nahnuté póse, jest dobře modelován, po pravici jeho matka omdlévající, padá do rozevřené náruče žen ji provázejících. Na levici Pilát v plné zbroji rytířské.

*&•

m

% -MM

wH-

Lj

Jtf/1

f.

*

rvjůl

i!v

uf/

B3

vj

»•«i

-i    I

?$í?& <ř*M

.fřr,'-..n .'«i

S.:i4

pí

-73ü-

C: -'*'jbR

Obr. 276. Počátky. Socha P. Marie.

Obr. 277. Počátky. Zbytek gotického oltáře.

Za ním i za bolestnou matkou lid a v pozadí krajina hornatá s hradem a městem. Kolorit jest původní. (Obr. 277.) Po stranách oltáře stojí dvě sochy svátých, slušné řezby z doby barokní.

Do zdi sakristie jest zapuštěna měděná deska pamětní s nadpisem

zlaceným:

EPICEDIVM

Adm. Rndo. ac. Doctissimo D?_ Danieli Francisco Pawlowsky ss?ü Theologie Baccalaureo Formato Poczatecensi Decano Permanese gratitudinis erga positum Hicce Wiator Conslste aD CInereM sanCte aDgeMIsCens

et in animam ac proximi salutem semper virgil, imo

Vigilantissimus tamquam

Bonus Pastor Ovium sepultus in cordibus omnium adeo ipsis desideratus Vere Vix desideriorum Daniel Franciscus Pawlowsky natione Bohemus Patriae Wolinensis S™ Theologiae Baccalaureus formatus zeiotes Domini Dei Magnus Mitrae archidiaconalis contemptor magnanimus Lutowiae Curatus annis X hic Decanus XVII Utriusque Ecclesiae a fundamentis Extitator Muniflcens Araeq in Utraqu Geminae Sacellani sui Ultronem Sacellanus

a) suis praeterea b) suorumq a mořte benefactor eximius quidq vel maximě suum est c) Mecaenas quoq non suorum, imo nec sibi notorum quorum scilicet, qui animae meminerunt, non šunt altům jam dormientium Erectis in eum flnem Fundationibus nec immem Aedituorum

Qui duorum Domus Dei haud sequiter procurarent Dignus vel idcirco Cui a laboribus suis requiescenti tum militante tum etiam triumphante adsonet

DorMlat In SanCta PaCe a) Singulis septimanis pro se parvum

b) Singulis mensibus pro amicis deíunctis parvum

c) Singulis mensibus pro animabus purgatorii diunde sufíragiis carentibus cantatum missae sacrifflcium cum elargienda Eleumosina pauperibus persolvi instituit.

Zvony.

I. Šířka 150 cm, výška 125 cm.

Kol koruny pásová ozdoba z listů dubových a žaludů. Akantová

ozdoba na plášti při obrubě. Na plášti relief Krista a na druhé straně Vzkříšení. Kolem toho v půlkruhu hlavičky andílčí. Pod Kristem na kříži následující legenda velkou latinkou :

POCHVÁLEN BUĎ PÁN JEŽÍŠ KRISTUS JÁ JSEM ZVON ZVUČÍCÍ

A MED ZNESICI ROZKLACENÍM HLAS ZE SEBE VYDÁVÁM

LID VERICY K SLUŽBÁM BOZIM SVOLÁVÁM.

Na druhé straně :

ROKU 1656 ULIL PRIGNEI Z KLATOV PO VELKEM OHNI DNE 23 KVĚTNA 1821 PŘELIL Z POMOCÍ BOŽÍ A. PERNER Z ČES. BUDĚJOVIC . POKU 1858 POSVĚCENY A POMAZANÝ OD VYSO . DŮSTOJNÉHO MIL . PANA JANA . VAL . J1RSIKA BISKUPA BUDĚJOVICKÉHO.

cm.

II. Šířka 95 cm, výška 75

Relief sv. Floriana, kol koruny a při obrubě akantová ozdoba. Na plášti nápis:

KAŽDAV HODINAV BLYZ HROBU YSESS GAK ZIW BYL TAK UMRA ODEGDESS .

ULITY LÉTA 1656 W KLATOWECH PO OHNI DNE 23 KVĚTNA 1821 . PŘE LITÝ V ZNOYMĚ . 1858 ULIT A S POMOCI BOŽÍ A . PERNER V ČES . BUDĚJOVICÍCH.

III. Šířka 112 cm, výška 86 cm.

Relief sv. Jana Nepom. Akantová ozdoba.

WYSWOBOD NAS PANE LETHA OD HROMOBYTIE BOURZE A ZLÉHO POWIETRZI NOVĚ PŘELIT V ROCE 1822 AD . PANIE 1656 PO OHNI DNE 22 MAJE 1821 OD JANA FLORIDA V ZNOJMIE 1822.

na

HŘBITOVNÍ KOSTEL BOŽÍHO TĚLA, byl stavěn

sklonku XVI. stol. Dle zápisků v knize sirotčí měl soused Mach Vyvadilů pole za kostelíkem. Tyto zápisky psány jsou na sklonku XVI. stol. a proto zde již nějaký kostelík stál. Tou dobou byl zvětšen, a dostavován byl ještě r. 1705 a dle listiny v archivu městském chované byl r. 1711 dostavěn.

Kostelík ten jde osou od severozápadu k jihovýchodu. Loď jeho jest obdélná, oživena zdvojenými pilastry a tak ve tři pole rozdělena. Do těchto polí prolomena tři segmentová okna. Severozáp. průčelí rozčleněno jest čtyřmi pilastry ve tři pole, z nich střední má vchod hlavní s vodorovným nadpražím, nad nímž oblamovaná římsa s renaissančními šiškami ve stranách.

Nad vchodem široké okno segmentem sklenuté a nad tímto troj-hranný štít, po stranách koulemi balustrovými vyzdobený. Při straně severových. jest pravoúhlý vchod s ostěným žulovým, zdobený 7 pěti-listými růžemi, znakem pánů z Hradce, jimiž se Slavatové rádi chlubili.

Presbytář uzavřena pěti stranami osmiúhelníka a k ní přiléhá obdélná sakristie. (Obr. 278.)

Vnitřek obdélný 20'7 m dl. a 8⁻2 m šir. rozčleněný jest třemi páry sdružených pilastrů, nesoucích klenbové pasy, do nichž valená klenba, s kápěmi při oknech, zaklenuta.

Presbytář 6'20 m dl. a 635 m šir. oddělena od lodi triumf, obloukem 5T5 m v rozpětí a 0'8 m silným půlkruhovitě sklenutým a na pilastrech spočívajícím. Presbytář jest konchovitě sklenuta s kápěmi při oknech, jichž jest pět.

Hlavní oltář hrubé řemeslné práce z r. 1711. Na něm obraz Večeři Páně představující, rovněž práce slabé.

Varhany mají v zadu nápis:

Tento opus gest udielal Václ. Pantoček varh. Daczicky Letha Panie 1717.

Nedaleko kostela směrem západním jest zvonice čtverečná a nese báni šindelem krytou v osmibokou baňku přecházející. Má sklep valené sklenutý, kde na sta lebek a hnátů srovnáno, které sem byly z města, po zrušeni hřbitova, převezeny.

Do severní líce kostela zazděny jsou násl. náhrobky v žule tesané:

I.

HlC

IaCet

Obr. 278. Počátky. Půdorys kostela hřbitovního.

ChrIstophorVs Ioseph pLatz VIr ConsVLarIs reqVIesCat In paCe aMen.

II.

HIC

IN DOMINO NON MORTUUS SED IN SOMNO QVIESCIT NAM

IN FLORE VIT^E SCLE MAGIS DORMIRE QVAMEMORI VISUS NECALITER QVIA

IN SABBATO ANIMAM SUAM

A MARIA BENEDICTAM

CaroLVs IosephVs pLotz

SENATOR ANNOS TRIgInTA SEX SVPRA VnVM HABENS serVator sVc

TRADEBAT

In sabbaTo IanVarII obIIt.

IV.

ZDE ODPOCIWA BEIWALI RIDITELST MNESTA POČÁTEK PT. JOHANNE TRNKA WIEKU 69 LET OPVSTIL SWIETSKOU SLAWU DNE 20 APRILIS A . 1795 DEG MU BUH LECHKE ODPOČINUTI A SWIETLO WIECNE SWIET MV AMEN.

III.

IN HOC

SACRA ^DE TVMALATA QVIESCIT MARIA BARBARA NATA SHELLHORIANA DOMINI CHRISTOPHORI PLOTZ CONIVX FIDELI HSIMA A DlVINA MAIESTATE ANNO 1736 26 NOVEMBRIS AD CELESTIA GAVDIA VOCATA

TV QVI HOC LEGIS HOC VIDES VOTA ADIICE ET BENE PRECARE.

V.

ANNO 1742 DIE 7 AUGUSTI OBUT IN DOMINO STRENUUS AC GENEROSUS DOMINUS WENCESLATUS WIRTH ^ETATIS SUX2 77 ANNO APUD INCLIJTAM LEGIONEM CATAERACTORUM benemeri TUS LOCUM TENENS MUNIFICVS BENE FACTOR ECCLESIARUM POCZATECENSIUM CUI REQVIEM SEMPITERNAM

Concedat Dominus.

Zvony.

I. Šířka 80 cm, výška 70 cm.

U koruny jest následující nápis velkou latinkou psaný : TENTO ZWON SLIT KU POCTIVOSTI MIESTA POCZATEK K NOWEMU KOSTELU NÁKLADEM PANA MLYNARZE ZE WSI STlBORZE 1600.

Na plášti:

NOVĚ PĚELIT.A ZVĚTŠEN ZA DĚKANA JANA BRDLIKA. LÉTA PÁNĚ 1895.

Na druhé straně:

RUDOLF PERNER V ČESKÝCH BUDĚJOVICÍCH.

Reliefy Krista kážícího a Krista na kříži, dále věnec, v něm kůň a nad ním P. M. (vše ze starého zvonu odlito).

II. Šířka 55 cm, výška 40 c?«.

Na obrubě pláště velkou latinkou:

TENTO Z WON SLIT GEST KU PÖCTIENIE MIESTA POCZATEK K NOWÉMU KOSTELU NÁKLADEM PAVLA MLYNARZÉ ZE ST1BORZE.

U koruny:

LÉTA PANIE 1599.

Na druhé straně pláště :

PŘELIT OD JOSEFA HILGRA

V JIHLAVĚ.

Relief sv. Trojice a krucifix.

KAPLE SV. ANNY U chu

dobince.

Městský chudobinec se připomíná již r. 1553. Avšak nestál na tomto místě jako dnes.

Nynější chudobinec i s kaplí založil r. 1694 Ludvík de Gregorio. R. 1821 shořel i s kaplí a r. 1834 byla kaple celá ze základu opravena.

Má tvar osmibokého hranolu, při hranách se sdruženými pilastry. V podkroví bohatě rozčleněná římsa. Kaple kryta jest jehlanem osmibokým, na němž sedí dnes moderní věžička. Okna jsou obdélná s krepovaným orámováním.

i»!

h.

Vnitřek má tvar elliptický se třemi vchody pravoúhlými, z n chž dva jsou v bocích a třetí při straně západní.

*v!d

•"- , ■rrrr*^'

- J

‘ I--. •.* "M

Klenba jest kuplovitá s osmi kápěmi a spočívá na osmi pilastrech s římsovanou hlavicí. Při západní straně jest předsíň, křížově sklenutá o dvou polích, s chudobincem spojená. (Obr. 279.)

Nad předsíní půlkruhovitý otvor pro varhany a choř. Dvéře mají dosud Zachovalé původní kování z XVIII. stol.

Obr. 279. Počátky. Kaple sv. Anny.

KOSTEL SV. KATEŘINY (lázně).

V knihách purkrechtních činí se zmínka o tom, že již r. 1553 býval při tomto kostele poustevník Hanzl.

Na počátku XVIII. stol. hrozil spadnutím a tu chopil se opravy tehdejší děkan Pavlovský i celá obec a ze sbírek pořízených začalo se

kol r. 1730 s opravou, avšak tak důkladnou, že z původního kostelíka nic nezbylo a nový na témže místě vystavěn a r. 1770 dostavěn.

Kostelík tento jest orientovaný. Západní průčelí jeví se jako vypouklý segment kruhový a má opodál rohů dvě elliptické věžičky, mezi nimiž vchod, půlkruhovitě sklenutý. Nad ním okno obdélné a nejvýš elliptické. Nad okénkem tympanon trojboké. Věžičky, loď o patro převyšující, mají

-v

*'V'

x-

iM

-vt

S •í"-

i WI I i Sí?    í ^

řAf.

Obr. 280. Počátky. Kostel sv. Kateřiny v Lázních.

do čtyř stran ellipticky sklenutá okénka, při krajích prohnutá a ve středu vydutá. (Obr. 280.)

Boky lodi jsou barokně zprohybány a do nich prolomena čtyři okna ellipticky sklenutá. V půdorysu jeví se loď, od západního průčelí počínaje, jako třikrát zprohybaná křivka, při krajích prohnutá a v prostřed vydutá.

Presbytář jest v závěru ellipticky zakončena a do ní podobná okna jsou prolomena. Za presbytáři jest přistavěna obdélná sakristie.

Vnitřek lodi tvoří ladný celek a jest kongruentní v křivkách s venkem. Kůr hudební jest valené sklenutý a strop nad kůrem jest kopulovitý.

,‘ú'

ftOBj

gij

gM| *8*

I«

f*

spL

selili

y‘.>

1‘ $tr

tó;

ř<

•sJ 9

■V j

SjB

asi

naMR

i"

zim i

gag

n^S

VIM

L$WÍ

&MM

v y?/

iO?

Z>_ Tx^>;žéi

i.

:.ý ■" ; 7*

tf

Obr. 281. Počátky. Sousoší sv. Jana Nepomuckého a kašna.

Elliptická loď jest vyzdobena lesenami, které mají silnou římsu, na níž elliptické kuplovité klenutí spočívá.

Presbytář, stěn do vnitř prohnutých, jest v závěru segmentem ellip-tickým uzavřena. Vyzdobena jest rovněž lesenami, na nichž kuplovitá klenba sedí.

Na hlavním oltáři obraz sv. Čtrnácti Pomocníků a mezi nimi i obraz sv. Kateřiny.

Na postranním oltáři na dřevě malovaný obraz P. Marie se svatozáří. Oděna v modrý píiléhající šat, na němž stiliso-vané kvítky jsou rozházeny. Ruce má sepjaté. Dole jest nápis:

ICON THAUMATURGAE BVDWICENSIS.

Obraz tento byl malován roku 1770. Jest práce slabé. U dveří jest oltář sv. Vincence, na němž obraz téhož světce, slabého provedení. V levém rohu jest značka I . L . H . V . T . a znak málo znatelný s letopočtem 1735.

Na náměstí, blíže kostela stojí SOUSOŠÍ SV. JANA NEPOMUCKÉHO, r. 1720 postavené a r. 1828 nákladem děkana Václava Roháčka opravené. Roku 1839 obehnáno bylo kašnou, která dříve u samého kostela stávala.

Na trojbokém na hranách sříznutém a oblamo-vaném soklu umístěn trojboký pilíř, rovněž na hranách sříznutý a volutovitými konsolami na sříznutých hranách vyzdobený, a nese oblamovanou a v lícni ploše segmen-tovitě vypjatou římsu. Lícní plocha pilíře na straně západní vyzdobena jest vysokým reliefem P. Marii s děťátkem znázorňujícím. Kol P. Marie šest andílčích hlaviček. Tato vznáší se na oblacích. V lícní ploše směrem jihovýchodním znázorněn sv. František Xav. jako poustevník se skříženýma rukama. Směrem severovýchodním v reliefu sv. Jiří draka potírající.

Na římse konsolami podepřené stojí sochy dovedně tesané, dobrých proporcí i uložení roucha a sice: Sv. Josef Pěstoun v ruce Ježíška držící, sv. Jan Křtitel a pak sv. Prokop.

Trojboký pilíř nad římsou mění se v trnož, na němž opět trojboký nástavec na hranách sříznutý s oblamovanou římsou. V lícních plochách ve vysokém reliefu nad předešlými reliefy v témž pořadí: 1. Svržení sv. Jana Nepomuckého s mostu, 2. Zpověď královnina, 3. Umučení sv. Jana Nepom. plápolajícími pochodněmi. V pozadí sedí na trůnu císař. Nad římsou sedí tří andílkové hudbu provozující na soklu již šestibokém, v šestiboký prohnutý

č:

vři

íj»'

V-

Obr. 282. Počátky. Boží muka.

jehlan přecházejícím, na jehož vrcholí ořimsovaném socha sv. Jana Nepo-muckého umístěna jest.

Kašna, kterouž jest sousoší obehnáno, má v základě tvar trojúhelníka na vrcholích s obou stran sříznutého. Na pasení nádržky stojí tři andělé držící štítky, na nichž jsou následující nápisy:

sanCtI pro CopII Con

STANTl STA

BlT

HONORl .

sanCtI joanIs nepoMVC -sanCtI

JOSEPH

sanCtI

joanIs

babtIsta.

Celé sousoší i kašna provedeny v žule. Pod sv. Josefem na žulovém kvádru vytesáno:

ZVĚTŠENO NÁKLADEM OBCE POČÁTECKÉ

ML

R. 1864 JOSEFEM HRUBOU.

Ote«*

(Obr. 281.)

Obr. 283. Počátky. Boží muka.

Při silnici na cestě do Kamenice stojí na podstavci v žule tesaná P. Marie sv.-Horská, prostřední práce, kterou roku 1711 Jan de Gregorio postaviti dal.

U hřbitovní kaple u města na rozcestí stojí BOZI MUKA v žule tesaná.

Na podstavci osmiboký hranol, na němž římsa s nástavkem a křížem. Na římse jest vytesáno:

ANNO 1646

K . W1T . B . L . F . P .

(Obr. 282.)

Na cestě z Počátek do Žirovnice, blíže města stojí na podstavci oblý SLOUP se schematickou hlavicí, nástavkem a křížkem kovaným. Konec XVII. stol.

Dále k Žirovnici BOŽÍ MUKA; na čtyřbokém podstavci osmiboký pilíř s římsou, na níž letopočet 1642. Na římse jest umístěn jehlan v kříž přecházející. (Obr. 283.)

Pošná.

Trajer XIV., 681, Sommer X., Libri Conf. IV. 191, A. V. 66, Pamětní kniha

z r. 1738.

KOSTEL zasvěcený SV. BARTOLOMĚJI, apoštolu, připomíná

se již r. 1384. R. 1680 vyhořel a zvony se rozlily. Menší z nich měl nápis minuskulí gotickou: kašpar, melchior, baltazar 1449. Nové zvony pořízeny r. 1682 a r. 1753 velký zvon přelit.

ry

'WĚÉ\

■ .i

-~-

jB&fj

Obr. 284. Pošná. Pohled na kostel.

Kostel tento jest původního založení, románsko-gotického. Později zgotisován a pak zbarokisován. Jest orientován, z lomového kamene stavěn, omítnut a má mohutnou věž v západním průčelí, čtverečného půdorysu a presbytář pravoúhle uzavřenou. Loď jest vyšší presbytáře a věž převyšuje loď o ¹/₃. (Obr. 284.) Věž má v přízemí střílnovitá okénka a v podřímsí okna půlkruhovitě sklenutá. Stěny lodi bez ozdob s dvěma obdélnými okny při severní i jižní straně. Presbytář ustupuje s každé strany o jeden m a má pravoúhlá okna. Byla slohem pozdní gotiky přestavěna. K jižní straně lodi přiléhá předsíň chrámová, která byla roku

1664 vystavěna. Zde vede vchod do kostela, goticky sklenutý, přesného profilu, první obloun kruhového profilu a druhý hruškovitého a pravoúhlý ústupek. Věž jest šindelem    _

kryta a má tvar jehlanu s lucernou    __1HHV V

v báň přecházející. Spodek věže    \

jest ze založení kostela.

Obr. 285., Pošná. Půdorys kostela.

Vnitřek. Kobka podvěžní 3'3 m dl., 314 m šir., jest valené klenuta a vede k ní vchod úzký, půlkruhovitě zaklenutý a dvě stříl-novitá okna poražena 175 m mocnou zdí věže se širokými špaletami dovnitř. Loď jest obdélník 9 1 m dl. a 7'48 m šir. na dvě travée předělený vyzděným, lomeným

pasem s křížovým klenutím bez žeber. Oblouk triumfální, rozpětí 5'10 m, šířky 1'3 m, jest lomen a velmi mocný. Pravoúhlá presbytář, o jeden stupeň zvýšená, jest gotickou, křížovou klenbou kryta; délka strany čtverce

5⁻7 m. Okna pravoúhlá s obou stran, avšak v čele východním patrno jest zazděné okénko románské s obou stran. Kůr hudební postaven r. 1838. (Obr. půdorysu 285.)

JL

Kalich 20 cm vysoký má nohu kulatou se čtyřmi kartušemi a mezi nimi akan-tové rozviliny. Nodus hruškovitý. Práce nová.

Kaditeinice jest mosazná, vzoru mušlového, ornamentu prolamovaného. XVIII. stol.

Éfe

Mosazný svícen šestiboký, gotický, spočívající na třech nohách, drápy ptačí představujících, stvol šestiboký, přerušený šestibokým nodem, vybíhá v šestibokou misku, kdež ve středu trčí trn. (Obr. 286.)

Relikviář ze zlacené mědi a stříbra, práce slabé. XVIII. stol.

Loďka na kadidlo má na oválné noze obtočeného delfína, loďku nesoucího. (XVIII. stol.)

Obr. 286. Pošná. Gotický svícen.

Socha P. Marie gotická, posunu i tváře líbezné, v křesle sedící; pečlivá práce co do uložení roucha i řezby. Bohužel, že ■ silným nátěrem laku původní kolorit zkažen. Korunky jsou práce pozdější. (Obr. 287.) Nalézá se v kobce podvěžní. (XVI. stol.)

Žulová křtitelnice, tvaru polokoule na válci spočívající, 66 cm vysoká a 1 m v průměru.

K a s u 1 e z r. 1660 stříbrem krumplovaná, velmi dovedné práce.

S.

7.,

Obr. 287. Pošná. Socha P. Marie (gotická).

Na vítězném oblouku jsou namalovány znaky Malovců ze XVII. století. V lodi i v presbytáři se nalézají náhrobky:

I. Žulový náhrobek velkou latinkou psaný:

UROZENA PANI MAGDALENA MAXIMILIANA FRANCISSKA

MALOWCOWA ROZENA Z SSTANEGKRV LETHA 1636 DNE 13. APRILIS PROSTRZEDKEM SMRTI CZASNE Z TOHOTO SWIETA PAN BUH POWOLATI RACZIL

(Relief ženské postavy se sepjatýma rukama.)

II.    Psáno velkou latinkou:

ODPOCZIWA.

VROZENA PANI HELENA MALOWCO WA ROZENA Z PABIENITZ ANO 1630 DNE 18. JVNÜ PROSTRZEDKEM CZASNE SMRTI

(Relief ženské postavy v mnišském rouchu.)

III.    Psáno velkou latinkou :

Pod chorem znak, ve štítu ryba s letopočtem 1608 s legendou: LETHA PANIE 1608 W SOBOT V PO PAMATCE OBRZEZANIE PANA KRISTA UMRZELA PANI KATERZINA HOUSKOWA MAJITELKA ZAHRÁDKY A POSNY STATECZNEHO RYTYRZE WACZLAWA HOUSKY ZE ZAHRÁDKY ...........

IV.

ANNO DOMINI 1684 DIE 24 NOWEMBRIS OBIIT ILLUSTRISSI MA DOMINA ELISABETHA SABINA MALOWECIANA NATA COMMTESSA DE SPAR

V. (minuskule s maiuskulí gotickou):

1599 Baclan fouska je Jaljcabktj i na J^ossns.

VI.

ITA TRANSITOR ET LEGE : HAC TERRA TECTUS HEROS JOHANES FRANCISCUS MALOWEC POSSESSOR PROSECZ ET POSNA . REGVIESCAT IN PÁCE 1725

Několik náhrobníků jest kryto oltáři a lavicemi, takže legendy jejich nelze přečisti.

Zvony. I.: šir. 85 cm, vys. 68 cm. Relief sv. Bartoloměje a na protějšku krucifix.

Kolem koruny nápis ve třech řádcích:

I. řádek: DISSOLUTA AB INCENDIO HEC CAMPANA EST REFUSA WĚRI

A . D . 1682 . A . M . D . G . ETS .

| BARTHLOLOMAEI APOST . HONOREM PRO ECCLESIA ) POSSNENSI SVB JUNIORE PERILLUSTRI D .

II. řádek:

Relief p. Krista na kříži.

III. řádek:

< (JOANNE FRAN . MALOWEZ DE MALOWIZ | CURATO JACOBO JOANE ZWERZINA .

II. Malý zvonek, tak zvaný »znamenáček« nad presbytáři, má český

nápis:

FRANC WANIEK SLIL ME W JIHLAVĚ .

1790

Nápis tento jest uprostřed zvonu na plášti. Šir. 39 cvz, vys. 68 cm.

III. šir. 105 cm, vys. 79 cm. Kolem koruny:

JOANNES GEORGIUS KÜHNER FUDIT ME PRA GAE ANNO 1753 Relief sv. Bartoloměje a sv. Norberta a erb Malovecký.

Na plášti:

ANNO DOMINI 1753 FUSA EST HAEC CAMPANA IN LAVDEM ET GLORIAM S . S TRINITATIS ET B . W . MARIAE HONOREM SUB PATRONO PERILLUSTRI DOMINO JOANNE WITO MALOWETZ EGUITE DE MALOWITZ PERILLUSTRI DOMINA CONIUGE ANNA MARIA ET PERILLUSTRI DOMINO FILIO IGNATIO SUB PROfOPAROCHO D . ADAMO SCHRVTZ

Na cestě k Pacovu zděná BOŽÍ MUKA z XVIII. stol.

Kdysi byla Pošná městysem, jak svědčilo o tom právo a pranýř, který jest nyní pod vraty fary položen jako práh.

Z bývalé tvrze není památky. Nyní jest z ní poplužní dvůr.

S touto tvrzí byl spojen statek a tvrz v Proseči, nedaleko od Pošné; patřívaly Houskoví ze Zahrádky, který ji r. 1544 postavil, a po bělohorské bitvě skonfiskovány a Maxu Pachrovi prodány. Později patřily Malovcům, kteří v XVIII. století Proseč znovu opravili a vystavěli.

Nyní jest z ní dvůr poplužní na severním úbočí k silnici se prostírající.

Praví kov.

Schal 1 er XIV., 91.

Na návsi u silnice stojí KAPLIČKA čtverečného půdorysu. Kryta jest prohnutou jehlanovitou střechou se šin elem, na níž sedí dřevěná lucerna s cibulovitou bání. Na oltáři umístěna jest soška P. Marie, obstojné práce.

Proseč u Pelhřimova,

Sedláček IV., 280. Trajer XXV., 698.

Tvrz zdejší stávala tam, kde jest nynější zámek. Prvý ji držel r. 1398 odvážlivý loupežník Mikuláš z Proseče.

Zámek jest v XVIII. století přestavěn a ustupuje od silnice v úhlu tupém do parku.

Jest to jednopatrové stavení, mansardskou střechou kryté. Ke straně

-tiš

SĚ

-1

kB

íSP

i!

S»1

ti

£7 J

1Í

Obr. 288. Prosec u Pelhřimova. Pohled na kapli a zámek.

jižní přiléhá ZÁMECKÁ KAPLE ZASVĚCENÁ SV. ROCHU.

Jest osmibokého půdorysu s kuplí, na níž nevalné fresky z XVIII. století namalovány. Kryta jest kopulovitou střechou v lucernu přecházející. (Obr. 288.) Uvnitř jest oltář z XVIII. století, slabé práce.

Kožený ornát z konce XVII. století, s příslušenstvím, nalézá se v zemském museu, kam byl darován správcem velkostatku p. Suchým. Na zelené půdě tlačený barokní ornament, z kroužků složený a z části zlacený a stříbřený.

Pod zámkem jsou sklepy valené sklenuté ze štětovaného kamene. Na dvoře v pivovaře leží skruží z gotické kaple tvrzní. Jest to trojlist v kruhu a dvojnosy. Vše čistě v žule tesané. Opodál leží ostění

dveří, pozdně gotické profilace s pravoúhlým nadpražím a zdobené kolem minuskulí gotickou, dnes nečitelnou.

Nade vsí, směrem k Nové Cerekvi, jest kaplička, v níž nalézá se soška sv. Huberta, slušné řezby z konce XVII. století.

Proseč u Pacova.

Sedláček IV., 201.

Na svahu k jihu založen na bývalé tvrzi zámek v XVIII. století. Jest do pravého úhlu stavěn a sice s frontou k východu se dvěma

w

Jfe

ili

liš:

Ví

Obr. 289. Rovná. Pohled na kostel.

rondely v bocích, které mají tvar středověkých bašt. Od této fronty ustupuje pod pravým úhlem fronta jižní. Zámek jest jednopatrový, krytý man-sardskou střechou. Od severu a západu uzavřen jest do čtverce hospodářskými staveními.

Před východním traktem táhly se příkopy, které zavezeny a v zahradu proměněny.

Rovná.

Trajer XXV. 771, Sommer X. 136, Schaller XIV. 72, Sedláček IV. 310. Pam. arch. V. (1863), 18 a 336.

Kostel, zasvěcený sv. Martinu, jest filiálním kostelem Červené Řečice. Býval v XVI. st. farní. Jest orientován, z lámavého kamene stavěn,

omítnut. Věž v západním průčelí převyšuje loď o jedno patro. Čtyři okna v podřímsí jsou půlkruhovitě sklenuta.

Obr. 290. Rovná. Půdorys kostela.

Věž jest kryta šindelem; cibulovitá báň s nízkou lucernou. Loď obdélná (obr. 289.) převyšuje presbytář. Loď širší presbytáře, která jest do tří stran osmiúhelníka uzavřena a jest menší než loď. Celý kostel byl v polovině XVI. st. opraven, což ze sgrafitové rustiky pod opadalou omítkou jest patrno. K jižnímu vchodu přiléhá barokní předsíň s volutovým štítem. Vnitřek. Loď obdélná 15‘4 m dl. a ll'6mšir. ploše krytá. Oblouk

R|

ť

w.n. 5ÜH

mz>-

/ m

...v

s li

M

HP

r>

1*1

'j

v*

íH

g:

*|

-»

a*t

Wrr-

Obr. 291. Rovná. Obraz sv. Martina.

triumfální 5 7 m v rozpětí a L25 m v síle, na stranách sříz-nutý. Pod věží klenutá kobka se vchodem lomené klenutým bez profilu. Dvéře do věže mají dosud zachované jednoduché gotické kování a to závěsy, klíční štítek i zámek. Do lodi se strany jižní prolomena 2 okna barokně sklenutá, ve straně severní prolomeno jedno okno větší a jedno menší. Presbytář goticky klenuta, se žebry tvaru jednoduchého bez žlábku. Žebra usazena jsou na konsolách tvaru jednoduchého, jehlanovitého a to ve výši 1V₂ m od podlahy. Levá konsola u oblouku triumfálního má tvar mužské hlavy, hrubé sice práce, avšak správných tvarů. Ve střední části gotického závěru jest jednoduché, úzké, gotické okno bez kružby, kamenného obložení. Oblouk triumfální přerušen v náběhu původní římsou. Všechna žebra se sbíhají ve hladkém svorníku. Presbytář jest 7'1 m dl. a 6 5 m šir. Podvěžní kobka jest 4’5 m dl. a 315 m šir. (Obraz půdorysu 290.)

Obr. 292 Rovná. Legenda zvonu.

Mummte

74

Ti

zSr

5i

74

C5

R>

74

cs

€3*

R>

74

r+*

74

Oltáře jsou práce řemeslné.

Obraz sv. Martina visící pod kruchtou, jest na dřevě malován, slabé kresby a mdlého koloritu. V zadu na desce má nápis:

Tento oltarz Ke czti a Chwale swateho Martina Patrona tohoto Chrámu Gest Udielán Za Czasu Dustognie Velebneho Knieze Jakuba Blazeovskiho Kanonika Kapitole Diekana Stari czerveni Rzeczicze Nákladem Jana Semrada Kregcziho Z Velkich Autiechowicz 1.6 — 5.6.27 JULY.

(Obr. 291.)

Zvony. I. Sv. Matěj. Šir. 80 cm, vys. 68 cm. Při

koruně ornament / ploše držený, z listů akantových prolamovaných složený.

Ve středu kartuš a v ní nápis:

IACOB CONRAT LEHNER GOS MICH IN PRAG 1746.

Relief sv. Matěje a sv. Máří Magdaleny na plášti. Kolem dolní části na plášti nápis :

1.    BUCH NECH ZVONU HLAS V HRZISSNIKUV

VSSICH ZNIETI

2.    SRDCE GICH ALLE : HNED V POKÁNÍ V ZIELI

PNIETI.

II. Sv. Martin. Šir. 65 cm. vys. 56 cm. Kol koruny nápis majuskulí s minuskulí:

1. &Enio jraon btjßlan k siuaÍEmn i;acnhu tcccclxaex he gniBno suaíEÍjo i;acuha.

obr. 292.)

2. ijan hornajr bisla ÍEit jinou. (Viz faksimile

Relief zv. Martina a sv. Prokopa na plášti. (Obr

faksimile.)

III. Šir. 44 cm, 38 vys. cm. Zvonek tento, bez ozdob, visí v okně věže a jest nad ním zvenčí udělána oblá stříška.

Rychnov Nový.

Trajer XXV. 698, Schailer XIV. 81, Sommer X. 155, Method roč. XIII. str. 75, 85; XIV. 35. Sedláček IV. 218, 239, 254-258, 278, 279, 310, 315. J. Hille, Farní osada Novo Rychnovská v Táborsku, 1895.

Město se zámkem, jenž podnes v úpravě XVI. st. zachován. Zboží rychnovské náleželo biskupům pražským a r. 1431 přešlo na Janka z Cho-těmic, pak na různé majitele. Ještě v XV. st. patřilo N. Rychnov Bohuslavovi Leskovci z Leskovce a ostalo v tomto rodě až do r. 1599, načež přešlo na pány z Říčan a po bělohorské bitvě vráceno arcibiskupství.

KOSTEL orientovaný, zasvěcený Nanebevzetí P. Marie, byl založen arcibiskupem Arnoštem z Pardubic v letech 1343—1363. Od Švédů spu-stošen za arcib. Jan hr. z Brennerů i s věží podroben restauraci. Z pů-

É?

yy/y>\

lr°

w&m

i i

k-2*.

-13-

5j3j5

Éf

Obr. 293. Rychnov Nový. Ostění vchodu jižního.

Obr. 294. Rychnov Nový Profil žeber a římsa opěracího pilíře.

vodní stavby zachovala se pouze presbytář. Kostel, stavěný z lámaného kamene, má věž v západním průčelí se vchodem segmentem klenutým, nad nímž zasazena kovová deska s nápisem:

»ANNO 1829 DOMINI

WENCESLAVS LEOPOLDUS CHLUMČANSKÝ

ARCHIEPISCOPUS PRINCEPS PRAGENSIS«.

Na právo od věže jsou schody na kůr, jichž dvéře mají pozdně gotické ostění. (Obr. 293)

Věž má 4 patra a v podřímsí 4 okna půlkruhovitě sklenutá. Kostel jest jinak bez ozdob, původní gotická okna vylámána a z nich udělána barokní. K presbytáři přiléhají 2 kaple a sakristie. Presbytář uzavřena jest 5 stranami nepravidelného osmiúhelníka a jest ve 3 rozích opřena opěracími pilíři 115 m z líce zdi vystupujícími, které jsou v poloviční výšce gotickou římsou přerušeny (obr. 294.).

Opěrací pilíře končí 2 m od hlavní římsy a jsou kryty v kameně tesanými deskami s římsou profilu pozdní gotiky. (Obr. 294 a pohled na kostel obr. 295.)

Vnitřek. Portálem západním vchází se do kobky podvěžní šíře 3‘3 zv, hloubky 4'45 m, mající tvar obdélníka. Jest valené sklenuta se 2 vý-

klenky po stranách; v pravém umístěna velká, ze žuly tesaná kropenka z doby založení kostela. (Obr. 296.)

Loď jest obdélník 13 m dl. a 10 m šir., ploše krytý se 2 okny půl-kruhovitě sklenutými ve stranách. Hudební kůr, přístavba doby nejpozdější, spočívá na 2 pilířích s pasy, do nichž česká klenba zapuštěna. Loď oddělena od presbytáře triumfálním lomeným obloukem, avšak silně stlačeným,

Obr. 295. Rychnov Nový. Pohled na kostel.

ba skoro půlkruhovým po stranách s hranami sešikmenými. Rozpětí 5‘4 m, tloušťka oblouku 81 m.

Presbytář skládá se z travée čtverečného a z pěti stran nepravidelného 8úhelníka, jest 9T0 m dlouhá a 7'15 m široká. Travée i závěr sklenuty goticky do žeber, kteráž se sbíhají ve hladkých svornících a jsou usazena na konsolách jehlancovitých. (Obr. 297.) Z travée vede půlkruhovitý otvor do kaple. (Viz půdorys obr. 298.)

Oltáře jsou po většině nové. V lodi visí obraz Nanebevzetí Panny Marie, velmi pěkná práce v kresbě i barvě (XIX. st. počátek).

Monstrance z tepané zlacené mědi AI cm vys. Trojpaprsková zář v rámci kartušovém pro lunellu; nodus vásovitý a noha ovální. Slabá práce XVIII. st.

V kapli při sakristii zpovědnice, jejíž nástavec znázorňuje zpověď královny Johanny sv. Janu Nepomuckému se zpovídající; práce širokých tvarů, ale dobré řezby.

U vítězného oblouku na jižní straně jest cínová křtitelnice, velikosti 60 cm, uzavřená cínovým víkem. Stojí na 3 nohách, a na kotli má nápis gotickou minuskulí:

-65

»Brtssfof síarsst Beskooec \ Heskooce a na Booém Btjrfjuoou foíjo rjasn Ijejítnan kraje Bedjtjnskebň- Barbora Eeskoocooa je ^kufjroroa.

Na druhé straně vyryt jest znak Rychnova a pod ním slova:

»ERB MĚSTA NOVÉHO RYCHNOVA«.

(Obr. 299.)

Na víku:

Obr. 296. Rychnov Nový. Křtitelnice.

»BRYKCY ZWONARZ Z CYNPERKV W NO-WEM MESTIE PRAŽ

SKEM LÉTA 1583 TOTO DÍLO DĚLAL.«

Podlaha chrámová jest z kamenných dlaždic. Podlouhlý náhrobník, kryjící vchod do hrobky chrámové, jest opatřen čtyřmi železnými kruhy.

V levo od něho leží jiný stejně dlouhý s předešlým. Uprostřed jest vytesán erb rytířů Leskovců a nad ním jako klenot přílba s fafrnochy a nad přílbou dvě vidlice křížem položené. Kolem náhrobníků, jakož i nad erbem vine se tento nápis:

Obr. 297. Rychnov Nový. Konsola.

Beff;a pante ntblo to pálek hen sroafeíjo maríina umrjela gesí nrojena erba pofjreb (sic!) panu j Itskmote pant fofka 2 lukatore manjtelka nrojeneřjo pana raladjtjně 2 Itskmore.

V kapli Božího hrobu jsou dva náhrobníky; na jednom jest nápis nečitelný a na druhém čte se toto :

TU LEZI NEWINNI KWITEK MAGOWI GMENEM JOSEF BRAYN NAZWANI KTERI SOTWA W SWIETIE WZKWIETL W PATIM TOKU WIEKU

SWEHO SW. JANU NEPOMUCKEMU SE PORVCZIL A JEJ W NEWINOSTI SWE KDYŽ JINACZ UCTITI NEMOHL SMRTI GEMU PODOBNOU SWIETU I TIELU ZEMRZEL BOHU PAK S NIM ZIWEMU WIECZNIE JEDENACZTEHO MAIE NESTA LOST W SWIETIE POZNAL I . C . 1721.

V lodi pak leží vedle sebe čtvero náhrobníků. Na jednom z nich spatřuje se monogram I H S a letopočet A . 1763; na druhém pak nápis:

HIR LIGT BEGRABEN GNAB IN GOTTES GNADEN JOSEPH IC MIT NOMEN DEI DEN II JANUAR A . 1704 IST IM HIMMELREICH GENOMMEN MIT ZUNAHMEN DE ALFER WON SEINER GEBURT DEN 15 . FEBER ANNO 1700.

Obr. 298. Rychnov Nový. Půdorys kostela.

Na ostatních dvou se spatřují erby, avšak nápisy jsou nečitelné. V levé zdi lodní jest náhrobek s poprsím jakési dívky, jež v sepjatých rukou drží křížek.

Na cestě z Nového Rychnova do Pelhřimova BOŽÍ MUKA, na kulatém sloupu kaplička s křížkem. Na římse kapličky vytesán letopočet 1719.

Zvony:

I. šir. 90 cm, vys. 82 cm. Na plášti:

S FLORIANUS A . WENC . LEOPOLD . ARCH EPPS . PRAG 1829 FUSA A CAROLO BELLMAN PRAGAE 1829.

Naproti nápisu relief sv. Floriana.

II.    šir. 67 cm, vys. 52 cm.

S. WENCESLAUS A W . CHLUMČANSKY ARCH.

EPP . PRAG GEGOSSEN IN PRAG VON CARL BELLMANN K . K .

GLOCKENGIESSER 1851.

Naproti nápisu na plášti relief sv. Václava.

III.    Třetí zvonek v průměru 50 cm jest bez nápisu.

ZÁMEK. Veškeré přestavby staly se za pánů Leskovců a z Říčan. Zámek sám jest do tří stran stavěn a východní strana uzavřena hospodářskými staveními. Okna průčelí severního a západního i uvnitř i vně mají nad okenní i pod okenní římsou ze žuly tesanou násl. profilace. (Obr. 300.)

g|.T

Obr. 300 Rychnov Nový. Profil ostění oken.

Východní průčelí zbarokisované a na jižním průčelí ostění renaissanční u oken. Nad vraty vytesán ze žuly znak arcibiskupský se znakem hr. Waldsteina a monogramem I . F A . E . P . L . N .

Obr. 299. Rychnov Nový. Křtitelnice.

Jeden sklep, asi pozůstatek staré tvrze, jest valené sklenutý štětovaným kamenem o velkém rozpětí.

SOCHA SV. JANA NEP. ze žuly, nevalně zpracovaná, spočívá na podstavci žulovém, jehož torrus jest akantovým listem zdobený. (Konec XVII. stol.)

Rynárec.

Trajer XXV. 707; Sommer X. 160; Sedláček IV. 254; Schaller XIV. 84.

Rynárecký kostel byl založen r. 1203 a posvětil jej biskup Milík z Milíčova. R. 1707 pražský arcibiskup Jan Josef z Brennerů faráře nového dosadil. V třicetileté válce byl kostel vybit Švédy. R. 1733 znovu

vystavěn.

KOSTEL zasvěcený SV. VAVŘINCI, mučedníku, jest stavba orientovaná, z lámaného kamene stavěná s věží v západním průčelí, kteráž jest plochými lesénami s každé strany až k okapní římse vyzdobena. Vchod od věže do západu pravoúhlý, nad ním slepé okno a pod římsou

4 okna obloukem kruhovým sklenutá. Věž o jedno patro převyšuje loď. Při straně severní u věže zromanisovaný přístavek se vchodem do věže a kůru. (Obr. 301.) Boky lodi opřeny čtyřmi pilíři o jednom ústupku a vyzdobeny včele plochými pilastry; s každé strany prolomena 3 okna, půlkruhovitě sklenutá, a vchod obdélný s jižní strany. Presbytář osvětlena třemi okny půlkruhovitě sklenutými. Loď i presbytář kryta mansardskou střechou šindelovou. Věž kryta též šindelem, přechází v osmibokou báň cibulovitou, z níž vyniká osmiboká lucerna, plechem krytá a v osmiboký, prohnutý jehlanec přecházející. Při straně severní sakristie, prostý pozdější obdélný přístavek.

Vnitřek. Loď jest obdélná, 14'96 m dl. a 8'4 m šir., s valeným klenutím s lunetami při oknech. Klenutí toto jest opřeno o dva sdružené

1F“ r

w0

■|*4

Obr. 301. Rynárec. Pohled na kostel.

pilíře s římsovanou hlavicí bez trnože a patky. Vítězný oblouk jest stlačený, elliptický, 5 6 m v rozpětí a LI m silný. Loď stejné výše s presbytáři. Presbytář 5’46 m dl. a 6'2 m šir., o stupeň zvýšena. Kobka podvěžní 3‘64 m šir. a 3'16 m dl., sklenuta českým klenutím. Chor spočívá na dvou volných čtyřbokých pilířích a sklenut jest křížovým klenutím. Presbytář skládá se z travée obdélníkového a pětiosminového závěru, sklenuta jest bez žeber a svorníku.

Hlavní oltář sv. Vavřince z XVIII. století. (Obr. 302.)

Na stěně socha sv. Vavřince, slušné řezby. V levo socha sv. Petra, v právo sv. Pavla.

Kazatelna má na korpusu relief Krista v chrámu kážícího, pěkné práce, ve vysokém reliefu od Foita z Pelhřimova řezaný (XVIII. stol.).

C i b o r i u m, měděné, zlacené, jednoduchá to práce. Kol nohy táhne se listovec, nodus kroužený a nízký. (Počátek XIX. stol.)

Monstrance měděná, zlacená a paprsková, noha ovální. Kol melchisedechu věnec klasů, hroznů, s obou stran andělé, Bůh Otec, nodus vásovitý nese letopočet 1798. Postranní oltáře mají na predelle po obraze. Levý oltář má obraz sv. Anny, pravý sv. Františka z Assisi, pěkná práce XVIII. stol., dobrého koloritu a rozvržení světla.

Kol lodi rozestaveny sochy sv. Pomocníků, z nichž některá jest velmi pěkné řezby a naturalistického pojetí (XVIII. stol.).

Křtitelnice spočívá ve schránce vytvořené z mušlovitého podstavce, kterýž obepíná had požírající jablko; jest uzavřena poklopem osmibokým, v kupli přecházejícím.

Uvnitř cínová mísa s osmibokým poklopem, na němž nápis: LETHA PANIE 1674 DNE 4 MÁGE.

Náhrobek (velkou latinkou psaný):

\!

ADM.RDUS A DOCT1SM DNUS JOANNES CAROLUS CURATUS RINARECENSIS ANNORUM 62 DIE 12 JUNU 1824 QUASI SCINTILA EXTINCTUS HIC IN UTERO MATRIS CUM SUA CHARA MATŘE REQUIESC1T

Obr. 302. Rynárec. Půdorys kostela.

Zvony. I. šir. 82 cm, vys.

55 cm. Relief p. Ježíše na kříži.

Kolem koruny jest nápis:

1.    TENTO ZWON KE CTI A CHWALE PA v BOHV A S WATE v WA-

WRZINCI UDIELAN

2.    LÉTHA PANIE MDXXXXIII TOHO CZASV KNIEZE GYRZIKA FARARZE

RYNARECKYHO.

II. šir. 60 cm, vys. 50 cm. Dole na plášti gotický pásový ornament. Relief P. Marie.

Kolem koruny nápis gotickou minuskulí:

opus psíub prrfrrtum psí per aitno bomtjmj mplespmo (&(&(&(& nonagesimo

quarío

Písmo velmi pěkně lité — jakoby v naší době lito bylo. Zvon ušlechti

lého tvaru.

III. šir. 52 cm, vys. 47 cm. Relief P. Ježíše na kříži. Relief sv. Petra

a Pavla.

Kolem koruny:

FRANCISCUS WITAUSHEK TUNC TEMPORIS CVRATVS RINAREZENSIS Na plášti dole: FRANZ WANIEK GLOGENGISSER IN IGLAV. 1802.

V    V

Červená Rečice.

(Stará, též Biskupská Řečice.)

Obr. 303. Řečice Červená. Pohled na zámek se strany východní.

Schall er XIV., 71. Památky arch. V. (1863), str. 16.—19. a 336. Sommer X., 132.

Tra jer XXV., 710. Sedláček V., 184, 250—263, 277—280, 319, 326.

ZÁMEK. Kdy hrad vznikl, nelze zjistiti. Teprvé ke konci XIII. stol. se činí zmínka o purkrabích. Arcibiskupové pražští byli v držení hradu až do r. 1421, kdy se dostal Mikuláši Sokolovi z Lamberka. Potom přešel na Leskovce a Krištof Le-skovec jej celý přestavěl. Na to přešel na pány z Říčan a po Bělohorské bitvě po provedené konfiskaci odevzdáno zboží řečické opět arcibiskupům. Vykazuje několik stavebních period.

Z nejstarší stavební periody, tedy z konce XIII. st., zbyla jediná hláska. (Viz pohled na zámek, obr. 303.) Palác vlastní, severní křídlo hradební zdi a bašty i bývalá hlavní brána jsou z druhé pol. XVI. stol. Část zámku s nynějším vchodem a mostem přes příkop jest ze XVII. stol., avšak poslední dobou zmodernisovány.

?!

v#'

úm

I! 0

ii

..

ic“

=:

- -1

i.

««

■;4

Severní průčelí vykazuje portál o 2 pilastrech po stranách s kládím a s vyloženou římsou, nad ním znak arcibiskupa Valdštýna s letop. 1617. Brána jest z tesaného kamene, půlkruhovitě sklenutá, se štěrbinami pro kladky na zdvihací most nad ostěním po stranách.

Průčelí moderní o 9 oknech v I. patře. Severozápadní strana měla lunettovou římsu, na níž dosud nepatrné stopy sgrafitt jsou patrny. Na některých z nich viděti poprsí svátých. Pod římsou 7 oken s římsou renais-sanční nadokenní a podokenní. Mezi druhým a třetím oknem nalézá se arkýř formy válcové, rozčleněný třemi římsami renaissančníini, jenž spočívá na čtyřech prstenech dolů se sužujících a kuželem končících. (Obr. 300.) V arkýři jsou 2 okna a pod nimi sgrafittová výplň ornamentální.

Nad

A:

*\

■ i®®—é

Pí; •    ‘ ÍV

*■ •

./

■ji

\ ^ A?i / ■ Vř

, • \§I

ar

ŠMí

B,-

7]

39

tu

*L»

Obr. 304. Řečice Červená. Pohled na zámek se strany severní.

střechu vyčnívá arkýř v plném válci a má 3 střílnovitá okénka. V líci zdi v levo jest kalich a hostie vytesána. Celá líc palácové zdi jest sgrafittovanou rustikou pokryta. Pod okny od arkýře na právo i na levo jsou krákorce záchodové. V rohu západním bašta osmiboká ve 3 patra 2 římsami renais-sančními rozdělená rustikovanou, sgrafittovanou omítkou zdobená. V každé straně okno renaissančního ostění. Ve čtyřech stranách střechy renaissanční štíty o ústupku ve středu. (Obr 304.)

V přízemí jsou okna segmentovitě sklenutá. Západní strana jest bývalá sýpka. Průčelí severozápadní jest od bašty odděleno štítem schodovitě

ustupujícím. Na jihozápadní straně v rohu bašta osmiboká, trojpatrová s renais-sanční římsou, v I. patře má okénka s kamenným renaissančním ostěním, v II. a v III. patře velká okna obdélná. Na jižní straně nad římsou stříl-novité okénko. (Obr. 303.) V přízemku 3 okna segmentem sklenutá. V jihovýchodním traktu při baště bývalý vjezd do hradu, nyní zazděný, jednoduchý

2,

»i

■f i

iř r m- mm

■r    Tmi:,'

fh iMwmM mm messeš

i.t/

mwmm

má

Obr. 305. Řečice Červená. Renaissaníní štít paláce zámeckého.

renaissanční portál o 2 pilastrech při stranách, které nesou kládí a nad tímto vyloženou římsu s půlkruhovitou archivoltou. Ve středu tohoto traktu záchodové konsoly. Po stranách zdvojená střílnovitá okénka. K tomuto traktu přiléhá čtyřboká bašta, hladomornou zvaná, v l/₃ římsou přerušená, půlkruhového profilu a vyzdobená cihlami nad i pod ní na roh vystrčenými. (Obr. 305i?.) Jest z tesaného kamene. V bocích okénka obdélná se žulovým ostěním. Na východní straně bašty jsou konsoly záchodkové. Od bašty táhne se

hradba ku paláci, který jsa celý renaissančně vyzdoben má v podřímsí 4 obdélná velká okna se žulovým ostěním a s podokenní římsou. Rovněž i zde 3 záchodkové krákorce. Východní část fronty palácové vykazuje jedno obdélné okno, jako v II. patře a končí renaissančním štítem s obou stran. (Obr. 305.) Ku paláci renais-sančnímu přiléhá trakt, jenž jest V“ zmodernisován a má arkýř s re-naissančními podpěráky.

F*—'    ■■

První nádvoří. Při levé

straně u země jest umístěn znak (viz obr. 306.) řemeslníka, v žule tesaný s letopočtem 1605. Východní strana s věží čtyř-bokou má arkády s pilířky goticky sříznutými. (Obraz 307.) Nad arkádami okno s gotickým kamenným ostěním. Do věže a do komory vede vchod s ostěním renaissančním. (Obr. 306 C.) Rovněž i v prvém patře. Příční

wm

\/s

Pt.

D.

B.

c.

li

ic

I III

Obr. 306. Řečice Červená. Znak řemeslný. A. Nadokenní římsa, trakt na sever jdoucí má proti B. římsa bašty. C. Profil ostění dveří u komory. D. Ostění dveří

proti věži.

věži ostění dveřní pozdně gotické a druhé renaissanční (viz obr. 306 D)\ nad ním 2 okna s renaissančním ostěním a s nadokenní římsou se štíty Leskovců a ze Skuhrova. (Obr. 306.) V rohu tohoto traktu dvéře s římsou nadpražní a s týmiž štíty. Na severní straně traktu tohoto jest arkýř se štítem renaissančním. Arkýř spočívá na konsolách, na nichž znak Leskovců a ze Skuhrova. K tomuto traktu přiléhá kulatá věž se střílnovitými okénky, jež má dosud ve výši III. patra krákorce na ochoz. (Obr. 309.) V podřímsí věže jsou okna obdélná s renaissanční

v¹

Obr. 307. Řečice Červená. Arkády v I. patře.

římsou. (Viz půdorys obraz 308.) Vedle věže schodiště se vchodem gotisu-jícího ostění a nad tím znak Harrachů. (Obr. 309.) Tento trakt severní spojen jest příční chodbou s traktem východním. V přízemku kryté chodby brána do druhého dvora vedoucí, v prvním patře lunetní římsa, na níž sgrafitta, představující světice v úboru XVI. st., nad nimi ornamentální výplň a ve

cviklech andělé. Pod římsou 3 okna s renaissančními ostěními a s římsou podokenní. (Obr. 310.) Sgrafitta na prvém dvoru mají nápis, provedený minuskulí gotickou: Bbißfß neb ttBttňte brt£ ani íjobini. Sgrafitta ve druhém

"V

t, v;.....

//

a»

("i-

Obr. 308. Řeřice Červená. Půdorys zámku.

dvoře představují svaté se jmény minuskulí psanými:    Hahub ntenssi,

BDiíwIas, Baríoínmteg, ppír a pansl. Na této straně jsou patrny stopy lunettové římsy, která z větší části spadala. Na celé líci zdi jsou dodnes málo znatelná sgrafitta, znázorňující turnaj, avšak z větší části jsou poškozena. (Obr. 311.)

Vchod, kterým se do desítiboké bašty vchází, má obložení z tesaného kamene pozdně gotické, vyzdobené v průčelí znaky Leskovců (obr. 312.). Od této bašty pořadí pokojů na právo jdoucí, má síťovou klenbu gotickou, bez žeber, opírající se o přípory čtyřboké a sbíhající se v obdélném svor-

-s

.'V ■ •

I,

..-'v

4

-JTj

«r

míi

í"

i ’•**.'*;

Pt'

||| 1

ř ;;&ř i-

;.... ■

i«St.

'i-;

1»

4'

r.

[-7]

ř/

Mim;

Obr. 309. Řečice Červená. Pohled na arkýř.

niku. Vše jest maltováno. Do sklepa pod baštou vede vchod v žule tesaný, gotický (obr. 313.).

K levé straně této bašty přiléhá sýpka, která bývala dle pověsti dříve kostelem, však stopy po něm nelze vypátrati, neboť po požáru první patro bylo přestavěno. V přízemí spočívá klenba sklípková na pilířích osmibokých. (Viz půdorys obr. 308.)

V Památkách archaeoiogických se dovídáme, že nad hlavním vchodem byly namalovány znaky Leskovců a Skuhrovských s nápisy K. S. L. Z. L. 1593 —B. L. S. K. W. 1593,

-»&*/..    <u<

>

,' ;

wgj

w.

■ e

■ •* i ->, i , i

■

■

P¹*

8^ ‘í

JLf'

fo

$ P»

* -í AlfiBái

ILř *    \

ES

"y

***■

5^

c

•^j

w

U

• _• i>ÖU

vS^O-*‘

J,

.

:

p4^Á-

V

r--^

Obr. 310. Řečice Červená. Pohled na severní chodbu a lunetovou řimsu.

J

v.

Ss

m-

řfc;/'3

G

—75

,

*< \

:

; ~

&

Í

'-.j

I

mu

M

H

ATI

• J

ää:

< gK

|p|f

» r

.ví;.

........ ' ’    •■ ■■■- ••:

a*»-    -

m

1

- .

•**v

JSlipif

Wrm

řw

L

což znamená Krištof Starší Leskovec a Barbora Leskovcova ze Sku-hrova.

Nejstarší částí župního hradu jest tak zvaná hláska, jež sama pro sebe stojíc mezi ostatním zdivém, nemá s ním organické souvislosti. V přízemí má střílnovitá okénka a jest přes metr ve zdi silná, půdorysu ellipti-ckého. (Obr. 308.) Podle ní vedou schody do chodby, která spojuje trakt

i«Eí riSSI

== j j i    jj i

'-iTTiilll

=r,jj

~ V . ': V' ■ '

|l Unií.

i“-

5 cUrv

■ !! I

",ttť

Obr. 312. Řečice Červená. Ostění vchodu do bašty severní.

Obr. 313. Řečice Červená. Ostění vchodu do sklepa.

východní se severním v prvém patře. Bývala kdysi úplně otevřena, nebot sloupy, které ze zdivá vyčnívají, mají hlavici, na níž spočívá síťová, křížová klenba s makovanými žebry. (Obr. 314. a 315.)

Trakt východní, nyní obydlí důchodního, ukončen jest renaissančním arkýřem výše popsaným a zdá se býti bývalou hradní kaplí. Nepoměrná výška pokojů, mohutné zdivo a klenba tomu rozhodně nasvědčují. Vedle toho byl tento trakt s hlavním palácem přímo spojen. V paláci samotném v I. patře, v rožním pokoji nalézá se dosud Zachovalý renaissační krb v žule pěkně tesaný a za Leskovců pořízený, což dotvrzují znaky Leskovců a Skuhrovských s jich počátečnými písmenami. (Obr. 316.)

=■

=rS:

V pokoji ředitele velkostatku pěkná kamna, černě polívaná, z XVIII. stol. (Obr. 317.) V jídelně arcibiskupského obydlí velká empirová kamna, zeleně polévaná. (Obr. 318.) Tam, jakož i v různých obydelných pokojích jsou rozvěšeny obrazy školy hollandské, italské i české. Mezi jinými Madonna ze XVI. století, představuje Madonnu (obr. 319.) sedící v ote-

wmmm

W—l—f—4—f—f—l—]8m

IEP

li

Obr. 315. Řečice Červená. Sloup v severní chodbě.

vřené krajině a držící Ježíška v klíně. Jest to práce velmi jemného provedení, italského původu. Obraz představující sv. Tomáše, an klade prst svůj v ránu Kristovu, jest výtečná práce co do kresby, rozvržení světla a karnace a má ráz práce Brandlovy. (Obr. 320.) Jiný pak obraz, má ráz školy Murillovy.

v;

iť

;U' •

ili

mm.

(%

Obr. 316. Řečice Červená. Renaissanční krb.

Kol do kola hradu táhnou se vály a příkopy, jichž stopy zejména při straně severní jsou nejpatrnější.

MĚSTO. R. 1143 dostal biskup Otta celou želivskou krajinu od vévody Vladislava II. Zdaž však město již tehdy stálo, není nijak známo. Ve středu XII. stol. stala se Řečice sídlem (Čas. Mus. 1858, 330 — 335.) děkanátu. Z toho patrno, že původ kostela a zámku možno do XII. století klásti.

Dříve leželo město více k polední straně. V XVII. st. za arcibiskupa Matouše Ferd. z Bílenberka bylo město po ohromném požáru r. 1669 na nynějším místě přestavěno. Opevněno nebylo a jen brány, po kterých dnes stopy není, vyjma brány vedoucí k Želivu, byly dílem XVII. st.

KOSTEL DĚKANSKÝ, zasvěcený sv. Maří Magdaleně, byl za

ložen Dobšem z Bechyně r. 1283 a opevněn mohutnou zdí za příčinou častých vpádů branného lidu Otíka Braniborského, z kteréhožto opevnění na naše časy jen strana jižní se zachovala. Kostel vyhořel r. 1669, kdy byl zároveň opraven. Fara byla r. 1604 na děkanství povýšena.

.

,

.. i

Obr. 317. Řečice Červená. Barokní kamna.

Obr. 318. Řečice Červená. Empirová kamna.

Kostel jest orientován z lomového kamene stavěn, s věží v západním průčelí, lodi obdélné s původní presbytáři, která má ³/s závěr. Nejstarší částí kostela a to původního založení jest presbytář. Věž pochází z XVI. stol., má 4 patra bez ozdob s bohatě vyloženou římsou, na všech čtyřech stranách vypjatou, kde hodiny jsou umístěny. (Obr. 321.) Pod hodinami jsou půlkruhová okna. Kryta jest věž osmibokou, plechovou bání s lucernou. Loď, prostá ozdob, jest vyšší presbytáře, kteráž jest opřena 4 pilíři ve % výšky končícími, jež jsou ve výši 3 m přerušeny gotickou římsou. Ke straně severní přiléhá sakristie a schodiště na oratoř.

V n i t ř e k. Vchod do kostela od západu kobkou podvěžní jest do půlkruhu zaklenut, klenba valená a po pravé straně zazděné okno do hloubky 1’5 m jdoucí. Šířka kobky 4 7 m, hloubka 4 3 m. Nad kobkou

wwrw-' ml

í

••• 'mm

-:.á

' ' ' .

J-

V ‘»

<<ř f

. c-

i-

•M*

'■4*

Obr. 319. Řečice Červená. Obraz Madonny.

&ŽL

místnost pro měchy, kamž vede vchod s kůru s obložením z kamene tesaným z XVI. století (obr. 322.). Okna střílnovitá segmentem klenutá. Z kobky podvěžní vedou dvéře obdélníkové do lodi, která jest prosta všech článků a ploše kryta.

ikhi- V •‘nMHW

<■

V bocích prolomena 2 okna barokní a na kůr po jednom segmentovém. Kůr hudební ze XVII. stol.; jest mohutná valená klenba, v náběhu u podlahy počínající, s 2 lunettami v bocích. Obdélná loďjest 19*4m dl. a 8'65 ni šir.

Obr. 321. Řečice Červená. Pohled na kostel.

Presbytář 8'5 m dl. a 5’8 m široká oddělena goticky sklenutým vítězným obloukem 4’6 m v rozpětí a 1*3 ni silným, jehož hrany jsou ošikmeny a v náběhu oblouku ve výši 2'3 m jest umístěna římsa gotická, tvaru jednoduchého. (Obr. 323.) Za obloukem vítězným ve vzdálenosti 1 m parallelní žebrový, lomený oblouk. Závěr ³/₈, z jehož koutků vybíhají žebra do svorníku, na němž se štítek prázdný nalézá. Žebra končí (obr. žeber 322. a 323) ve hroty ve výši 1‘55 m od podlahy (obr. půd. 324).

Se stran závěru po oknu původním, avšak nyní do půlkruhu zaklenutém. V travée okno barokní v rozích ve čtvrtkruhy zakulacené. V levo

.......

sakristie se vchodem pravoúhlým jest klenuta valenou klenbou. Nad ní jest

. i.! !)íj

S 4i

í|

-T

Li

Obr. 323. Řečice Červená. Profil řimsy triumf, oblouku.

Obr. 322. Řečice Červená. Ostění dvéří z kůru do věže. Profil žebra.

oratoř. Po evangelijní straně v presbytáři sanktuářík původní, goticky sklenutý s oblounem a žlábkem, s původní mříží kovanou. Na křížení původní, čtyřboké dvojité růžice a nejvýše fiala. (Obr. 325.)

Monstrance 62 cm vysoká z počátku XIX. st., měděná, zlacená, paprskovitá, noha ovální s listovcem a astragalím, nodus vásovitý, a melchi-sedech obklopen věncem klasů a révy vinné.

Kalich 25 cm vys. se značkou bohatě tepaná, lepší práce než monstrance; nodus osmiboký, vásovitý, kupa sedí v koši dobře komponovaném a obklopeném rozvilinami z oválních štítků prázdných, které jsou mezi rozvilinami páskem spojeny (XVIÍI. st.).

Pacifikál tepaná práce ze zlacené mědi z XVIII. st., noha ovální s mušlovým ornamentem dobře tepaným. Nodus hruškovitý, ornamentem krytý. Stonek přechází v kříž, v němž jsou ostatky svátých. Kol kříže se rozkládá ornament mušlovitý, s 2 nepravými smaragdy a za ním kartuš, objímající celý kříž 35 cm vys. (XVIII. st.)

Křtitelnice cínová, 60 cm vys. Kotlík jest vyzdoben 2 lvími hlavami s kruhy. Na plášti relief Matky Boží s Ježíškem a po stranách 2 sv. apoštolově, nad nimiž pás písmenami minuskule gotické tohoto znění: nenarobtíi m hbn ^roobtj a í buclja sroafßfjö rtErUEjhP bo kr. Bůh Otec na trůně sedě drží kouli zemskou mezi dvěma anděly, u nohou sv. Jakub větší, P. Maria s Ježíškem v náručí a žezlem, sv. Jakub biskup a sv. Jan Křtitel. Všechno v reliefech na kotlíku připájených. (Viz obr. 326.) Kotlík nesou 3 nohy, počínají hlavou vousáče, rukama vous držícího a končí nohou na způsob ptačího drápu, jenž kouli drží. Práce tato jest ze XVI. st. Víko má pásový ornament barokní s 2 okřídlenými hlavičkami andílků a končí dosti

7 a s io—

Obr. 324. Řečice Červená. Půdorys kostela.

slušně řezanou soškou svátého Jana Křtitele. Výška od země ke hraně kotle 68 cm. (Značka konvářská, obr. 327.)

Tři páry barokních svícnů 65 cm vysokých; trojdílné nohy, v plných rozvilinách hlavičky andílků, jichž křídla v listy akantové přecházejí; hřbet každé nohy při-pájeným listem akantovým jest kryt-Nodus zdobí 3 okřídlené hlavy andílků a z něho vybíhá dřík lepé formy, jenž končí v misku s obrubou barokní (konec XVII. st.) (obr. 328.).

Pár rokokových svícnů v mědi tepaných a stříbřených. (Obr. 329.)

PRUN

. Noha

‘-vK.’<

WĚK

mm

Při oltáři zvonek s následující legendou kolem koruny: KILIAN BRIKNER V ROZMITALV 1731

Na plášti:

DanI Dar oD WaCzLaWa WorLa-a ManzeLkI geho eVfrozInI DWaCa : ST • WR: IVLII —

U koruny 9 malých kroužků centricky seřazených v pásovou ozdobu.

V kobce podvěžní 2 náhrob-níky již nečitelné se znaky Le-skovců a Skuhrovských, a Mili-čovských z Braunberku (obr. 330.) s následující legendou psanou velkou latinkou:

I. TEĎ-W PAN V ODPOCŽY WA-VROZENA PANNY KATERZINA

KRISTINA MILICZOW SKA Z BRAVNBERKV ROZENA ZACHOWA GENZ W BOHV VSNVLA 27 MAY 1640

II. ZE WSSEMY GSE ROŽEHNA LA DVSSE MA A ODKAZALA CZEST Y PRZA TELVM ZASE BAV RZKA GYZ GSEM MVG BOŽE STEBAV AMEN

Zvony.

Obr. 326. Řečice Červená. Křtitelnice.

I. Sv. Máří Majdalena, široký 1*22 m, vysoký 1 m. Relief P. Ježíše Krista na kříži a sv. Maří Majdaleny, ana kříž objímá; se strany pravé svátý Jan a pod ním:

*    S : IOHANES *

s levé strany relief sv. Pavla, pod nímž:

*    ÉT PAVLI *

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Pelhřimovský.

Oba svati jsou v obleku římských rytířů. Sv. Jan, mečem jsa opásán, drží pravou ruku k nebi pozdviženou a v levici má knihu. Sv. Pavel má jednu ruku na prsou položenou a druhou třímá f meč. Na druhé straně zvonu znak Jana Morice Gustava, i arcibiskupa pražského, a nad ním nápis:

eX faVore et oratIa IoannIs MaVrItY gV-staVI arChIepIsCopI pragensIs rVrsVs re-DIVIa resono

pod znakem :

\±y

Obr. 327. Řečice Červená. Značka konváře.

I • P • P •

A • D • P • I:

UVV

% M

etáSi

■'.y)

mm

m:

<*&

SBWI

I«

: ÉS

•■'S*

Obr. 328. Řečice Červená. Barokní svícen.

Obr. 329. Řečice Červená. Rokokový svícen.

na dolní části pláště pásová akantová ozdoba, jakož i při koruně dvě pásové akantové ozdoby, mezi nimiž nápis:

Weil WIr hIr In feVer aLLe zerflossen hat Vns Iohann

GEORG KVHNER WIDER In PRAG AVFS NEVE In FORM GOSSEN

II. Sv. Jan, šir. 98 cm, vys. 92 cm. Relief sv. Jana Nepomuckého, jenž stojí na podstavci a drží v pravici kříž, levici pak má dolů spuštěnu. Nad hlavou jeho je združeno 5 hvězd.

S druhé strany zvonu uprostřed relief sv. Floriana, v oděvu římského rytíře, má kol hlavy svatozář, v pravici drží nádobu s vodou, již vylévá na hořící stavení a v levici drží prapor. Rovněž stojí na podstavci.

Pod tímto reliefem jest znak arcibiskupský, pod nímž:

41

..

i • p • p •

A • D • P • I •

Dole na plášti akantová ozdoba.

Kolem koruny nápis vroubený dvěma akantovými ozdobami:

DVrCh Des kVhners hanD bIn ICh aL hIer bekant

III. Sv. Jakub, šir. 72 cm, vys. 64 cm Relief P. Marie držící v ruce Ježíška a stojíc nohou na hlavě hada kol koule se vinoucího

Relief sv. Jakuba v oblacích se vznášejícího a pod ním nápis :

IOHANN GEORG KÜHNER GOSS MICH IN PRAG ANNO 1776.

Dole na plášti dvě akantové pásové ozdoby a u koruny ozdoba pásová složená z hlaviček andílků. Na trámu nad zvoncem :

ijSS»!

||

[§J

L\

Wt

Obr. 330. Řečice Červená. Náhrobek v pod-věžní kobce.

WZ • Y • 6 • O • II.

:•

IT

ZJ.

IV. Sv. Anna, šir. 62 cm, vys. 53 cm. U koruny pásová ozdoba akantová, jakož i dole na plášti.

Relief sv. Anny a sv. Josefa, jenž drží Ježíška a má svatozář kol

hlavy, uprostřed zvonu na plášti:

II

PŘELIL KAREL BELL-MANN C. K. DVORNÍ ZVONAŘ V PRAZE 1864.

Obr. 332. Řečice Červená. Půdorys hřbitovního kostela.

V. Umíráček, šir. 32 cm, vys. 28 cm. Relief sv. Jana Nepomuckého. Kol koruny akantová o-zdoba a pod ní postava jakéhosi poustevníka.

I • G • K • 1767.

HŘBIIOVNÍ KAPLE. Hřbitovní kostelík tento založen byl na sklonku XIV. st. řečickými měšťany, vyhořel r. 1804 a r. 1822 byl znovu vystavěn.

Jest orientován bez ozdob.

Loď obdélná jest širší presbytáře.

Presbytář pak rovněž obdélná, ukončena půlkruhovou apsidou.

Vchody vedou se strany severní, jižní a do apsidy. Kryt jest taškový. Do střechy proražena nad presbytáři čtyřboká věž, čtyřbo-kým prohnutým jehlancem krytá, v lucernu a jehlanec přecházející.

(Obr. 331.)

Vnitřek. Loď jest obdélník 12’15 m dl. a 8'4 m šir., ploše krytý a do stran prolomeno po 3 oknech goticky sklenutých bez profilu. Loď od presbytáře oddělena triumfálním obloukem,

5’4 m v rozpětí, lomeným bez profilu. Presbytář se závěrem půlkruhovým sklenuta goticky, avšak bez žeber a měří 5'5 m délky a

6*3 m šířky. Omítková žebra v ostrý    __y

hřbet vybíhají a ve svorníku kulatém se sbíhají, opírajíce se o kon-sóly tesané. Tato klenba měla

■Pí

Tí.

ff

j L.—

T'~

'7;;

!’í1

wm

kdysi žebroví, původní z doby založení kostela, které později vylámáno nebo po požáru spadlo. Presbytář osvětlena jest s každé strany goticky sklenutým oknem. Za hlavním oltářem jest segmentem sklenutý vchod do sakristie, kteráž má tvar apsidy % kruhové 61 m v šíří a do konchy sklenuté. Klenba tato jest ze štětovaného kamene jak v presbytáři, tak v sakristii. Přístavba tato na půdě jest patrna. V sakristii jsou točité schody na půdu vedoucí s vchodem od severní strany. Hudební kůr spočívá na mohutném elliptickém pasu a jest křížem zaklenut; klenba jest usazena na silném gotickém schodci. Hořejší část hudebního kůru jest ve stlačený oblouk goticky sklenuta, rovněž část stropu jest klenba křížová, která spočívá na dvou pravoúhlých a na dvou oblých pilířích. Celá tato stavba nasvědčuje tomu, že byl kostelík v XVI. stol. přestavěn. (Viz půd. obr. 332.)

5*5

WH&

Ifc

jíl

-m

é»s

■ ■......-- '» - ř-—'..

r3~..

.i;

•jj

Hg»

Obr. 334. Řečice Červená. Nápis.

Obr. 335. Řečice Červená. Boží muka.

BOŽÍ MUKA

na straně západní k Rovnému zachovala svůj původní tvar. Jest to čtyřboký gotický podval, na němž stojí hranol osmiboký,

ukončený sešikmenou římsou a na této čtyřboká, křížová kaplička. Na straně západní vytesán znak Ríčanských a pod ním letopočet 1605, (Obr. 333. a 334.) Na straně východní k Želivu jsou zděná Boží muka s kapličkou, v níž soška P. Marie, pod ní pak znak Ríčanských s letopočtem 1605 (obr. 335.). Na straně jižní k Pelhřimovu a na straně severní ku Vlašimi rovněž zděná muka Boží bez valné ceny. (XVII. stol.)

Na náměstí stojí morový sloup ze žuly, sloup to oblý na podstavci, nejvýš umístěna socha P. Marie, práce vkusné, v nahnuté posici se spjatýma rukama, stojící nohou na půlměsíci a hadu a s nápisem na podstavci:

marIa

VIrgo

CASUEStO

aDVoCata

Na náměstí při silnici SOCHA SV. JANA NEPOMUCKÉHO

nevalné ceny s nápisem na podstavci:

et

Trans

Na straně severní CID Na východní RENO CRR 1722.

die

6. NO 1777.

Na děkanství nalézá se obraz, který dříve byl na hl. oltáři, představující sv. Máří Magdalenu. Jest slušně malován od českého malíře Jana Quirina Jahna a visí na chodbě. V děkanské zahradě leží ze žuly tesaná gotická 8boká křtitelnice pocházející ze založení kostela.

Na radnici jest toliko 1 pečetidlo mosazné, průměru 28 mm, na němž kol městského znaku se čte:

MINVS SIGIL : CIVITATIS ANTIGVAE : RVB : RZECZICENNINSIS 1581.

Služátky.

Bývala zde tvrz, nyní hospodářské stavení číslo 4. Na východní straně statku jest částečně zachované a částečně zabílené sgrafitto renais-sanční, které se prostírá po celé ploše a délce stavení. Mezi psaníčkovitou rustikou ballustrové kuželky. (Obr. 336.) Na jižní straně 3 okna s kamenným obložením v žule tesaným s pozdně gotickou profilací s podokenní řimsou.

Uvnitř původní černá kuchyně, v ní střílnovité okénko, rovněž i v konírně. Tato okénka mají kamenná obložení, tesaná, na venek s hranou sešikmenou. Majetník vykládal, že jeho dědeček pamatuje tuto tvrz jednopatrovou s patrem dřevěným, hezky silně přes zdivo přestrčeným a kolem do kola se táhnoucím. Ba byly prý i světnice daleko vyšší. Zda však klenuty byly, se nepamatuje. Po celé východní straně táhne se přikop. Opodál pod bývalou tvrzí u potoka mlýnec ke tvrzi patřící, jest kryt mansardskou střechou. Uvnitř vchod do sklepa jest z tesaného kamene

s vodorovným nadpražím s profilací pozdně gotickou z druhé poloviny XVI. stol. Jsou to tři pruty a dva žlábky.

V louce při cestě do Pelhřimova vykopán byl kámen, jehož legenda patrna jest na přiloženém obrazu. (Obr. 337.)

ř.>;

Stran ná.

■X Ä ? : h

mi

M

.

w

kz-<-~A

/- ' " \

Traj er XIV., 400; Sommer X., 213; Schaller XIV. 94; Sedláček IV., 35.

Iě

⁽.

7. V

KOSTEL zasvěcený SV. BARTOLOMĚJI

B ÍHI PC

Obr. 336. Služátky. Sgrafitto na bývalé tvrii.

býval ve XIV. stol. farní. R. 1345 darovali Oldřich III. z Hradce a syn jeho Jindřich platy ve vsi Stranné klášteru ve Wilheringu v Horních Rakousích a kol té doby založili zde kostel, který rovněž ohradili.

R. 1744, když byl dáván nový strop, přišlo se na nápis: Tento strop

stawieny gest Letha Panie 1500. R 1797 byl celý kostel přestavěn.

Kostel jest orientován. Ze staré stavby gotické zbyla pouze presbytář bez klenby. Loď i presbytář sbarokisovány. Věž v západním průčelí pře-

l'i-,

mm

Ml

'■■JI

■H

vysuje loď o dvě patra a kryta jest jehlancovitou čtyřbokou střechou. Do lodi vede vchod od západu, a to pravoúhlý. Loď jest prostá, třemi okny s každé strany osvětlená, která jsou půlkruhovitě sklenuta. Na jih přistavěna předsíňka se vchodem pravoúhlým. Presbytář, uzavřená třemi stranami osmiúhelníka, ustupuje od lodi o 1'65 m\ opřena jest pěti opěracími pilíři o jednom ústupku. Ke straně severní přiléhá sakristie.

Uvnitř jest loď čtyřúhelná, 8 9 m dl. a 9'1 m šir., zaklenutá ve tři pole českou klenbou na pasech. Hudební kůr spočívá na dvou pilířích. Triumf, oblouk ellipsovitě sklenutý, 315 m v šíři a 11 m v síle. Presbytář má jedno travée a tříboký závěr. Travée jest česky sklenuto a odděleno od závěru obloukem elliptickým, do něhož zaklenuta klenba závěru. Celá presbytář měří 7‘2 m délky a 5‘4 m šíře. (Viz půdorys obr. 338.)

C--4

i;

Obr. 338. Stranná. Půdorys kostela.

Na velkém oltáři obraz sv. Bartoloměje, slušné malby, hrabětem Leop. Šternbergem darovaný. (XVIII. stol.) V sakristii oltář z r. 1638 s obrazem sv. Bartoloměje, na dřevě malovaným. Hlava světce jest naturalisticky podána; oblečen jest v červeném svrchním rouše a bílém spodním. Na predelle Ukřižování Krista mezi lotry s p. Marií v právo a sv. Janem v levo. V pozadí kopcovitá krajina, v levém rohu letopočet 1638.

Na levé straně presbytáře visí obraz Madonny, znamenitá to kopie Madonny Zbraslavské.

Jest na dřevě malován a v zadu má nápis:

Hane Imaginem ad Originale Aulo Regente Mactam et Benedictam esse.

AR . Die 6 . Martii Ao . Do . 1767.

(Obr. 339.)

P. Daniel Gina Sac. Ord. Cister. AR. Prob.

V lodi na pravé straně o 1 tář sv. Matěj e, slušné řezby představující téhož světce ve vysokém reliefu, v theatrální pose na stoličce klečícího.

V pozadí brána. Tento obraz byl sem roku 1730 měšťanem Počáteckým, Matějem Novotným darován.

Při něm stojí socha sv. Antonína Paduanského mistrné řezby v rouchu i obličeji, klidného postoje, držícího v pravici Ježíška. (Obr. 340.)

W''

LI

55ÉE

Obr. 339. Stranná. Kopie Madonny Zbraslavské.

Kamenná křtitelnice gotická, 1T0 m vys., 0'75 m šir., má tvar osmibokého jehlanu se žlábkem, v osmiboký hranol přecházejícího a na válcové desce se žlábkem sedícího. (Obr. 341.)

Zvony I. šir. 95 cm, vys. 70 cm. Relief Krista na kříži.

Kol koruny

j TENO - ZWON - C - ST - VER - BVM - DOMINI - MA - NET IN - ET - ERN - V

Na plášti

JOS - TANÍ - S - ILIT - SKRZE - CRSIKA - ZWONARZE 4-5-6-9

II. šir. 56 cm, vys. 40 cm. Relief sv. Bartoloměje a pod ním jest nápis ve 2 řádcích:

ECCLESLE SANCTI BARTHOLOM^EI STRANvE.

Na plášti: relief p. Marie s Ježíškem, sv. Judy Thaddeáše a nápis: SANCTE IVDA THADAE ORA PRO NOBIS.

Kol koruny: COSS MICH CHRISTIAN IOACHIM IN IGLAY 1705.

f!

III. šir. 56 cm, vys. 44 cm. Jest bez nápisu a má na plášti relief panny Marie s děťátkem. Bezpochyby od téhož, jako předešlý.

Svatova.

Tr aj er XIV., 383.

KAPLIČKA čtverečného půdorysu, prostých zdí, s jehlancovitou střechou a cibulovitou bání s lucernou. (Obr. 342.) (Konec XVII. stol.)

Štítné, též Štítná.

Sedláček IV., 121.

ze

Z památné tvrze, kde sídlil Tóma Štítného, není dnes stopy. Prvním zná-

-•A

S-

Ü

■m

OJ

Obr. 340. Stranná. Socha sv. Antonína.

Obr. 341. Stranná. Křtitelnice. Kropenka.

mým držitelem tvrze byl Tóma ze Štítného. Pocházel ze schudlého rodu Benešovců a byl stejného erbu s pány z Bechyně.

Na bývalém tvrzišti vystavěny chalupy a jen nepatrné zbytky valů a příkopů, a to jen na straně západní, dávají rozpoznati bývalou situaci tvrze. Zbyla zde též hluboká roubená studně.

Nedaleko tvrze nade vsí stojí KAPLIČKA čtvercového půdorysu, krytá jehlancovitou střechou, s lucernou v baňku končící. Uvnitř jest obraz sv. Floriana, který vylévá konev vody na hořící stavení, které jest v rozích opěracími pilíři vzepřeno. Toto stavení jest prý bývalá tvrz Tómova.

Obraz, nevalné ceny, pochází z XVIII. století.

Těchobuz.

Trajer XXIV., 690; Schaller XIV., 49; Sedláček IV., 216; Sommer X., 122.

v*?.

Obr. 342. Svatava. Kaplička.

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. Marku zasvěcený, administruje se ze Zhoře. Býval farní již r. 1384. Fara zanikla ve 301eté válce, r. 1763 stal se filiálním kostela Zhořského.

Kostel orientován, z lomového kamene na základě starého románského vystavěn a v XVII. století přestavěn. Má západní průčelí vyzdobeno štítem, sesílen uprostřed dvěma lesenami, po krajích pak dvěma kratšími které jsou podstavcem pro renesanční šišku. Mezi pilířky zakončeno zdivo volutami. Uprostřed na štítě elliptické okno. Pod ním okno segmentové, do kůru prolomeno. Loď jest prostá se 2 segmentovými vysoko položenými okny. Presbytář pravoúhlá osvětlena 2 segmentovými okny, a ustupuje od lodi o 1'4 m . K jihu přistavěna sakristie.

Nad presbytáři sanktusová věžička. Opodál mimo osu chrámovou na západ čtyřboká věž, jehlanem krytá, byla bezpochyby na místě dřevěné bývalé panem Václavem Ottou z Losu a manželkou jeho Kateřinou z Říčan r. 1603 vystavěna. V tu dobu asi spadá přestavba kostelíka.

Vnitřek. Podsíňka valené klenutá a hlavní vchod půlkruhovitě sklenutý má sílu zdi 1'5 m, rozpětí 2'35 m. Loď ploše kryta, jest 17‘5 m dl., 7‘9 vi šir. Hudební kůr spočívá na 2 pilířích s křížovou klenbou. Oblouk triumfální, 5'3 m v rozpětí a 13 m síly, půlkruhovitý s římsou. Presbytář pravoúhlá, 4'5 m dl., 5 m šir., má strop na způsob zrcadlové klenby. Sakristie je ploše krytá, nad ní oratoř s oknem obdélným. (Viz půdorys.) (Obr. 343)

Na hlavním oltáři na predelle jest 7 v mědi tepaných obrázků,

n-4

zlacených, mistrné práce, představujících urnu= H čení a ukřižování Krista. Tepání jest velmi g! jemně provedeno (První pol. XVIII. století), "jjf (Obr. 344.)

Pieta na postranním oltáři na právo, bolestného výrazu, znamenitě uloženého roucha a výborné muskulatury na těle Kristově. (Konec XVII. stol. Obr. 345.)

Dva páry svícnů na způsob monstrancí provedených. Mají nohu ovální ve čtyři laloky rozdělenou, s kartušemi tepanými. Stvol a nodus sploštělý v kartuš přecházející, v níž uprostřed srdce plamenné s monogramem IHS, nad ní miska. Práce to dovedně tepaná, stříbřená. (XVIII. st.) (Obr. 346.)

Obr. 343. Těchobuz. Půdorys kostela.

Věčná lampa téhož vzoru, dobře komponovaná a rovněž stříbřená. (XVIII. st.) (Obr. 347.)

S v í c n í k barokní, 2 m vysoký — jako v Hořepníku.

Křtitelnice kamenná, osmiboká, ve spodní části a v horní okrouhlá, výška 28 cm, šíře 50 cm. (Obr. 348.)

Zvonek u hlavního oltáře, velice cenná stará práce ze XVI. století. 8 cm vys. 8'5 cm šir. (Obr. 349.)

Při koruně má nápis + IHESUS . MINEN NAT. Na plášti reliefy značně rozlity: Kristus na kříži a 2 ženy pod křížem, s každé strany jedna; na to vypouklý relief hlavy na právo hledící ve věnci z dubových lístků a žaludů — pak Kristus kříž nesoucí, osoba v zadu a 2 napřed — na to opět relief hlavy ve věnci. Dole při obrubě nápis majuskulí gotickou — málo čitelný.

Náhrobky.

I. V lodi po pravé straně visí v oratoři obraz vzkříšení a pod ním v právo i v levo klečící postavy rodiny z Losů a nápis:

I^amel $tfo \ Hasit na ©iedjolmji a (Eínualkorcne prabirb tBÍjoj robu jest pob íouío tabulí pospolu sírajci a sfrEjuamt oe sklípku sklanutým po-ikoroani jakot i posÍEbnt íbíjoj robu proti olíarti oElksntu jak kaniEn aeí;o

mm

iF

I K~--

S3Eri?

tř

SW

*i;

li

•:

iV'

;;

■w

8 wv r* «raB

ÍJBJf

**» ",

i* k»M».r.« Ä» -Í 4 A fíwi }.Vf4MW

S***«

iEl

.!

[t? V ^VCO.Íi-.vlf

Ob'. 344. Těchobuz. Predella hl. oltáře.

i»-, i”-. ; Í/'‘.'<’ is> - V’. 'A .»! Í-Tw-»I ti

s“'-'.;^?r*v^7rFr

fftaqawišť.¹. fr t?«**¹ ;    '

• y* -    - •    .

Mfeí-

»1

gNv.

ípcobonnj ukajujs otjEkaroajtcE ossitíjnt spolErptE rabosíuÉfjo \ mrtroírřj

üsfaitt; Junten.

A. D. 1654.

Obraz jest dobře malovaný, zejména obličeje rodiny z Losů rázovitě

podány.

II. Červený mramor:

Hir Ligt

der Hoch Edl Geborne Herr Anton Adler — Gewester

Herr avf Tiechobvs, und Tallenberg gebohrn, den 17 Ianvs:

^3i

li

Obr. 345. Těchobuz. Pieta.

1697. vnd in Gott Verschieden, den 17. Ivlis 1778 ein wvr-

DIGER VATTER —

Der

Dreizehn Rvhmvolle Kindder —

Avs Welchen Enikln Acht vnd Virzig, — Vhr~Enikln Dorey vnd Zwanzig —

An Tvgend ihm Gleichende Billder —

im Leben hat erblikt Ein Vatter, Gros ynd Vhrgros Vatter, — Er Zirde Seines Hauses //

Er Ehre Aller Seiner Vatter n —

Ist wohl Wehrt Alles Prises Ruhe o! tvgend hafter Vatter —

Dv Wunder Vnserer Zeuth —

Nach vollend 8i. Iahrigen Alter —

Das Heil ist Dir bereit —

Polovypuklý relief Krona (boha času).

Die Kindliche Dankbahr keit — ZVIHRENTHEUEREN VATTER HAT DIE SES MONIMENT, ZVM EWIGEN AN -DENKEN AUF GERICHTE. —

II. Červený mramor.

Jene Inschrift prägt direin —

WER HIER BEGRABEN LIEGT —

Drumschone das Gebein — so dieser Grab k stein drvckt.

iii.

Zikmund Herzman Kapavn z swoykowa Vmrel - 5 dne Ivlij LETHA 1653 WlEKV GEHO GEDEN ROK 8 DNI SlN VROZENÉHO Pana Pana Albrechta Kapauna: s Pani Pani Ewav Pole-XINAV ROZENAV CZERNINKAV S CHVDENICZ - MANZELKAV GEHO SPLOZENÝ OCŽEKAWA RADOSTNÉHO Z MRTVÝCH WSTÁNI.

(Znak Kapounů ze Svojkova.)

IHS

MRA

smrt

kosti umrlčí

IHS

MRA

IV. Žula.

KATERZINA SLECZNA KAPAUNOVA Z VOIKOVA UMRZELA 1. DNE MÁGE LÉTA 1660 WIE KU GEGIHO ZÍTI —

18 NEDIEL CZERA VROZENÉHO — PANAp ALBRECHTA KAPAVNA —

S VROZENAU PANI P EVAV . POL — EXINAV ROZENAU CZERNINK — AVZCHUDENIC MANZELKAV GEHO — OCŽEKAWA RADOSTNÉHO Z MRTWÝCH WSTÁNI AMEN.

(Znak Černínů z Chudenic.)

LÉTA PÁNĚ MDCCXXXiV, -DNE : 19. : SEPTEMBER : —

V. Žula.

DOKONAL : WIEK : SWVGMLA -DENECKY ROKU SVÉHO XXX : —

LETEHO : WROZENÝ : A : STACZNI —

RITIRZ : PAN IGNATIUS : GOD : — HARDUS MALOWETZ ZMALOWITZ — NA TOMTO : MISTE : RADOSTNÉHO : — WSKRZISSENI: SWÉHO —

MILOSTIV BUD DUSSI GEHO — PAN —

AMEN.

(Znak Malovců.)

fpřfel

% .

feMS

VI. Náhrobek žulový.

LETHA 1643 DNE —

10 MAV VROZENÝ A STA

TECZNÝ RÝTIRZ PAN-

IAN SSTASNIJ OTTA - ZLOSV ANA-

TIECHOBVZI -

ZIWOT SWVG V PA NV DOKONAL GEHOZTO MILÝ DVSSY PAN BVCH RACZ MILOSTIW BEG-TI ABLAHOSAVENÉ-HO VSKRZISSENI DOCE-KATI DATI A POCHO-WÁN W CHRÁMIE -TIECHOBVSKÉM

(Znak pánů z Losu a na Těchobuzi.)

VII. Žulový náhrobek psaný minus-kulí gotickou:

ÜBffja ]$anÍB 1562 pn ne

bißhj bßn sraaíéfjn BuhassB umrzla

Obr. 346. Těchobuz. Svícen.

mi má panrj HföartB na KabnsíetniB i \ BorEsspna ]^an Bní; racj bussi gBgp mi losíiro bßgfp

Ve znaku šipka zdola nahoru.

VIII. Žulový náhrobek, psaný minuskulí gotickou se znakem Robmhápů. ]Banie 1550 pn fjromijcptřj umrpl ítrnjEntj pan Wá

• ■ • Bnfmfjap švufyz Ifián Bttfj racj gßljo busst milosíiro ĎBgíg

Zvony. I. široký 60 čv/z,

\ />

vys. 50 cm.

Kolem koruny a na pokraji pláště pásová ozdoba akantová. V prostřed relief sv. Antonína Paduanského a sv. Floriana.

Na plášti se čte:

FUSA A. D. 1499 REFUN DOR A. 1769 IN HONOREM SS. DONATI ET ANTONIY PADUANI PER JOANNEM GEORGIUM KÜHNER.

yypliiíIťP*

II. šir. 73 cm, vys. 65 cm. Relief P. Marie s Ježíškem.

Kol koruny nápis minuskulí

gotickou:

fettfo pnon slií jcsí ke cit Bojte a patrny mařte sroaíemu prokopu. Sanktusový zvonek nepří-

rf'

stupný

HŘBITOVNÍ KAPLE,

zasvěcená sv. Janu Nepomuckému, byla vystavěna r. 1826 Annou Hofmannovou — tehdejší majitelkou velkostatku; jest to rotunda o 8 oknech s kopulovitou střechou s lucernou. Uvnitř jsou 3 elliptické výklenky.

Obr. 347. Těchubuz. Věčná lampa.

Na oltáři z téže doby obraz Krista v zahradě klečícího a se modlícího, výborně malovaný a v náladě dobře podaný. Mistr neznám.

Po pravé straně náhrobek Anny Hoffmannové, rozené Janotové z Adlersteinu (* 1784 f 1842) a Karo-

i.

Pí

Li

V-A

■jttíj

Vr

V''

Obr. 348. Těchobuz. Křtitelnice.

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Pelhřimovský.

Obr. 349. Těchobuz. Oltářní zvonek.

18

Obr. 350. Těchobuz. Faksimile zvonu č. II.

umausiwsttomtffifiniaa

liny Hoffmannové (* 1807 f 1823) s legendou psanou německým písmem v mramoru.

ZÁMEK.

Po dřívější tvrzi patřící Rabemhapům nezbylo nic než sklepy, které pod nynější budovou částečně vedou a druhé ze dvora na přič stavěny jsou. Jsouť valené sklenuty ze štětovaného kamene. V nynější podobě jeho postaven r. 1786 hrabětem Rindsmaulem. První známý držitel byl r. 1352 Kuneš z Těchobuz. Po Rabemhauptech přešel na Ottu z Losů 1600, pak na Kapouna ze Svojkova.

V*

mni

IBP

mm

Obr. 351. Těmice. Pohled na kostel.

Zámeček má v průčelí 3 risality o 4 oknech o jednom patru a široká vrata. Nad těmito letopočet A. 1798.

Stal se zajímavým tím, že hostil po léta Bolzana. Nyní jest zámek útočištěm feriální kolonie.

Těmice.

(Tienicz, Tinic.)

Schalle r XIV., 88. M e t h o d. roč. XIII., 67 — 68. Pamětní kniha

z r. 1787.

KOSTEL, zasvěcený SV.JANU EVANGELISTOVI,

r. 1359 byl plebánií, do r. 1785 filiálním kamenického kostela, pak zřízena lokálie a r. 1858 za farní povýšen.

Jest orientován, s věží v západním průčelí, která má v podřímsí okna půlkruhovitě sklenutá. Kryt jest šindelem.

Střecha věže jest jehlan v osmibokou báň přecházející, na níž sedí druhá menší báňka. (Obr. 351.) Loď prosta výzdoby, presbytář pravoúhlá od lodi ustupuje o L5 m. Vchod do věže má obložení kamenné, pravoúhlé, ze XVI. století. Za práh tohoto vchodu slouží náhrobní kámen, mající v plochém reliefu vytesaný kříž a kalich. (Obr. 352.)

Vnitřek. Podvěžní kobka jest čtverečná, na traversy sklenutá. Věž jest přístavba XVII. století. Vchod do lodi jest půlkruhovitě sklenutý, 2'5 m vysosý, 1'8 m široký.

Loď jest obdélná, 10 m dl. a 6‘7 m šir., sklenutá českou klenbou do 3 pasů, které spočívají na dvou sdružených pilastrech s římsou. Z každé

fy

,s

ji

if

Ml

4-

Jt-

4.

Obr. 352. Těmice. Půdorys kostela. Náhrobek. Ostění jižního vchodu. Profil žeber. Svorník.

strany jsou dvě okna. Na jih vchod goticky sklenutý, s kamenným ostěním plochy sešikmené se žlábkem (obr. 352.). Presbytář oddělena od lodi půlkruhovým obloukem, 4’7 m v rozpětí a 1 m silným, který v XVIII. stolet při opravě byl klenutý. Původní gotický, v lomený oblouk sklenutý, byl snesen. Presbytář pravoúhlá jest goticky sklenuta se žebry v žule tesanými, jichž šikmé stěny jsou lehce prohloubeny. (Obr. 352.) Žebra se sbíhají ve svorníku, do něhož pětilistá růže vytesána. (Obr. 352.) V přímém závěru presbytáře jest výklenek do oblouku lomeného sklenutý, avšak konchou vyplněný, poslední to zbytek původní staré stavby. Presbytář s jižním vchodem jsou nejstarší součástky periody stavební z přechodní doby. Presbytář jest 5'7 m dlouhá, a 5'72 m široká. (Viz půdorys obr. 352.)

Při straně evangelijní později přistavěna sakristie se vchodem pravoúhlým. K jižnímu vchodu v novější době přistavěna předsíň. Oltáře nové řezal Václav Bachač z Třeboně.

Monstrance s počátku XIX. stol. jest 66 cm vysoká, nohy ovální, na níž tepaný ornament s kartušemi, nodus vásovitý, kol melchisedechu dvojitý kartušový rámec, mušlového ornamentu. Větší stříbřený a menší

zlacený. S obou stran andělíčkové rámec držící. Nahoře Bůh Otec, dole okřídlená hlavička; dobře tepaná práce.

■jo

Obr. 354. Těmice. Svícník.

Obr. 353. Těmice. Socha sv. Jana Zlatoústého.

Ve výklenku za oltářem stojí socha sv. Jana Zlatoústého, dobré řezby, klidného postoje, držící v ruce kalich. (Obr. 353.)

Svícník 2 m vysoký ze železa kovaný s trojbokou nohou a krouceným stvolem, na jehož hořejší části umístěna kruhová deska, šesti vzpěrami vzepřená. (Obr. 354.)

Zvony. I.: šir. 72 cm, vys. 60 cm, u ucha 20 cm. Kolem koruny minuskulí gotickou nápis:

iofjamtEs, maíeas, harbnra, mamts, luras

Na dřevěné hlavě zvonové stolice vypálen role 1729.

II.: šir. 16cm, vys. 65cm, u ucha 18 cm. Kolem koruny nápis mi-nuskulí gotickou:

leía naropnt; hopjfjn fysijqtif;oMt)risféfjo osmbBsateíjn

III.: šir. 44 cm, vys. 38 cm. Kolem koruny pásová akantová ozdoba. V prostřed na plášti znak zvonaře a v něm :

IOHAN ADAL. PERNER IN BUD WEIS

a pod znakem :

ANNO

1825

Na okraji pláště malou latinkou:

Diese Glocke wurde auf Kosten der tiemnitzer Pharr Gemeinde Über-goszen.

Fěšenov.

Sedláček IV., 28.

Arnošt Leskovec z Leskovce založil zde roku 1584 tvrz s dvorem poplužním, která však zcela přestavěna.

Ulehle.

Sedláček IV., 348.

Mezi Bořeticemi a potokem Trnavkou bývala tvrz čtverečného půdorysu. Nyní jest zcela rozorána.

Ustrašín. (Oustrašín.)

Trajer XXV. 693, Schall er XIV. 62, Sommer X. 175, Sedláček IV. 188.

FARA se připomíná již r. 1384.

KOSTEL byl r. 1620 filiálním kostela novocerekvického a r. 1787 přidělen k faře božejovské.

Z původní stavby zbyla celá presbytář a zdi lodi. Věž později

přistavěna.

Kostel jest orientován, nad ves vyvýšen a stavěn z lomeného kamene. Dle tvaru žeber jest stavba tato z prvé polovice XIV. st. Věž v západním průčelí o 2 patra nad loď jest vyvýšena, vchod má od jihu a do I. patra rustikovanou omítku. Se tří stran segmentová okna; při hranách lesény do okapní římsy a v podřímsí okna půlkruhovitě sklenutá. Loď obdélná bez ozdob s 3 páry oken s obou stran. Presbytář stará, gotická, 5 stranami

8úhelníka uzavřená, se čtyřmi opěracími pilíři v rozích (obr. 355.), které jsou ze žuly tesanou krycí deskou kryty a v polovině gotickou římsou se žlábkem vespod přerušeny. U 3 oken gotické ostění; skruží vylámáno.

'V

■i

Hé

Obr. 355. Ústrašín. Pohled na kostel.

Čtvrté okno v sakristii přiléhající jest segmentové. Pilíře jsou ze žulových kvádrů. K severu přiléhá sakristie s vchodem pravoúhlým, kdež na ostání

•t i 6

f & 9 -tem

vytesán letopočet 1728 (doba opravy). Kol kostela táhne se hřbitov dříve hrazený. V podváží kobka 3'4m dl., 3'16m šir., ve zdi l'69m silná se vchodem do lodi chrámové od západu. Toto ostání jest gotické s vodorovným nádpražím s konsolami v rozích. Loď bez mála čtvercová (obr. 356.) 8 m ve straně, ploše krytá. Okna jsou pravoúhle špaleto-vána a segmentem klenuta. Loď od presbytáře dělí gotický triumfální oblouk (Obraz vnitřku 357.) 3‘98 m ve světlosti a 1T m v síle, k temeni 8 m vysoký a v náběhu jednoduchou gotickou římsou přerušený. Oblouk jest neprofilován. Presbytář stejné výše s lodí, ale o stupeň zvýšená, skládá se ze tří stran osmiúhelníka (dvou delších stran rovnoběžných), zaklenuta jest do žeber, která se sbíhají v hladkém svorníku a usazena jsou na Obr. 356. ústrašin. Půdorys kostela, jednoduchých konsolách tvaru jehlanovitého bez

r>

mm -m-

*-1

Rj

^ <•«***

Obr. 357. Ústrašín. Pohled do presbytáře.

přerušení. (Pohled do presbytáře obr. 357.) Za triumfálním obloukem nalézá se druhý pás, 30 cm široký, v profilu pravoúhlý, ve výši klenby usazený, rovněž lomený a do zdi bez konsol zapadající. Presbytář jest 6'8 m dlouhá a 6'6 m široká. Při straně evangelijní jest původní gotické sanktuarium. (Obr. 358.) Jest to obdélníkové orámování nad ním trojúhelník s křížem na rozích sříznutým, Původní mříž uzavírá prostor uvnitř. Ploché pásy křižují se pod pravým úhlem a na křížení osmiboké zakulacené růžice. Do sakristie vede vchod s vodorovným nadpražím a s podpěrami v koutech. V sakristii jest česká klenba na 2 pasech.

Hudební kůr v lodi spočívá na 2 čtyř bokých pilířích a jest sklenut třemi plackami.

Hlavní oltář zasvěcen P. Marii; jest práce XVIII. st. velmi bujné fantasie (Obr. 357.), bohatých

Mul

i.

Mi tu

ÍTT⁻

Obr. 358. Ústrašín. Sanctnarium.

akantových rozvilin gotisujících tvarů, nad nimiž nejvýš sv. Trojice se znakem, níže pak obraz P. Marie s děťátkem s počátku XIX. st. pěkné práce, v akantovém rámci. Pod obrazem tabernakulum přesně uspořádané

-v

Ss

Ä K

.A.*    :    2«

p-

Obr. 333. Ústrašín. Románské tlukadlo.

na levo znak málo

práce, v levo i v právo vchody za oltář s nástavky tvarů mušlovitých s erby. Na právo znak Malovců s nápisem znatelný s letopočtem 1770.

Čtyři páry svícnů ve dřevě řezaných z XVIII. st.

Na tumbě týž zdvojený znak.

Tři páry jednoduchých cínových svícnů s letopočtem 1661. V sakristii kropenka polokulovitého tvaru, 1 m široká, 60 cvi vysoká. Na dveřích při vchodu západním lví hlava, při níž kruh chybí; jest

I tv-

\\\t %

%■

■-I:

?»?

■‘«Jfí-

1

—..«• i

E:

=ÍÍ:.

Ä J

-4ÍSfe

BaRK i i «ft -j i ft« »

■fiB

.

Ížílttilfčfc

Obr. 360. Ústrašín. Náhrobník Anny Sobotkové z Jezeia.

Obr. 361. Ústrašín. Náhrobník pána ze Vchenic

původu románského a z bronzu litá. Dvéře mají pozdně gotické kování i zámek (obr. 359.).

Do zdi v levo i v právo lodi jsou náhrobky popsané majuskulí s minuskulí:

I.

Xefa ob Bančení Boftf;o 1592 umrjol gosf lHrojsm; a síaíonmj Btjíirj JBait Tabislao BosírooErj j Braloott na ^rosBCjtj o nebioltj sntrřeblnou (Lufo ííbIo jßho ]Bst podjooano.

II.

JEsifja ßamz 1560 o BBbißlp prpßb promiß rtem krpsfa ßana na fjorjß íjabor umrjßla BrojEna Blabpka ]$ani Jlnna Jpobofkooa j ilEjEra jößanjtElka sIotmfnBfjo ß. BantEnnkBljo ÄrjEbntka na ^rosEcň Info polámána pESÍ i s bißfaikEnx.

(Obr. 360.)

III.

LÉTA PANIE 1597 | W STRZEDU PRZED SWA-TYM BARTOLOMIEGEM | UMRZEL UROZENÝ | PAN VACZLAV JELEN

ZE VCHENIC !........

A TUTO TIELO GEHO GEST POCHOWANO.

(Obr. 361.)

Zvony.

I.    šir. 95 cm, vys. 73 cm. Kol koruny minuskule s majuskulí:

1.

Ißfa bojpEÍjo tncccctssx o porjalßk íofjoío klsnnín k snu barfossp ob rntsíra ssimona ^íaí;a.

II.    šir. 83 cm, vys. 64 cm. Na plášti:

ORA PRO NOBIS SANCTA DEI GENITRIX ANNO DOMINI 1882 LIBERA BARONISSA MARGARETHA GEYMÜLLER DE SERENYi FUSA A ME JOSEPHO DIEPOLDT PRAGAE.

Nad tímto nápisem znak Geymüllerü a relief P. Marie. U koruny, jakož i dole na plášti pásová ozdoba.

III. šir. 74 cm, vys. 62 cm. Kol koruny majuskule s minuskulí:

2. %tía pantE B) B 61 sraaíoss Bmnanßk na slmoo bojí magE

ÍÍEnío jnion nbpslan jesío proío abp libé raiEbtjIt; kbpj se jooní jroa ntsp.

Na hřbitově při východní straně v koutě stojí stará KAPLE čtvercového půdorysu se střílnovitými okénky do půlkruhu sklenutými; uvnitř zděná tumba. Na kostele, lodi a presbytáři pod opadanou omítkou rusti-kovaná ozdoba. V této kapli byl náhrobek, o němž nyní není památky, s nápisem:

JAN LESKOVECZ Z LESKOVCZE 1663 . KATERZINA BARBORA Z LESKOVZCE ROZENA Z VEITMILU.

ÚSTRAŠÍN, tvrz, dříve Strašín. V lese nade vsí východně na svahu k západu lze stopovati tvrziště podoby vejcové křivky 20 m dl. a 15 m šir. s hlubokými příkopy a náspy. Poněvadž strana východní

sou-

Profil A-B.

§f

WWW Víi

«I

I#:

Ipj^

-J?

HP

wKĚĚĚgĚmĚmm

-j

Profil CP.

^ĚĚmmĚmĚm

L*.

Jl

iO

joM.

Obr. 362. Ústrašín. Situace hradiště a příčné řezy.

visela s plošinou, vyházen vysoký val, který dosud jest patrný. Se strany jihovýchodní byl vchod do hradu, jak to dokazuje vysoký návoz ke zvodi-tému mostu. Kolem tvrze byl dvojitý příkop 4 m šir. Nejstarší držitel uvádí se r. 1354. Byl to Heřman ze Strašína. (Obr. 362.)

Včelnice.

Sedláček IV. 187. Trajer XIV. 395.

Nejstarší majitel zašlé tvrze připomíná se r. 1346 Svatomír. Během let úplně přestavěna.

Veselá (Prašivá).

Trajer XXV. 714, Sommer X 168 Schaller XIV. 90, Sedláček IV. 318. Arch. Pam. VII. 556, L. L. Balbini Miscell Líb. V. pag. 18. Lib. Erect. Vol. XII. B. 6

Řídící učitel pan Jan Kotal chová ve svých sbírkách následující předměty vykopané. Jsou to: kamenný klínz mladší doby u Radimova nalezený, nádoba tuhová u Vlkosovic u Černovic vykopaná. Velké množství tuhových střepů rovněž tam vykopaných. Byly vykopány na vrchu v Tlučinách, rovněž tam nalezen železný klíč a šíp.

Úlomky starých nepolévaných kachlíků v kulturní jámě ve Vlko-sovicích nalezené, železná dýka nalezená u Chválkova u Černovic. Se kera nalezená v Hojovicích, krompáč nalezený u Veselé. Tamtéž železný velký srp a podkovy staré.

V zaniklé osadě Huntově ve farnosti Témické u Kamenice nalezl střepy z hrnců nahoře čtverhranných a u dna kulatých z obyč. hlíny; velký kus z obrovské nádoby tuhové a železný srp.

KOSTEL zasvěcený SV. JAKUBU, jako farní se uvádí již r. 1384. R. 1653 byla katolická bohoslužba obnovena a byl filiální při Horní Cerekvi. Lokalie z r. 1787. Kronika farní od r. 1844. Kol kostela hřbitov, kam se dosud pochovává.

Názvu Prašivé se užívalo do r. 1574, kdy poprvé se Veselá píše. As y₄ hodiny od osady severně mlýn, Týnava zvaný, kde asi stávala tvrz a snad i ves Prašivá, kde se fara, k děkanátu Chýnov-skému patřící, uvádí. Ve statku číslo 31. u Kučerů dosud v kolně spatřiti lze zeď na lw silnou se 3 střílnovitými okénky. Část této kůlny byla dlážděna. Z toho lze souditi, že statek ten byl kdysi tvrzí; jest od kostela na sever několik kroků vzdálen. Kostel tento byl hrazený a má dominující

ř.

srč

Hl

r+

I-

Obr. 363. Veselá. Pohled na kostel.

Obr. 364. Veselá. Půdorys kostela.

místo v osadě. Stavba jest orientovaná z lámaného kamene, s věží při západním průčelí hranolovitou a o málo loď převyšující. Druhé patro jest dřevěné. Dle všeho se zdá, že věž byla při obnově kostela, kdy gotická okna rozšířena, r. 1642 stavěna a že prolámán vchod do kostela a proto že jest tvaru tak nepravidelného. Věž měří 18 tn výšky ke křížku. Má vchod půl-kruhovitý, s obou stran v I. patře obdélná okna. Kryta jest šindelem s baňkou a dřevěnou lucernou. Loď je obdélná s jedním oknem půlkruhovitě zaklenutým a s vchodem při jižní straně lomeným obloukem sklenutým.

■i

Nff

send

mm ..

LfH

rm

£■

:,y

i#'

/A

JP

í*:

Obr. 365. Veselá. Pohled do presbytáře.

Půlkruhovitě okno při straně severní. Presbytář uzavřena třemi stranami nepravidelného osmiúhelníka a jest v rozích vzepřena třemi pilíři o jednom ústupku. Pilíře kryty jsou kamennou kosinou a sahají do poloviny výše presbytáře. Do presbytáře prolomeno se severní i jižní strany okno. Presbytář jest užší lodi (obr. 363.) a v závěru sedí na střeše sanktusová věžička s lucernou a báňkou.

Vnitřek. Podvěžní kobka 3'9 m dl. a 3'5 vi šir. křížem klenutá, což souhlasí s letopočtem na presbytáři nalezeném, nyní již zabíleném, 1642.

Do lodi vede 2'2 m vysoký vchod, klenutý na způsob kobylí hlavy. Při levé straně kobky (viz půdorys obr. 364.) zazděna v rohu kropenka kulového tvaru, 6’5 cm široká, 40 cm vysoká; má řemen a pásek. Menší kropenka zazděna při vchodu do lodi, 30 cm široká, 15 cm vysoká, má pásek s listovcem na korpusu a pochází z roku 1642. Do lodi vedly dříve schody a proto žvýšena podlaha. Loď obdélná 8'2 m hl. a 732 m šir.,

i; 11

ploše kryta, se stropem rákosovým. Byla původně té šíře jako presbytář, což do dnes na půdě kostela jest patrno. Presbytář oddělena jest od lodi obloukem lomeným ve výši L5 m v oblouk vybíhající. Jest 3*55 m od podlahy vysoký a 3'S m široký, L25 m silný. Presbytář složena z jednoho travée, 2'8 m dlouhého a 4 6 m širokého, obdélného a ze závěru z pěti stran nepravidelného osmiúhelníka. Jest goticky sklenuta se žebry bez profilu, na stranách sříz-nutými, která se sbíhají ve hladkém svorníku. Jak v travée, tak v závěru žebra zapadají 1'5 m od podlahy prostě do stěn. Hloubka presbytáře 6‘58 m. (Obraz vnitřku 365.) K levé straně přiléhá sakristie, postavená r. 1856.

Hlavní oltář z XVIII. st.,

nevalné ceny s obrazem sv. Jakuba, nové práce, Bedřichem Kamarýtem, děkanem v Deštné, malovaný. Po stranách barokní sochy sv. Rocha a sv. Sebastiana se zdají staršího původu.

Obr. 366. Veselá. Kalich z r. 1629.

Kalich goticko-renaissanční jest ušlechtilého tvaru (obr. 366.).

Kupa stříbrná, zlacená sedí na šestilaločné noze, jež má nodus baňatý a na lalocích nápis Ihesus Maria tak, že na každém laloku jest jedno písmeno. Pod

R ZT

• 16 29

nimi dva znaky, v jednom dva lístky proti sobě skloněné s nápisem:

a v druhém (obr. 367.) znak Vratislavů, kol něhož v hořejší polovině nápis Jan S. S. WRATISLAW Z MITROWICZ.

Kolem znaků renaissanční ornament. Vše ryté. (Obr. 367.) Kalich tento byl darován kostelu hrabětem z Ryndsmaulů a přenesen sem z Horní Cerekve. Konsekrován není. Paténa hladká.

Ciborium a monstrance pocházejí z r. 1816. Darovala je hraběnka z Blankensteinů; jsou bez valné ceny umělecké. Monstrance jest 48 cm vysoká, měděná a zlacená. Melchisedech ověnčený nesou dva andílci, nad ním Bůh Otec a pod ním holubice, v pozadí svatozář.

IS

c^A

CC

xd

to

Z.

vO

t->

Obr. 367. Veselá. Noha kalichu.

Zvony.

I. Sv. Jakub šir. 84 cm, vys. 65 cm.

Kolem koruny i při okraji pláště akantová ozdoba; na plášti v určitých mezerách P. Ježíš, sv. Václav, P. Marie a sv. Jakub Větší. Tento zvon měl nápis majuskulí gotickou, jenž byl nečitelný dle farní knihy.

.0amoBaamaanaooiis>3<?ö>tt(U9j)m tianaao

Obr. 368. Veselá. Faksimile nápisu zvonového.

Na okraji pláště nápis:

1.    OBNOWEN JSEM BYL L . P . 1860 ZA ČASU PANOWANI JEHO

WYSOSTI.

2.    KARLA KNÍŽETE Z HOHENZOLERN SIGMARINGEN ZAP. FÁRÁME

JANASOWY

II. šir. 68 cm, vys. 56 cm.

Na plášti při obrubě dvojitá akantová ozdoba a jednoduchá ozdoba při koruně. V prostřed relief sv. Cyrilla a Methoděje a pod tím nápis:

SHOTOWEN SEM WE WIDEŇSKEM NO WEM MĚSTĚ 1805.

Na druhé straně:

PETER HILZER K . K . HOF

Glockengüsser

IN W .

NEUSTADT 1805.

Tento zvon měl dříve následující nápis:

Brictius Pragensis auxilio divino me fecit A . D . 1553.

V samé smrti Kristově jest naděje má.

III.    šir. 20 cm, vys. 16 cm, úplně hladký.

IV.    šir. 52 cm, vys. 40 cm, kol koruny nápis (faksimile) (obr. 368.).

Vesten hof.

Sedláček IV. 318.

Vestenhof nazýval se též Kostelec a byl tvrzí, po níž pouze zbytky valů a zdí v základě jsou patrny.

Věžná.

Trajer XXIV. 634, Sommer X. 185; Method VI. 142. Matriky od r. 1673. Inventář od r. 1734. Kniha Pamětní od r. 1807. Kniha účetní od r. 1756.

KOSTEL zasvěcený SV. JIŘÍ, mučedníku. R. 1358 plebánie, r. 1384 se připomíná jako farní. Později se stal filiálním kostela Pacovského a v bouřích husitských pak filiálním Chejnovského. R. 1613 fara obnovena od knížete Jana Christiana z Eggenbergů. Důkladná oprava na kostele provedena r. 1733, byla to skorém přestavba.

Jest orientován, s lodí obdélnou, s věží při západním průčelí a pravoúhlou presbytáři. Věž pojata do stavby lodi. Loď má v bocích po 3 oknech a 2 vchody.

Při straně severní předsíň čtverečná. Kolem budovy táhne se mocně vyložená a pěkně článkovaná římsa. (Obr. 369.)

Vnitřek. Loď prostý obdélník 13’6 m dl, 828 m šir. ploše krytý. Při západní straně kruchta na 2 mocných pilířích, na nichž zároveň čelné zdi věže jsou usazeny.

mm

-i.---

Obr. 369. Věžná. Pohled na kostel.

Pravoúhlá presbytář 93 m dl., 5 7 m šir. jest osvětlena 2 širokými, pravoúhlými okny a jest od lodi oddělena triumfálním obloukem půl-kruhovitě sklenutým a na římse usazeným. (Půdo-    HHHHH

rys obr. 370.)    ■

Hlavní oltář z roku 1764 pocházející, s obrazem sv. Jiří, který sedí na bělouši v rytířském kroji XV. st. a draka potírá; jest to dovedná kopie dřívějšího obrazu na dřevě malovaného, kterouž zhotovil jakýsi malíř v Táboře, jehož jméno nebylo lze zjistiti. Obraz tento se nalézá v kartušovém rámci z prolamovaného ornamentu, který drží 2 andělé. Nad vchody za oltář umístěni s každé strany sv. Petr a Pavel, sochy dobře řezané.

Věčná lampa empirová podobná Obra-tanské.

Obr. 370. Věžná. Půdorys kostela.

19

Kazatelna má trojdílné poprst a nese římsoví, které jest listovcem a astragalím vyzdobeno a spočívá na sloupech.

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Pelhřimovský.

Na čtyřech stranách 4 evangelisté na plátně malování jako výplň jednotlivých polí. Malba jest obstojné práce (XVIII. st.)

Křtitelnice dřevěná, tvarů mušlovitých z XVIII. st. Do zdí kolem kostela zazděny jsou náhrobní kameny následujících legend:

Náhr obky.

I.

Náhrobek žulový s gotickou minuskulí a majuskulí'

„Heífja Ißaute 1581 len auferep po J>toaiijm BĎarfinn nmrjel urojent; Ißan UtDacIao IBalooerj \ HMouiej a tta }$rosecp a futo třelo jefjo obporpoa. Iß an Bufj racj bussi btpt nttlosíto.“

II.

Náhrobek žulový s gotickou majuskulí a minuskulí:

„Dmrpel uropent pan Blaíooert \ Malouírj na Bantente a jBroserp a íuío třelo jeřjo obpoeíoa jeíjopo bussi ßm Bul; racj bití miíosíin.

III.

Náhr. žulový s got. majuskulí a minuskulí:

ÜTufo lep HBihoíass stju uro|enéí;o pana Hřrppo íBaíoocpe \ ÍBalorřce a na Bobre Bobre. JTeffja 1558.

IV.

Velká latinka na úlomku kamene žulového:

TEN AUTEREY PRZED VSSEMI SVATÝMI UMRZELA UROZENÁ WORSSILA DCERA UROZENÉHO PANA MALOVCE Z MALOVICZ A NA KAMENĚ . P : B : RACZ JI MILOSTIV.

V.

Žula, minus, got.:

QIuío lep IBapbalena, bcera uropeneíjo pana Hiřiljo ÍBalo orje j Blalooicj a na Bobre IBobie. ^íeráj jest umrjela o sobotu přjeb soaírpn Barfolomiegem Ieffja 1568 . $?> : B racj p bpíi mílosfío.

VI.

Velká lat. Žula:

LETHA PANIE 1595 | TU SOBOTU PŘED SVATÝM JIRZIM UMRZELA | UROZENÁ PANÍ MARKYTA MÁLO | VZOVA Z PABIENITZ A NA KAMENIE MANŽELKA | UROZENÉHO PANA MÁLO j VCZE PÁN BŮOH RACZ j DUSSI BÝTI MILOSTIV | .

VII.

Žula. Vel. lat.:

LETHA PANIE 1585.

VIII.

Velká lat. Žula:

LETHA 1629 UROZENA PANI ANNA MALOVZOVA ROZENA.....

MANŽELKA UROZENÝHO A STATECZNYHO PANA VÁCLAVA .... MALOVCE Z MÁLOVIC NA KAMENIE. JMENOVITĚ NA DEN SVATÉHO PROKOPA PAN BŮH RACZ JEJÍ DUSSI MILOSTIV BEYT A V POCZET VIVOLENICH PŘIJITÍ AMEN.

IX.

Černý mramor. Vel. lat.:

LÉTA P : 1630 4 DEN MARCII. TUTO GEST POHŘEB UROZENÝHO A STATECNYHO RYTIRZE PANA VAC LAVA FRANTISSKA MALOWCE Z MALOVIC NA KAMENI A STRZITERZI. TÉŽ UROZENÉ PANÍ ANIŽKY ALBERTINY MALOVCOVÉ ROZENÉ Z WOGKOVA JAKOŽTO MANŽELŮV A DIEDICŮV GEGICH.

X.

Minuskulí got. Žula:

ITeifja }$anie 1564 Hen ]$áfek prjeb snaftjnt Blaíěgent nntrjela gesf urovná panna Bafeřina . . . Jliserlorna \ (Üfjobu : ßan Bnřj racj gegi bussi p nant milosfío bpfi.

XI.

Tento kámen jest již velice setřen a nečitelný.

Zvony:

I. Šir. 75 cm, vys. 65 cm. Relief P. Ježíše na kříži a P. Marie a sv. Jana a nad ním jest toto: I . N . R . I.

Uprostřed zvonu na plášti:

1.    Be cit a rfjnáíe ßanu Bofju JBsstBmoJjaurpmu nbtelán

2.    gesf pon fcitío nářtlabcm obepnu \ Bkeptpíjo

3.    na Bonem Bliesfie $ rajském na ^stroké ulici n borné

4.    u Joonarpt Icfa ^anic 1602.

II.    Šir. 62 cm, vys. 55 cm. Má relief Vzkříšení Krista, sv. Josefa a P. Marie. U koruny jest tento nápis:

Beflp J^ante 1722 bub gnteno $anie podpoaleno.

III.    Šir. 1 m, vys. 88 cm. Gotická minuskule:

Boe BJarpa grafpa plena bontinus íeeunt benebpcfa fu in mulpe rpbus eí benebtefus fructus nenfrps fup Hesus.

Relief sv. Vavřince.

Viklantice.

Para, arch. II., 75—88;

KOSTEL FARNÍ r. 1728 založený, zasvěcen sv. Janu Nepom., jest neorientován. Jest to centrální stavba v XVIII. století založená, půdorysu elliptického s přístavky. Okna jsou velká kruhová v bocích lodi. Rohy jsou proláklé a zdobeny pilastry se schematickými hlavicemi, nesou kládí a vyloženou římsu. V jižním průčelí věž o patro vyšší lodi s třemi okénky a krytá šindelem v jehlan, který končí lucernou a baňkou. Hrany lodi

if

■■........

-

m ,

Obr. 371. Viklantice. Pohled na kostel.

jsou prokrouženy. Východní a západní průčelí zdobena jsou sdruženými pilastry s hlavicemi nemotorně komponovanými. Nad druhým oknem římsa půlkruhovitě vypjatá.

Severní průčelí lehce prohloubené má v podřímsí mezi pilastry výklenky pro sochy svátých, které též zde ve dřevě řezané kdysi stály. Střecha lodi kuplovitá, osmiboká, šindelem krytá, na níž sedí elliptická lucerna (obr. 371.) se 4 okny a mezi nimi volutovité opěry.

Vnitřek jest elliptický, vyzdobený 8 sdruženými pilastry s patkou, které nesou kládí s vydutou římsou. Na tomto kuplovitá klenba, lucernou končící. Presbytář elliptická, konchou zaklenutá. Nad presbytáři vyzdobena kuple mušlovým ornamentem ze štuku.

Proti presbytáři hudební kůr a po bocích lodi oratoře na způsob balkonů vystrčené. Pod kůrem velká vrata segmentem sklenutá. Ku presbytáři přiléhá pravoúhlá sakristie.

Hlavní oltář má sloupovou architekturu se sochou sv. Jana Nepom., která ná podstavci mezi sloupy jest umístěna.

Po levé straně sv. Václav a po pravé sv. Ludmila. Nad schody za oltářem umístěni 2 svati biskupové. Řezby jsou vesměs slušně provedeny.

Monstrance, 56 cm vysoká, jest nohy ovální, astragalím a festony zdobené, nodus vasovitý torrem zdobený; melchisedech barokně zprohýbaný, vinnou révou a klasy zdobený, drží 2 andílkové, v pozadí svatozář. Počátek XIX. století.

Křtitelnice 1'6 m vysoká má na trojnohém podstavci volutovitě ukončeném korpus, na němž znak barona Jana Jeřabiny z Begler-bergů. V kartuši chronogram:

ý,;

ILLVs trIssIMVs EgVes gerzabIna baro De BecLer

BEGG.

Ist a fIerI feCIt.

(Obr. 372.). Nejvýš soška sv. Jana Křtitele.

Zvony.

I. Šir. 30 cm, vys. 23 cm. Relief P. Ježíše a pod ním nápis:

1710.

II. Sir. 38 cm, vys. 30 cm. Relief svátého Floriana a dobrého pastýře, pod ním:

1783.

Obr. 372. Viklantice. Křtitelnice.

I c s

Kol koruny akantové ozdoba pásová.

Hřbitovní kaple sv. Anny v Petrovsku. Prosté stavení, jen v západním průčelí pilastry oživené, rovněž elliptického půdorysu s věžičkou, na níž sedí cibulovitá baňka.

Vnitřek rovněž elliptický, zdobený 4 pilastry, které nesou kládí s kuplovitou klenbou. V bocích okna barokně sklenutá. Na oltáři obraz sv. Anny dobré komposice i malby. Kaple pochází z téže doby, jako farní kostel.

ZÁMEK jest v půdorysu na způsob latinského H stavěn, s pěknou mansardskou střechou šindelovou.

V zámku soška P. Marie 80 cm vysoká s pěknou voskovou tváří s Ježíškem; má plášť ze stříbrného brokátu. XVIII. st.

Vlčetín.

Sedláček IV. 124. Schaller XIV. 91.

Nepatrné zbytky tvrze bývalé jsou dosud patrny. R. 1381 držel tvrz tuto Ondřej ze Zásmuk, r. 1497 přešla koupí na Václava z Vrchovišť.

Voda Lib ková.

(Libconis aqua.)

Trajer XXV. 693, Sommer X. 170. Method XIV. 34.

KOSTEL zasvěcený SV. PETRU A PAVLU, založen

mezi

rokem 1340—1350 za Arnošta z Pardubic. Plebánie a plebán Petr uvádí se r. 1355. Fara náležela k archidia-konátu kouřimskému a k děkanátu ře-

Obr. 373. Voda Libkova. Půdorys kostela.

čickému. Za husitských válek osiřela až pak se stala podobojí, dle nápisu na křtitelnici, r. 1530. V roce 1686 a (Qjpr 1691 byl kostel přestavěn. R. 1719 a 1843 byl požárem zachvácen. Věž vystavěna r. 1873. Dříve byla věž dřevěná, do polovice zděná. Poslední úprava kostelní byla r. 1849 Po roce 1620 byl kostel filiálním hornocerekvického.

Jest to orientovaná stavba z lámaného kamene, s věží v západním průčelí. Věž ze základu nově vystavěná jest moderně zgotisována. Loď obdélná s dvěma okny po každé straně segmentem sklenutými. Presbytář z pěti stran osmiúhelníka, má 4 okna segmentová. Loď při západním průčelí opřena pilíři o jednom ústupku. K severní straně přiléhá obdélná sakristie. Vchodem při západní straně se (obraz půdorysu 373.) vejde do podvěžní kobky, tvořící předsíň chrámovou, jež jest valené klenuta. Odtud se vchází do lodi obdélné 102 m dl., 8 5 m šir. ploše kryté. Loď jest od presbytáře oddělena stlačeným, lomeným triumfálním obloukem bez * sříznutých hran 5 2 m v rozpětí a Ví m v síle. Presbytář, a to tři strany osmiúhelníka, jsou konchovitě přiklenuty ku valenému klenutí zbývající částí presbytáře. Jest 315 m dl., 6'25 m šir. Do sakristie vede vchod

s lomeným obloukem a se sříznutým ostěním. Při vchodu do lodi chrámové jest klenák, na němž jest vytesáno:

I H S 1686

kdy kostel byl přestavěn.

Hlavní i boční oltáře

jsou nové.

Jednoduchý s v í c n í k ba

rokní.

Čtyři páry svícnů cínových, 28 cm vysokých, prostých tvarů s letopočtem 1661.

Dva páry mosazných svícnů s trojstrannou nohou, ukončujících se v tlapky zvířecí. Stvol svícnů těchto přerušen jest talířovitým článkem. Výška 18 cm (poč. XVI. st.).

Křtitelnice vysoká 105 m, široká 0‘55 m. Má tvar obráceného zvonu, který při krajích má tři hlavy jako držadla víka. Na plášti jsou přiletovány reliefy svátých a světic, 6 na počet, a dvě lví hlavy jako ucha. Stojí na třech prohnutých nohách, které v drápy ptačí končí a při plášti hlavami vou-sáčů vyzdobeny jsou. (Obr. 374.)

Nápis minuskulí a majuskulí:

'ř

r-

©afo fcqtifelnire gEsf bBÍana bo ItbkoDE uobi ja sprancjE a ucpíBÍB řrniep (Etjrirta (gEbeátiřio, a by se j ni bifJjtj krjíili unbou posnaímw.

Obr. 374. Voda Libkova. Křtitelnice.

db gmEno nícB i stjita i bttrija suaÍBfjo pobIb rtgkaju Hrtsíooa JtEÍfja ßantB 1530.

Na nádobě vně křtitelnice jest majuskulí text sv. Marka 16, 16: Hbn uiutBBp a pokcjíiBn se ímbB spasBit kbn nBurotBrji jafratBn ímbB. (Obr. faksimile 375.)

Gotická monstrance 50 cm vysoká, bronzová zlacená. Na šesti-laločné noze spočívá šestiboký stvol s nodem uprostřed, který má šest výpustků, podoby čtverců na úhlopříčnu postavených. Stvol se do výše rozšiřuje. Na něm sedí skleněná cylindrová objímka pro hladkou lunellu

a jest zasazena do válcovité, fialami zdobené a prolamované obruby. Tato se stran opřena jest prolamovanými opěráčky, žabkami posetými a chrlící ve stranách zdobenými. Na základně ve stranách ozdobena jest spirálami, rovněž žabkami vyzdobenými. Nad objímkou trčí do výše šestiboký

Obr. 375. Voda Libkova. Faksimile nápisu na křtitelnici.

jehlanec jako stříška, jenž ukončen jest dvojitým křížkem, později přidělaným (obr. 376.), XV. stol.

Kalich 25 cm vysoký, má nohu ovální vykrojovanou, nodus hruškovitý, a v malé, dobře tepané objímce sedí prohnutá kupa. Počátek XIX. stol.

V žule tesaný náhrobek:

'■i!-'

xSvÍ

V \\

•v.'C Ms |

££ ./V'»

I s :'H

--Xs.

Ilii

.,L.

tVto Lezi shnILIna ge Dnoho hřIsnI

KA NEGWĚTSSlHO

oroDVgte za žIaLastIWaV DVsI gIeho VsnnuL w Panu dne 13 Apríl hlava umrlčí.

#**> •

. - ■

•    ±.i~

at -i«..

Sf*.

Ife

Obr. 376. Voda Libkova. Gotická

monstrance.

Zvony.

I.    Sv. Jan Nepomucký, šir. 45 cm, vys. 28 cm. Relief P. Ježíše na kříži a sv. Jana Nepomuckého. U koruny jsou dvě akantové pásové ozdoby ve dvou řádcích.

Na kraji pláště.

LYTY . OD . JOS . HILZERA V JIHLAVĚ.

II.    Sv. Václav, šir. 78 cm, vys. 55 cm. Relief P. Ježíše a sv. Václava, pod nímž jest nápis: S . WACLAW.

U koruny pásové ozdoby ve dvou řádcích. Na okraji pláště :

TENTO ZWON JEST ZĚIZEN NÁKLADEM OSADNÍKŮ LIPKOWÉ

WODV ČELISTNE A MEZNE Y ROKU 1873 LYTY OD JOS . HILZERA V JIHLAVĚ.

III. Sv. Petr a Pavel, šir. 88 cm, vys. 68 cm. Relief P. Ježíše a sv. Petra a Pavla, pod nímž jest nápis: S . PETER A PAVEL.

Kolem koruny ozdoby dvě pásové, složené z prohýbaných akantových listů. Na kraji pláště:

TENTO ZVON JEST ZŘÍZEN NÁKLADEM OSADNÍKU LIPKOVE VODY ČELISTNE A MEZNE V ROKU 1873 LYTY OD JOS . HILZERA V JIHLAVĚ.

IV. Sir. 25 cm, vys. 18 cm. Zvonek tento bez nápisu a jest prost všech okras.

Blíže vesnice na cestě k Pelhři-

jsou BOŽÍ MUKA. Čtyřboký

movu

hranol na desce čtvercové nese kapličku do 4 stran otevřenou, nahoře křížem barokním z kovaného železa opatřenou. Na dolní části je nápis:

A . 1701 TITO BO ZI MVKI JSAV POSTA WENI KE CTI S . WA CLA WV PATRONV

ČESKEM V.    (Obr. 377.)

Druhá BOŽÍ MUKA na cestě do Oustrašína mají letopočet 1662.

Jest to rovněž čtyřboký hranol as 2'5 m vysoký na čtyřbokém podstavci spočívající, s kapličkou na temeni a železným, kovaným křížkem.

LIBKOVA VODA, ZÁMEK, jest jednopatrové, moderní stavení do pravého úhlu stavěné s frontou na západ a jih. Bezpochyby byl zámek tento na staré tvrzi vystavěn. Svědčí tomu strana severní, která má do parku náhlý sklon, tak že se zdá, že v místech těchto byly příkopy.

ni

fí

flv

=■

Bgggn

Obr. 377. Libkova Voda. Boří muka na cestě k Pelhřimovu.

Vodice.

Sedláček IV. 216.

V letech 1560—1571 stávala zde tvrz, která pak sbořena a na místě této zámek r. 1638 jednopatrový vystavěn.

Původní tvrz vystavěl r. 1566 Jindřich z Hrádku.

Vyskytná (Ves-Kutná).

Schaller XIV, 79. Trajer XXV., 715. Sommer X, 152. Sedláček IV., 276; Lib. Memor. z r. 1721. Paprocký 317.

FARA se připomíná r. 1384. Od r. 1667 byla administrována do r. 1721 z Chvojnova. R. 1721 za arcibiskupa hraběte z Kuenburgů katolický farář znovu dosazen. R. 1808 patronátní právo přeneseno na magistrát pelhřimovský.

Dle pověsti zde bylo oppidum templarii a zbylá věž, dosti vzdálená od kostela, na nejvyšším bodu osady, ukazuje k tomu, dle mohutnosti zdí,

/i

::

fJMW

Í£>

tm

Obr. 378. Vyskytná. Pohled na kostel.

že to zbytek hradu Templářů, kteří zde prý měli residenci. Po zrušení jejich přešlo zboží toto na želivské Premonstráty. R. 1766 bylo zde kol věže kopáno a mnoho lebek a kostí, jakož i různých předmětů kovových nalezeno, jakož i zasypané schody. Dosud kol věže jsou patrny vály.

KOSTEL jest velezajímavý a zasvěcený Jménu P. Marie. Jest orientován, z lomového kamene a kvádrů stavěn a zvenčí i uvnitř skoro celý Zachovalý. Založen byl Tobiášem z Bechyně, jako kostel v Řečici a Chvoj-nově. Jest bez veškerých vnějších ozdob, s lodí obdélnou, která jest sesí-lena čtyřmi pilíři o jednom ústupku. (Obr. 378.) Na jižní straně jsou tři okna goticky klenutá se skružím a sice v prvém trojlist s dvojnosem a v druhých dvou čtyrlist s dvojnosem. Na straně severní ani oken, ani opěracích pilířů není a jen rohy západního průčelí jsou opřeny. Presbytář

pak má trojboký závěr a jest rovněž opřena pilíři, o jednom ústupku. K severu přiléhá sakristie, původní románská kaplička se zbytky okna románského, později zgotisovaného, které čelí k východu. Pod oknem kamenná mensa bez profilu. Od kostela na jihozápad asi 300 m stojí stará

4- f ? ? f t r f ? y

Obr. 379. Vyskytná. Půdorys kostela.

zvonice do I. patra z kamene stavěná a s ostatek dřevěná, v níž jest stolice na zvony velezajímavé konstrukce (ze XVII. stol.) umístěna a kolem prkny pobita. Jak již výše řečeno, zdá se býti zbytkem hradu Templářů.

m

ĚJ

___v

Obr. 380. Vyskytná. Okno v sakristii. Kropenka. A. Profil žeber. J>, G, H. Profil ostění oken. K. Profil ostění zá- průvan byl Zazděn. Loď, obdélník padního vchodu.

Vnitřek kostela jest nej-zachovalejší ze všech kostelů v o-krese pelhřimovském. (Obr. půdo-379.) Překvapuje souladností a elegancí konstrukce a lehkostí žeber v žule tesaných. Od západu vede vchod předsíní chrámovou, v XVIII. století přistavěnou. (Viz (Obr. 380 K.) Vchod do kostela jest gotický, lomený, pěkně rozčleněného ostění, umístěného na trnoži, jehož plocha, sešikmená a žlábkem opatřená, provází kolem do kola celou budovu. Takový též vchod vedl i s jižní strany, který v posledních letech pro

13 m dl. a 7'7 m šir. ze tří travée

se skládající jest goticky sklenutá se žebry (obraz 380 A.), ve hladkých svornících se sbíhajícími a o kuželovité konsoly se opírajícími, kteréž 4 m od podlahy jsou usazeny.

Presbytář 6‘84 m dl. a 6 3jh šir. od lodi jest oddělena triumfálním obloukem lomeným 4’4 m v rozpětí, vydutého profilu. Presbytář

jest složena z jednoho travée 2 84 m dl. a z pěti stran pravidelného osmiúhelníka. Do ní prolomena jsou 4 goticky sklenutá okna, z nichž toliko jediné původním skružímjest opatřeno. (Obr. 380 F, G, H.) Veškera okna jsou 1*2 m široká. Při straně evangelijní (obr. 381.) jest vchod do sakristie, pravoúhlý, s goticky profilováním ostěním s podpěrami v rozích, sešikmené hrany jsou žlábkem opatřeny. Sakristie jest valené sklenutá s lunettami uprostřed, s vchodem od západu a s okénkem (obr. 380) při východu, se starodávnou tumbou pod tímto okénkem.

• „r_LJÖ;' v v-

• v :

WJ

"a

»j

::

SyÉfN

Li

/TÄ

w.

lli

Obr. 382. Vyskytná. Lavabo.

Obr. 381. Vyskytná. Vchod do sakristie.

Oltáře vesměs nové.

Reliquiář stříbrný, nohy ovální mušlovitým ornamentem vyzdobené, nodus hruškovitý. Sv. ostatky ve stříbrném věnci na kříži svatozáří vyzdobeném a nepravými kameny posázeném.

Monstrance měděná; postříbřená i zlacená, 42 cm vys., má nohu ovální rozvilinami akantových listů vyzdobenou, nodus hruškovitý, astra-galím vyzdobený, rovněž i melchisedech, který nesou andělé v rámci akantových rozvilin. Nejvýš Bůh Otec, dole holubice, kolem pak zlacená svatozář. Práce dovedná a slohově správná (z konce XVIII. stol.).

Lavabo barokní. (Obr. 382.) Na závěsné skříni, pěkně vyřezávané, nalézá se umývadlo a nádržka vodní, obě z hlíny modelované a zeleně polévané, pěkných tvarů (XVIII. stol.).

Cínová nádobka na svaté oleje má nápis:

WISKITNA

1767

Kristus na kříži výborně řezaný; co do proporce, do svalstva i do uložení roucha práce umělecká (XVIII. stol.).

BOWBfsa»-

'W.

Obr. 383. Vyskytná. Gotický svícen.

Obr. 384. Vyskytná. Kovaný kříž.

Dva gotické svícny, výšky 54 cm z konce XV. stol., jsou (obr. 383.) podobny kutnohorským, jen že jsou olejovým nátěrem zne-švařeny.

Dva páry gotických konviček, jedny cínové a druhé skleněné s cínovými víčky, byly právě před soupisem farní správou prodány.

Dva páry barokních svícnů, 48 cm vysokých. Na trojdílné noze rozviliny a festony s dívčími torsy, na stonkách hlavy andílků se líbajících. Jsou velmi dovedně komponovány a úměrné.

s.

RM

'jr *

Mi

Na hřbitovní kapli se nalézal náhrobní kříž ze železa kovaný, ušlechtilých tvarů a hojných rozvilin, který se nalézá nyní na městském úřadě v Pelhřimově. (Obr. 384.)

Křtitelnice barokní spočívá na čtvercovém podstavci s nohou tvaru balustrového, korpus vyzdoben kýmou, víko listy akantovými. Nejvýše jest soška sv. Jana Křtitele Krista křtícího. Vše slušně provedeno a řezáno ve dřevě (obr. 385.).

Zvony:

I. šir. 60 cm, vys. 48 cm. Relief Ježíše Krista na kříži a pod ním P. Maria Bolestná.

U koruny mezi dvěma pásovými akantovými ozdobami se vine nápis:

GOSS MICH ANTONI PEGL IN

BVDWEIS ANNO 1764

na plášti:

LETHA PANIE 1638 SLIT GEST TENTO ZWON KE CZTl A CHWALE BOZY KOSTELU W: SWATEHO

MIKO

LASSE NÁKLADEM ZADUSSY

II. šir. 80 cm, vys. 70 cm. Kol koruny vine se nápis minuskulí s ma-juskulí gotickou:

Juta hnjEÍjo ftjtcefjü qftrjíelju nfm= bejafcíjo qíurfefjo ubtcían fenfo pon k Jroafemn HkkuíaJ]t;.

Relief sv. Mikuláše.

III. šir. 100 cm, vys. 80 cm. Kolem koruny minuskulí s majuskulí gotickou se vine nápis:

£enfo • pum • íibtjelan • gejí • prnfo • abg Itjbe • nn;ebtjelij • kbp na florou

Je bop - fjapfg magg.

Obr. 385. Vyskytná. Křtitelnice.

Na plášti týmž písmem :

Cenfo jroon bpelan gelí ke qfp a k rituále $amt Bofju a ku prppontpnang

^roaíenw purokopu 1555.

Relief sv. Prokopa a Mikuláše.

r'

t4>

*n

sm

iü

fr* 'X

Ti

.<*

-Vil

*1

SgflWÉt ■

Obr. 386. Zachotín. Pohled na kostel.

Zachotín.

Tr a j e r XXV., 717. Sommer X., 137. Sch a 11 e r XIV., 83. Pam. a r c h. V. (1863), 16

KOSTEL byl roku 1718 pražským arcibiskupem hrabětem Ferdinandem z Kuenburgů vystavěn. R. 1721 byl filiálkou vyskytenské fary. R. 1785 lokalie, r. 1786 převzal patronát kníže arcibiskup Antonín Petr

hrabě Příchovský. R. 1788 měl již vlastního faráře, 1858 povýšen za farní, 1844 obnoven. Kostel jest orientován a zasvěcen Narození P. Marie. Jest to prosté barokní stavení, skládající se z předsíně chrámové s vchodem pravoúhlým. (Obraz 386.) Předsíň kryta jest střechou ve čtyřboký jehlan vybíhající, na ní sedí osmiboká lucerna s cibulovitou báňkou. Vše šindelem kryto. Průčelí za předsíní má leseny po stranách a štít dekorovaný pi-lastry, jež nesou římsu u vrcholu segmentovitě vypjatou. Po stranách štítů jsou renaissanční je-hlance ze žuly tesané. Loď obdélná 12‘2 m dl. a 915 m šir. má po 2 oknech s každé strany. (Obr. půd. 387.)

i-1 t ? ?_< t í-i—t_y-

Obr. 387. Zachotín. Půdorys kostela.

Presbytář má travée a tříosminový závěr a jest 6'7 m dl. a 6 5 m šir. Rohy presbytáře opřeny jsou mohutnými pilíři o 2 ústupcích. Na presbytáři jest sanktusová věžička ladné formy. Předsíň chrámová i loď jsou ploše kryty.

Vítězný oblouk půlkruhový. Presbytář sklenuta bez žeber.

Nádoba cínová na sv. oleje z r. 1788 se značkou:

SACHODlN.

Křtitelnice ve dřevě řezaná, polychromovaná, má na noze astra-galí, na nodu ornament tvaru mušlového. Objímka též přeplněna mušlovým ornamentem (XVIII. st). Uvnitř cínový kotlík s nápisem:

V. P. R PTOBZINA IGLAV 1725

Kde nyní škola stojí, stávala kaple sv. Kateřiny. (Vlasák, Pam. arch. V. 16.)

Zdešov.

KAPLE, zasvěcená Nanebevzetí P. Marie, byla v XVIII. stol. hraběnkou Sternbergovou postavena. Kaple jest orientována, lodi pravoúhlé s presbytáři polygonální o 1'4 m od lodi ustupující.

Nad průčelím sedí věžička osmiboká s bání cibulovitou. Při severu a západu pravoúhlý vchod.

Po stranách výklenky pro křížovou cestu.

Uvnitř na oltáři nalézá se obraz Nanebevzetí P. Marie slušně od Steinhausera r. 1834 malovaný.

Dva ornáty z XVIII. stol., z nichž prvý, má na zelené atlasové půdě applikaci ornamentální lidového vzoru, dobře komponovaného a stříbrnými nitkami konturovaného.

Druhý ornát jest na kanavě vyšíván pestrou vlnou se vzorem XVIII. stol. Oba jsou dary hraběnky Sternbergové.

Zhoř.

Tra jer XXIV., 689. Schall er IV., 57. Sommer X., 193. Pamětní kniha farní

z roku 1759.

Připomíná se ve XIV. stol., jako farní 1759, byl administrován z Pa-cova Karmelitány a jimi zde fara založena znova.

Z původního kostela nezbylo ničeho. Byltě celý v XVII. stol. přestavěn, jen presbytář zbyla a to jen v půdorysu; neboť r. 1505 ji Pavel Malovec počal přestavovati. Zasvěcen Nanebevzetí Panny Marie, jest orientován, úplně prostý, s pravoúhlými vchody v západním a jižním průčelí a 3 segmentovými okny s obou stran. Na jih přistavěna sakristie pravoúhlá s gotickým pravoúhlým ostěněným okénkem. V ose kostela 8 m

na východ postavena zvonice čtyřboká s vchodem půlkruhovitě sklenutým, se 4 okny, 35 m v světlosti měřící.

Presbytář ustupuje od lodi o 90 cm.

Vnitřek jest prostý, 175 m dl. a 7⁻9 m sir., ploše krytý. Triumfální oblouk půlkruhovitý jest 5'20 m rozpjatý a T40 m široký.

Presbytář jest třemi nepravidelnými stranami zakončena a jest 5T5 m hluboká a 5 75 m šir. (Obr. 388.) Jest křížem sklenuta s lunettami v závěru a s 2 segmentovými okny.

Do lodi prolomen s jižní a západní strany pravoúhlý vchod.

lili

Při dveřích s jižní strany umístěn jest zbytek křtitelnice staré, v žule tesané o 16 stranách hranolu, který 20 cm od dola v polokouli přechází. Celá jest 48 cm vysoká. (Obr. 389.)

Věčná lampa empirová, dobré tepané

práce.

Barokní svícník 2 m vysoký, téhož vzoru jako v Pacově.

Obr. 389. Zhoř. Křtitelnice.

•1-4-

Hlavní oltář z roku 1782 sloupové architektury, slabé práce. Uprostřed socha Panny Marie Ježíška držící, T2 m vys., v bohaté roucho oděná.

.1—**

Obr. 388. Zhoř. Půdorys kostela.

Odložená rouška ;e sochy Panny Marie jest na růžovém atlasu pošita šupinami rybími seřazenými ve květy a kvítky s rozvilinami. Středy kvítků šmelcem vyšity. Velmi vkusná práce a dobré komposice. Konec XVIII. stol. Kostelní náčiní z XVIII. stol., nevalné ceny.

Zvony.

I.    Zasvěcený sv. Petru, má v reliefu téhož světce, v pravé knihu levé klíče držícího. Vys. 60 cm, šir. 75 cm.

Má na plášti nápis minuskulí gotickou:

MWTO jorfatu) per Bkgijfrum Barífjolmrmtm in nona cimfafE ß ragen.

II.    Zasvěcený sv. Janu Nepom., 60 cm vys,., 75 cm šir., má v reliefu téhož světce a nápis:

JOHANN VENZL KÜHNER GOSS MICH IN DER K. STADT PRAG 1720.

Zi rovnice.

Trajer XIV. 400. — Sommer XIV. 92. — Schaller XIV. 91. — Sedláček IV. 112—120. — Pam. Arch. VII. (1868) 600. Žirovnice, hrad v Táborsku. Napsal J. Soukup a E. Šittler. Separátní otisk z Památek archaeolog. Roč. XIX. seš. VII. a VIII.

KOSTEL, zasvěcený sv. Filipu a Jakubu, jest rovněž tak starého založení, jako hrad. Obnoven byl r. 1713. Stál na témže místě jako dnešní. Dřevěná, velká věž stála opodál. Kolem kostela býval hřbitov. Utrpěl velice za švédských válek a přestal býti farní. Od r. 1646 byl filiální při kostele počáteckém. Teprve r. 1729 obdržel právo farní. Nynější kostel, z posledních let, vystavěl stavitel Valser z Čížkova.

Kostel jest orientován a moderní gotikou stavěn.

Gotická křtitelnice vys. 58 cm, šir. 74 cm, jediný zbytek ze starého kostela, stojí při triumfálním oblouku na levé straně. Jest v žule tesaná, má podobu osmibokého komolého jehlance na úzké osmiboké desce spočívajícího. U Božího hrobu po pravé straně umístěna Pieta velmi jemné a vkusné řezby (konec XVII. stol.).

Zvony:

I.    Sv. Filip a Jakub šir. 80 cm, vys. 60 cm. U koruny akantová

pásová ozdoba, nad ní jiná z amorettů, kteří drží v rukou různé hudební nástroje. Na plášti relief sv. Filipa a Jakuba a pod nimi znak města. Uprostřed nápis:    v

ERB — MIES — TECZKAV — ZIEROOWNICZE 1638 LETHA 1638 SLIT GEST TENTO ZVON KE CTI A CHWÁLE PBRASŠ. (SIC!)

FILLIPA A JAKUBA NÁKLADEM MIES TISA OSADKI ZIEROWNICZKE ZA PFARARZE KNIEZE VITA LAUTKOW SKEHO P. GIRZIKA MÍLLERA PISARZE ZIEROWNICKEHO A TOMASSE BOLFA PRIMASA.

II.    Sv. Jan Nepomucký, šir. 87 cm, vys. 71 cm. Má relief sv. Jana Nepom. a dvě akantové ozdoby kol koruny.

Uprostřed znak zvonaře a pod ním letopočet 1804.

III.    Nejsv. Trojice, šir. 78 cm, vys. 48 cm. Uprostřed relief P. Ježíše na kříži a pod křížem Matka a sv. Jan. Dále relief nejsv. Trojice.

Pak nápis:

TENTO ZWON PRZELITY GEST LÉTA PANIE 1743 OD F. CIRSIKA

ROLLERA

ZWONARZE BUDIEGOWCZKEHO ZA CZASU P. JOSEPHA RADNICZKEHO FARARZE ZIROWNICZKEHO TEZ — SPRAWCY MIESTY

S A : P. JOSEPHA SMRCZKY STARSSYHO OBECZNIHO

S NÁKLADEM

OBCZE.

Před zámkem nalézá se špýchar, jehož hlavní vchod jest vyzdoben znakem hr. Šternberků.

Opodál v parku stojí sloup s toskánskou hlavicí na podstavci; na něm socha P. Marie dobré práce. Vše jest dosti jemně v žule tesáno. Na podstavci nápis ANNO 1777. Sochu tuto dala postaviti hraběnka Marie Anna ze Šternberka.

Pod zámkem směrem západním stojí SOCHA SV. JANA NEPOM., slabé práce (XVIII. stol.).

ml

HŘBITOVNÍ KOSTELÍK SVATÉHO JÍLJÍ.

Byl vystavěn za Vencelíků z Vrcho- m višť, kteří v něm byli pohřbíváni. R. 1605    |

*■»    0 I    l 1    4    i    b    T    6»

lmluuH-1-1-1-1-1-1-1-1

Obr. 390. Žirovnice. Půdorys kostelíka sv. Jíljí.

dal tehdejší farář podobojí Jindřich Ven-celík různými hanopisy proti katolíkům zdi kostelní popsati a proto byl kostelík po bělohorské bitvě spálen a zničen. Později byl zrestaurován a darován od hraběte Paradisa hraběti Fr. Leop. ze Šternberka. Kostel jest orientovaný s ustupující pravoúhlou presbytáři, která jediná zbyla z původní stavby gotické. Osvětlen jest dvěma okny, půlkruhovitě sklenutými v bocích lodi a třemi v presbytáři. V západním průčelí vchod půlkruhovitě sklenutý a nad ním kruhovité okno (obr. půdorysu 390.).

Vnitřek jest prostý, obdélný, 111 m dl., 7'86 m šir., ploše krytý. Oblouk triumfový jest půlkruhovitý, 4'4 m v rozpětí a 0'9 m síly. Presbytář pravoúhlá, čtverečná o straně 6'2 m, rovněž ploše krytá, má v rozích zbytky přípor z původní stavby Vencelíků. Sokl osmiboký 65 cm vysoký, na něm do výše 2 m hranol osmiboký, kde jest useknut. Patrně po požáru roz-

V<rOo%V/?0S£I^£MM*p KI/IV 7WKI/IV 6EH0 miOSR

Obr. 391. Žirovnice. Faksimile zvonové legendy.

metáno i presbyterium. Hlavní oltář má původní goticky profilovanou tumbu. Ve vížce zavěšen jest zvon šir. 30 cm, vys. 22 cm.

U koruny jest nápis:

VROZENEMV PANY A PANV GEHO MYLOSTY M°0°XXXXoVo.

(Faksimile obr. 391.)

V podlaze chrámové jsou následující náhrobky v žule tesané; mnohé skoro nečitelné.

I.

Psán gotickou minuskulí. Uprostřed znak v ellipse, muže s rukama na břiše složenýma představující.

Heílja pante 1505

to nebtelrj stnríeblnou urojem; a síaíerjnt;

rtjftjrj Mhuíass Bun; j Bořím.---

Pan Bufj nab bussp gef;o se smtjloraaítj racj.

II.

Eeíí;a jBanie 1555 umrjela Brojena pannt; Jlltnd;te Bettíjelpkoroa j BDrtfjrotssí a s Brcíjanbeh; Bojtntt ínfo podjorcana gesí gegpsío busstj pan Bul) mtlosítra betjít racj.

III.

Keffja 1571.... prjeb Brontittíjentt Bntrjel Brojeny Pan COtrjth BDenjelpít j liiDrrřjorotssí i smilng se pan Bul;.

IV.

Uprostřed pod triumf, obloukem jest veliký náhrobník ze dvou dílů složený, na způsob vrat, která jsou sponou uzavřena, a na každé půli znak Vencelíků z Vrchovišť. Jest v žule tesaný.

V.

Nad ním jiný, na němž do kamene vytesán rytíř v životní velikosti v brnění, v pravici meč třímající a v levici helmici.

VI.

Beííja 1551 o aufenj ntasopusínt untrjel Brojeni; a ^faíecjnn Brjítjrj pan HDadaro Bencelijh j BDrefjorcissi a s arájanbielg Bojpmt íuío porfjorcan gest geí;ojío busstj pan Bud; mtlosítra betjít racj.

VII.

Beílja pante 1561 untrjel Brojeni; pan Jtfarsst; Bencelpk j IBrdJoratssí a na btrorjtjrfj hopaif; smtjíttg se pan Bul).

VIII.

Beífja pattie 1559 n ponbtelt; po norcem leite Bmrjela Brojena pant; Bttna.......

......a íttío porfjoroaita gesí

Pan Bud; mtlosítra betjít; rarj.

IX.

Na stěnách presbytáře s obou stran zasazeny jsou desky z černého mramoru, na nich jest zlatým gravírovaným písmem napsáno:

Adamus

S. R. I. Com. a Sternberg

C. R. camerarius natus Pragae die IV. Jun. A° MDCCLI Windobonae die VI. Jan. A° MDCCCXI fato perfundus.

Infirmus corpore virtute potens Grata soror Aloysia S. R. I.

Com. a Sternberg dilecto fratri posuit.

X.

Adam Graf Sternberg k. k. Kämmerer Geheimer Rath und Landmarschal in Böhmen geboren den 20ten Julij 1711 gestorben den 19ten September 1789.

Adam hrabě z Sternbergka Cizsařski královsky komorný pan tegna Rada a Marssal zemský v Czechách, narozen dne 20tého Czerwence 1711 — umrzel dne i9tého září 1789.

Theuere Hüllen dort

Ruhet sanft bis

Mariana Gräfin Sternberg geborene Gräfin Vilczek Sternkreuzordens dame geboren den 20ten Julij 1763 gestorben den 16ten Julij 1807. Maryana Hraběnka z Sternberkova, rozena Hraběnka Vlčkova Panij rádu zvězdnýho krize, narozena dne 20tého Czerwence 1763, umrzela dne i6tého Czerwence 1807. die der Stein deckt

Gott euch weckt

Adolf Graf von Sternberg Geboren den 29ten Now. 1805 Gestorben den 4ten May. 1806.

ZÁMEK. Tento zámek prodělal čtyři stavební periody. Kdy vznikl, známo není. Prvým známým držitelem byl Oldřich z Hradce r. 1358. Za něho a snad i jeho potomků stavěn hrad vlastní. R. 1393 koupil zboží Žirov-nické Kamarét z Lukavce, který přijal jméno ze Žirovnice a stal se tak zakladatelem vladyků ze Žirovnice. Za něho hrad dostavěn a hradbami na západ, východ zpevněn a k městu, kde hrad s plošinou souvisel, hlubokým příkopem obehnán.

R. 1485 koupil Žirovnici Vencelík z Vrchovišť za 1500 kop grošů českých. Pocházel z rodiny havířské z Hory Kutné a byl se Smíšky r. 1492 císařem Fridrichem III. pošlechtěn. Za Vencelíka vystavěn palác jižní do dvou pater s domácí kaplí, kde se památné fresky nalézají. Trakt západní a východní při hradbách dostavěn, tak že dvůr do trojúhelníka uzavřen. Hradby v předhradí k hlásce vedoucí opraveny a zpevněny. V tu dobu byla i zde brána se zvoditým mostem vedle arkýře nynějšího.

Petr Vencelík z Vrchovišť zadlužil statek a po jeho smrti prodán r. 1544 Albrechtu z Guttenštejna. Tento zpevnil hrad v předhradí baštou

kruhovitou na západ a čtyřbokou na východ směrem k rybníku. Při hradbách vystavěl nové budovy pro čeleď a úřednictvo a bránu se zvo-ditým mostem.

R. 1564 přešla Žirovnice na pány z Hradce, jak dosud sgrafittovaná omítka svědčí. R. 1614 přešel hrad na Slavaty a v tu dobu opět mnoho přestavováno a zámek na líci červenou rustikou opatřen.

ÍSk á

a ■ st

Obr. 392. Žirovnice. Pohled na zámek.

Dědictvím přešla Žirovnice na Adolfa Vratislava ze Šternberka r. 1662 a tento také dal ihned zámek dle svého vkusu opraviti. Do této periody stavební spadá přistavění pokojů v traktu západním a domácí kaple. Tento rod jest dosud v držení Žirovnice.

Nad skalnatým úbočím směrem od jihu k severu, nad rybníkem, vypíná se zámek o třech (obr. 392.) frontách. Jižní fronta hladká s řadou moderních oken v prvém patře i v přízemí. Na straně jihovýchodní v přízemí střílnovitá okénka. Zde též přiléhá věž do dvou pater kulatá a

DT.

L X

J-

t

,:-':c

/

/

HJX

X.

1

'm

20 m

mm

i

n

3L

15

3ES3

®

ü

~H l [ ri 111 i y

oi    5    Q

:

;

r¹'

ü

Obr. 393. Žirovnice. Půdorys zámku.

,v-

%

X.

*==>

<s

&

;/

Ů?

/

7

P

Vi

I

'•H

'~W

X X}\

xn.

m

w

V

■

v III. patře mnohoúhelná, střechou mansardskou krytá. Od této věže na jih táhne se kamenná hradba, dosud Zachovalá. Nad ní jsou v prvém patře věže okénka střílnovitá s gotickým kamenným obložením. V II. a III. patře věže jsou okna obdélná s kamenným ostěním, pozdně gotickým.

Západní trakt jest bez výzdoby, rovněž s moderními okny a jest hned při kraji u kruhovité bašty dvěma silnými opěráky vzepřen. Odtud směrem k městu, prostírá se mohutná, kruhovitá bašta z lámaného kamene stavěná se třemi střílnovitými okénky s kamenným obložením.

Severní trakt bývalého předhradí jest prostý a souvisí s hláskou třípatrovou, se vchodem ve výši prvého patra, do půlkruhu sklenutým, z ka-

li

Éggjj

Sir

Obr. 394. Žirovnice. (Vjezd do zámku a fortna.)

mene tesaným, zazděným, který z hradeb sem vedl. Hláska jest s palácem nejstarší část hradu. Hradby na stranu východní tvořily baštu čtyřbokou.

Zde za držení Slavatů prolomena brána (viz půdorys, obr. 393., I.), z kvádrů stavěná a most zvoditý odstraněn a zděným nahrazen. Vedle brány byla i fortna, rovněž půlkruhovitě sklenutá, s tesaným obložením, Mezi branou a fortnou jest ve výši 2 metrů kaplička, do zdi zapuštěná, která má goticky profilované ostění, do oslího hřbetu přecházející. Spodní římsa vyzdobena liliemi. Jest to zbytek stavby z doby (obr. 394.) Gutten-štejnů. Brána uvnitř křížově sklenuta.

Obr. 395. Žirovnice. (První nádvoří s arkýřem gotickým a okny goticky profilovanými )

Prvý dvůr jest nepravidelný čtyřúhelník s hláskou (půdorys II., III.) v boku, která má záchodové krákorce a i krákorce na ochoz. Nad krá-korci jsou čtyři pravoúhlá okénka ze žuly tesaná s gotickým ostěním. Bývala kryta cibulovitou bání, avšak v posledních letech báň snesena. Ku pravé straně dvora přiléhá zmíněná půlkruhovitá bašta, která nemá stropu. (IV.)

Obr. 396. Žirovnice. Ostění okénka vrátného.

Sr'.

■J.

.    '/j.

>*

yf

a.

ssBJ

li

TA;

Mil

Sk

ÄM'

/.;

].*

["'i;

mm

v'

ř:

fsřj

K.3.

• v'

£ ffSr

»'*•

jív

íféír-r-:

--i

il?::

•er

r;

y£,

"4Ä-

iřVíih

-" áfl

První dvůr od druhého oddělen jest opět branou půlkruho- == vitě sklenutou, nad níž okno (obr. 393., půdorys IV., V.), pozdně gotické, mělké profilace. Na levo od brány opět okno s gotickou profilací v žule tesané, pravoúhlé se dvěma štítky ve žlábku v nad-i v podokenní římse. Z líce zdi prohlédá sgraffitová rustika.

Ku pravé straně brány přiléhá arkýř se dvěma okny gotické profilace. Zde kol tohoto průčelí a arkýře táhl se příkop hluboký, dnes zavezený, jak tomu sám arkýř svědčí. Tento arkýř spočívá na dvou krákorcích goticky profilovaných a jen 1 m od země vzdálených. Tyto krákorce mají na líci po štítku. Na nich spočívá příčné kamenné břevno se šikmo seříznutou hranou a na líci má čtyři prázdné štítky vytesané. (Pohled na arkýř obr. 395.)

Na břevnu vyčnívá výstupek s oknem profilovaným, téhož profilu, jako ve dvoře.

jt .v 3

Pod arkýřem jest sklep goticky křížovou klenbou sklenutý a to bez žeber. (VI.)

mm

, líS^ .v i

I?

\ TÄ'

7/1

Brána uvnitř jest valené sklenutá s kápěmi. Po levé straně okénko vrátného, goticky profilované. (Obr. 396.) (VII.) Vejdouce po schodech do prvého patra, vidíme v předsíni dvéře s kamenným ostěním, goticky profilovaným. Zde vstoupíme do bývalé zámecké kaple, za Šternberků užívané. Jest to místnost ploše krytá s malbami z XVIII. stol. (Půdorys 393. VI.) Z gotického arkýře upravena presbytář pravoúhlá ploše sklenutá, s lunetta-mi při oknech. V lodi nalézají se dvě sošky svátých, uložením roucha a postojem na

XVI. stol. upomínající. Západní trakt směrem k jihu má pokoje ploše kryté a dosud jsou čalouny i kamna polévaná z XVIII. st. zde zachovány, jinak jsou pokoje prázdné.

Kamna z doby rokoka a empiru jsou dobře koncipována a hojně ornamentem vyzdobena (obr. 397.).

Obr. 397. Žirovnice. Rokoková kamna ze zámku.

V druhém dvoře (půdorys X., XII.) jsou místnosti na straně levé, tedy severovýchodně, proměněny v stáje a kůlny a to za Šternberků.

Jižní strana chová v sobě bývalý starý palác. Místnosti sklepní jsou valené sklenuty a profilu parabolického. První místnost na východ má střílnovitá okénka se žulovým ostěním, druhá vedle ní rovněž tak klenutá má vchod pravoúhlý s pozdně gotickou profilací (obr. 398., v půdorysu XI.). Okno na jih skorém románskému oknu se podobá. Ostatní místnosti v tomto traktu i obytní jsou rovněž valené sklenuty a jdou až do úhlu směrem k severu. (Viz půdorys obr. 393.)

Z přízemku do prvého patra dostaneme se po schodech, které byly asi za Slavatů sem proraženy. Tato místnost, dříve pokoj, nyní předsíň, jest goticky sklenuta ve dvě pole. Dále na západ opět podobné dvě místnosti, nyní byt hospodářského úředníka.

Na východ prostírá se hradní kaple, do které se vstupovalo za Vencelíků vchodem, kde jsou nyní schody. Kaple jest sklenutá ve dvě travée, která jsou oddělena žebrem v žule tesaným, jednoduše profilovaným (obr. 399.) a v elliptický oblouk sklenutým.

Éill!

SP

I'__

=1

'li

ji lili1 Uík-

•Jdj

==j

#i

lilii

dl

šil:⁵

D!«!

|i§

Toto žebro spočívá na konsolách tvaru obráceného osmibokého jehlanu. Obě pole jsou goticky sklenuta, bez žeber (půdorys kaple obr. 400.). Jedna z konsol a sice jižní spočívá na pilíři kamenném, v osm boků otesaném, který jest zapuštěn do přední zdi a jehož větší část v druhé místnosti patrna jest. Celá kaple jest vyzdobena malbami nástěnnými z r. 1490. (ji Na východ této kaple okno s gotickou profilací na venek, avšak později nahoře \ segmentem sklenuté.

uJs:í!l lil

ilnl i

Za kaplí směrem jižním místnost j;T| rovněž na 2 pole rozdělená, taktéž goticky bez žeber zaklenutá, bývalá to mučírna.

Obr. 398. Žirovnice. Ostění vchodu do sklepa.

Z ní vede do věže vchod s kamenným obložením, půlkruhovitě sklenutý s podpěrami. (Obr. 401.) Věž jest valené sklenuta a má v prvém patře 4 okna (půdorys XII.), jež jsou sklenuta půlkruhovitě s kamenným obložením. V podlaze jest čtvercový otvor, kam se těžcí vězňové spouštěli, aby hladem byli mořeni. Tato místnost jest valené sklenuta a užívalo se jí v XVII. st. za vězení. Rovněž i hořejší místnosti, která jest celá jmény vězňů popsána.

Po schodech se přijde do druhého bývalého patra, nyní půdy. Toto patro bylo za Šternberků sneseno až na 1'2 m. Dosud ve štítu při oknech a na stranu jižní i východní spatřiti ' " lze sedátka okenní s kamennými plotnami na zpodu sešikme-nými. Kolem na omítce zbytky gotické pásové ozdoby z roz-vilin provedených v barvě měděnkové s ráznými černými obrysy. Zde nalézala se hodovní síň za časů p. Vencelíků. Bylyť asi i stěny příležitostnými malbami vyzdobeny. Vše "ili padlo neznalosti ceny maleb za obět.

Hodovní síň jest 25 m dlouhá a 15 m široká a jest po délce kaple a soudní síně o stupeň zdvižena.

Obr. 399. Žirovnice. Konsole a profil žeber v kapli.

Odtud vede vchod do druhého patra věže, goticky profilovaný s vodorovným nadpražím.

Bývalať věž celým otvorem do sálu hodovního otevřena, jak na trhlinách zdí jest patrno a byl otvor tento později zazděn.

Vnitřek věžní kobky činí velice milý dojem. Tvoří nepravidelný sedmiúhelník s delší stranou ku paláci. Na venek jeví se též sedmiúhelně. Sedm

žeber, lehké profilace (obr. 402.), sbíhá se ve hladkém svorníku, mimo střed místnosti pošinutém. Žebra spočívají na konsolách, různých tvarů,

ve výši 1'35 m (obr. 402 ). Pod bílou omítkou lze stopy maleb staršího původu zříti. Jsou v šedé barvě prováděny

mm

ij/

. *=s

=Jš.

Obr. 400. Žirovnice. Půdorys kaple.

9 i a 3 »

Obr. 401. Žirovnice. Vchod do věže.

se silnými konturami. Co představují, nelze poznati, neboť jsou silně porušeny. Do této místnosti prolomena jsou 3 okna s pravoúhlým kamenným ostěním, na hranách venkovních sříznutým. Dovnitř jsou segmentovitě sklenuta. Mají dosud kamenné sedačky.

V místnosti soudní vedle kaple leží cimbál sňatý s bývalé hlásky s hodinami a střechou. Je široký 60 cm, vysoký 34 cm a má následující nápis:

DVRCH - HEISSE - FEIERSCLVT - BIN - ICH GEFLOSSEN - NICOLAUS LÖW - V. L. B. HAT MICH

ffl

! i .V

■

i?

GEGOSSEN.

U koruny akantová ozdoba. Uprostřed znak j| Šternberků a pod ním letopočet:

1700.

Ve traktu východním v přízemí černá kuchyně (půdorys VIII.), valené sklenutá, jest od-, dělena od vedlejší komory obloukem triumfálním f z tesaného kamene stavěným a asi 9 m vysokým, g T5 m mocným, bez profilace. Sklenut jest skoro j půlkruhovitým obloukem. Zdá se, že to byl vchod do schodiště a odděloval předsíň od něho. Na půdě Uf patrný jest tambour, dnes již s velké části snesený, r    který v době Guttenštejnských tvořil světlík.

Z černé kuchyně vede vchod pravoúhlý s go- L tickým ostěním s dvěma příporami po stranách

\__,/ (obr. 403.) do vedlejší místnosti, kde se hluboká f,

studna nalézá. (Půdorys IX.)

KAPLE HRADNÍ byla na můj návrh a dohledu dp. Ed. Šittlera, faráře na Žižkové,

ni

:!

Obr. 402. Žirovnice. Profil žeber a kon-sole ve věži. Z3

1=

ni

nu*!"

£.

I|!

„o

JIM

Obr. 403. Žirovnice. Ostění vchodu do černé kuchyně.

svědomitě, a pokud možno bylo, malby pokojové z XVIII. stol. zbavena a tu odhaleny malby staré na všech čtyřech stěnách a na stropě.

?•

[%• ”

ffl

aE

£»4

fn

'>}

>|u

P%.;

3|;

č'1

f/flj

nn

wfe

(t*

3P?-

1,    *]& i

i*

«$IP^»-

EďR

11

ř P& ¹ i» *

t«

í-i

^črT$

./

*. **

ve

.ví V

;W m

jjy

3fif

* vfflL

iF# »;«#r

-SsFí’ ' $fe‘T¥#l

L?>]

KW"

á'f<

?*&

A»

«Uh

[Tm

8||p|

mSmÉSB

*<■ ffigi

mi

ife

■§*£ÉŠNÍre

m*

ík

Obr. 404. Žirovnice. Ukřižování Krista a sv. Vavřinec.

Na východní straně dělí okno stěnu na dvě plochy a ty jsou vyzdobeny následovně: Část levá má šíři 75 cm a jsou zde dva obrazy nad sebou. Od podlahy 2 4 m jest kříž prázdný s dvěma lotry po boku. Tito jsou na kříž provazem přivázáni. Ve středu Kristovo tělo není namalováno,

protože asi sem křížek věšen býval. Pod křížem s jedné strany namalována jest Matka Boží se sv. Janem. Stojí po straně pravé v tunice modré a zahalena rouchem bílým, ruce má sepjaty. Sv. Jan, v zelenavé suknici s červeným pláštěm, shlíží ke kříži a má ruce zalomené. V pozadí skály nebi červánky.

Pod P. Marií klečí postava v šedozeleném úboru s černým spodním rouchem. Nad touto postavou blánka bílá nepopsaná. Snad to byl donátor vymalován. Nad postavou touto sv. Vavřinec (obr. 404.).

a na

SV

Jj

Druhý obraz až ke klenbě se prostírající znázorňuje Krista v zahradě Getsemanské: apoštolé spící na skalách a sv. Petr stojí podepřen a klímá. Nad ním se vznáší anděl.

Na straně pravé u okna vymalován jest očistec jako rozštěpená skála a v ní spousta nahých těl, skreslených, ožehováných plamennými jazyky, na způsob kosatce namalovanými.

Pod tímto obrazem prostírá se namalovaný koberec, as v šíři 1 m vzoru granátového jablka. Půda jest žlutá, až oranžová, květy olivově zelené a oranžové, kontury silné a markantně vyjádřené. Obruba tato jest výborné komponována.

Stěna jižní rozdělena dvěma klenbovými poli na dvě velké malebné plochy. První u okna se nejlépe uchovala co do barvy. Veškeré postavy jsou v plné barvě i světle provedeny, obličeje s velkou něhou malovány. Zejména přechodní tony z pleťoví do stínu jsou delikátně podány a to tak, že činí dojem kreseb pastellových.

Obraz tento představuje klanění P. Marii. P. Maria stojí majestátně v klidném postoji, v zlatohlavovém rouše, vzoru granátového a v plášti, na půlměsíci a má hlavu k Ježíškovi lehce nakloněnu. Pravou rukou drží dítko nahé, tělem ve stranu otočené směrem k nějakému biskupovi. Kol hlavy Madonny jest gloriola zlatá a nad ní letopočet 1890 vyzlacený. Na právo od Madonny stojí zmíněný sv. biskup, vedle něho sv. Tomáš apoštol s hlavou nekrytou. Po levici Madonny sv. Václav s praporcem v pravici a se štítem s černou orlicí v levici. Oděn jest v žluté brnění s pláštěm červeným, žlutozeleně podšitým. Má na hlavě mitru a krátký černý plnovous. Vedle něho sv. Ondřej v růžové tunice s olivovězeleným pláštěm. Hlavu

V -

, %

liL ■

iäjfc**.

Mi

'• J

i*

3£1

jüir*:'®

' fei!

UV

mK-

l ..

5*f

Ssfi

Obr. 405. Žirovnice. Obraz sv. Augustina.

/ ■'

YM

Mi

jjllPPi

>'-;/• .

,7 '<    %

j| S / A ,

■l

By í

»■ i/

1;

%w |

"J

fi J

%':m4

i > >    4?

'M

U.

,v

í£

Y:

If *

I-.ú

fJl \

rt

•1/4

,\

r;

wmsmmbi

Okres Pelhřimovský.

i’r

#/

r/r

•P

>* ŽhÁ

ř'-'--/>

•/A* -

® /4ä 'a

;.|lW'WÄ,

$m

I* .

| Vs

ílj

řl

•-'i J Vstál

tM-é i

-y

>.\

i, x

j Ki

|( *;■

Éř-asfai!™;

wÁÍlipm

.-.jÜ

F]

J,

// .

Av

v.*

B.i,

\»

'a

?Fi

Mi

W'

Kä

v*ll

ft

-é

TMSfořt </

Mi

-c

mWi

mi '*■’■ W

IäsS

Ui^’v

'W-S;

mí

gj

řp\

rv.

jf-siA

Fií

/A

Sn

Ifft

’-r?

4l>v.

A~

|m» ^ r i*⁵

««8r.

#»í

&%v\ Vl-

■'■V ;f£j

ÍJh

:*v •.

kli

j,

i.» "<* ř: '

***&&■

/•

,;Ü£

ji

r//i

Xv

■xxj

“Vv

;i

r*.

:T

. I Pji

£R0

c?% ]

■\4

r ^ m_*    ^

■X

*♦

i^í-

ř._ Jf-

/r

Žirovnice: Nástěnné malby ve hradní kapli

I»'

zdobenu má šedým vlasem i vousem. Tito svati mají na gloriole napsaná svá jména, jen u sv. biskupa nečitelné. Snad sv. Severin. Podlaha, na níž Madonna stojí, jest perspektivně kostkované podána (Tab. I.).

U nohou svátých klečí malé postavy členů rodiny Vencelíků. Před sv. Václavem klečí otec, maje před sebou znak — jednorožce bílého na poskoku na právo v modré půdě.

' tíT

\ X-C.-

■ :^m

JiN

Ssí

v.

míb& mi

■M, i á *

í:

*/•

mí'J?

ír

HFStí

•!í

fe

sL

'.«Sh*

/v

Obr. 406. Žirovnice. Obraz sv. Petra.

Obr. 407. Žirovnice. Sv. Pavel.

Tento Vencelík jest bezvousý. Za ním klečí 6 hochů v červeném rouchu. Byli to synové Matěj, Jindřich, Petr, Sigmund, Krištof a Jan. Pod Madonnou klečí dáma v červeném šatě a u nohou jejích znak: na hnědo-rudé půdě zlaté jelení parohy. Za ní klečí jiná, snad manželka Vencelí-kova, v šatě violovém v kožešinovém límci. Dále pak tři děvčata v rouše červeném se světlými vlasy na spáncích rozčesanými. Nejzáze spatřuje se černě oděná klečící postava, snad první manželka Vencelíkova. Pod obrazem táhne se pruh, ze samých andělů seřazením vedle sebe vzniklý, kteří

se rozpjatými křídly dotýkají a drží koberec, téhož vzoru, jak prve popsáno. (Tab. II)

V druhém poli klenbovém nade dveřmi až ke klenbě prostírá se obraz klanění sv. Tří králů. Uprostřed sedí Madonna pod chaloupkou, došky krytou, na prostém trůně. Za chaloupkou ozubená zeď, přes niž hledí postava jakási. Na pravé straně vůl a osel. Madonna, v rouchu modrém, drží

>í

■mraz

mm

‘V

■aL"

V*

Obraz sv. Doroty.

'M

2,-1

:|

v»;

riüSLj

pp#

■ iSBSfc

K#|

jIÄ

r:

■I,

| *5.

i.

;■ $

I»

fey

vmwM

SP

TM;a ?/

\ »>|u

2fr!

. - • -/.^, o.,/ -m*

, _

“W_

Obr. 403. Žirovnice. Malby světic ve výsečích.

Obraz sv. Anežky Římské.

Ježíška na klíně neoděného, ke skřínce se zlatém nachýleného, kterou mu jeden z tří králů nabízí. Tento oděn v roucho cinobrově červené s podšívkou žlutozelenou. Hlavu má lysou a tvář vousem obrostlou. Druhý král přináší kadidlo a v levé ruce korunu turbanovitě ovinutou. Za ním stojí třetí, tváře černé, se žlutým turbanem. Komposice tohoto obrazu jest sce-lená a ničím nerušená.

Pod obrazem opět pás andělů a koberec. (Tab. III.)

S

;

.T

hw:

4-

*rÁ

fe

«»I

H«?

£

z •,

.-3?

fe

ťYr-áff

kiií

\V

HE^Kií

Ji

U4^í ;íý

sL

'*WWĚk

■

„4\ > . V -•

r'v í

mi

o.

s

i-X

v

V..

15®:^

v.

’

•.ť»

r r.

r

__iii* ■.....

Il>

*4

ř^> i -

' • 'i^S

i

xf

•>■?'- • • !*-■'

f

1-

ZT

^ - v 4#

A

-------

■?)

V

iP

■:&

fc'

-1

'-•'i

X,

**.#**.,•

fí

V5V 4

\

c::’V

mz

\ \

ET

ríM

%

% *•

a

’

f\^.

-®S

áM

4*'

z

W 1

■1j

(?- -

•A

v>;

\ f

/ *

oíěs

m.

'

/

SE?'

5*.

-. |y

\

r

í> •».«!

r7.

ií)

«r**s

IWT'¹

V.; v

%

[ ' . "‘IV

'YV

t,

Z

a

\'A

««

U„JS

•tf*

f

?AÍ'

\

•v/'

..V*

W

P |^5«SV. š* j

PS#XI ,

•'f S3Sk -cl

/

Ji..;

A

X -«iXi —i«TŽwm

%.

n/

»

' V

mm-

trnčí??.

IV ^    fx.s*** ■

&

^ '

íV • -4* X —«íSStf -"iáfi

J

I

*1

#

7

x.

>■ -<_

MR4»

XI

p

-tißi

•'ti

Jg^

\

•-

Wmm

rA

*

mm

mm

a

V/-Ě

,ls

>

; sr

'■■cí xai

3*'

lip

/

f/

1

#v

s

" ■

Žirovnice: Detail freskového obrazu ve hradní kapli.

\

••

.

...    . u-i

xV5

v

r K ■ v ^

»'■ ’ 'j

isfe

s*«.

1

&

á

r

*2

V»

‘ J

lí;.

ti ,j

«

4^

i

FEZ

K

r,

>

“**v

i>T. '

\

\T

^ X

v _v

Ek

S i

-

Ei

m

v

ttSSl ' ;‘..d

*■ 'XX ^Íjjí™

XÁ >'.

n

ss

4

■ff« '-7

’JOL.

Okres Pelhřimovský.

'

■1

r

■

w

.

Okres Pelhřimovský.

':/, v:.■.-.':<X- di *

• '.r

mam

‘. -i {pfel

____

'i

. v#

I; - •-^'í-

iB* * ''***/*'"

«T V*:

w<

jfri#

5®

CSř

IFj

émi

J¹

JjS

r*

M5?g

Vf I

■'*"*?*>

S&N

Žirovnice: Freskový obraz >Sv. Tří králů« v kapli hradní.

ie

‘i

#S®í

e»

mm-

n>%*

Jte    «L3*:

■«T

1_^

mk

•ř

■*

,v

ílss

«**•*

rv ^bs

\ >\r    ***

■ ... -

j& w^*j5Pj*^* ^₁„,l

iJjfeíR' l|f?E.|. „:'_ •

r 4-ř.V'V

•'Si,

¥■

izí _ ■■„    ,

Iř^afssf    i "

• - A • | v ' ‘

11 - T .    ...    '-

•J <t. te . ■

a ipl* \

ťi. •

■ ■ :: -t pil *

j y® ,

11

!Í

i**

V :    • ^    >ÍBB

^ ••••    Ä-.vw^r w

ĚA

■;^:j

,⁴r

ji

V¹ ■

ks-*

-'j

r)

L^v-1

hc

teSÍ

»■v

^    ' . |FV

*--'vjf

1*£3 íyls

L'“

, . *>

V%s,

s.

***

5-.V

ssb

Z<

V*ř

Jí 1

’Y

Ky

%,y W^ "

m,??i

Sf.

-t.

a

íu -in ;

••V“*“

>.

I'

mm

fr

!S

Tjy ,;

:• í

li

JKfe^^ťýj

,Ci

•-v'

• v»

fl i

Äi

>';

®s

MS

/Hť'

■a %é

, # i * ■<

Ha m

%Íé

my

> .r.

;s*.

^    jA* ‘

^ US^S

* ?v%É®sra

,2» ' ■% ^ 8 /*- i

•f

* rpm

>\

;t

r%

?.

Hü

iäB ^

-&V

?AjT

í> v

'^k

TM

íiC#'

-..Ji.

li

■t ‘.i

J*p

r&

‘ďa

ř<ci

.....m

fcflB

!

fc liP

!:H * fj |

ggř

£<ní/*IVi.ct.i

v<

k£j

i ri": '

>1^'' I

r ■•'rr-' . \

-v*ji

(i

. ...w

s4-*éjr

• „ii

RK

fÍg..

ga

-w:

:■->■ '-“V, M*

ÜÜ

BHbBML— ,

ř Ä?>: 1 Má ; 'Ä

jSjgB

Wfm

g?

y/'

SžMař®'-«

^LÄJ

ImírH

if1

Řfyfe

M*

■íÉMá

... .....

±L

-AiSt

■iT*

** ~>

Í(U

f '* V -

34

r.

lÉ*

•a

•yíiT

A ;:• . I . %<tlj

^ Okres Pelhřimovsky.

Zirovnice: Fresky na západní sténě hradní kaple.

....."'■* :i

—r~    _3*<*

■*’-**-

- -i' .

...v

■;v i

t'

t'

■

!

í

—.....-

í

i

i

i

Celá stěna západní rozdělena jest dveřmi na dva díly. Dosud jest patrný gotický pásový ornament, kol dveří namalovaný.

Obraz nade dveřmi, až do klenby se prostírající, znázorňuje poslední soud (Tab. IV.).

Kristus sedí na dvojnásobné duze v plášti červeném, zeleně podšitém, obnažen a opírá se nohama o zeměkouli. U hlavy Kristovy s obou stran troubí andělé na pazouny. Po pravici Kristově P. Maria a po levici sv. Jan Křt., oba ruce drží sepjaté. Zde jsou barvy oprchalé a jen rázné

Ym

v.

\Ý

ii

(A

>1

\L

Obr. 409. Žirovnice. Sv. Markéta a sv. Apolena.

obrysy prokukují. V dolní partii jest znázorněn vlastní soud. Na pravici dav lidí nahých, skreslených, jež Kristus pravicí do nebe zve, a sv. Petr chystá se jim otevřití. Na levici zástup zatracenců, kteří jsouce zataženi provazem, jsou ďáblem taženi do pekel, která jsou jako skála rozeklaná znázorněna. Z malých okének vylétají diblíci. Komposice jest velmi pohnutá a bohatá postavami. Kde však tělo nahé se vyskytuje, tu umění kreslířské malíře opustilo.

Pod soudem po levé straně jest pruh 98 cm šir., na němž dva obrazy vedle sebe jsou vymalovány. V prvém postavy čtyř světců, kteří mají nad hlavami blánky s nápisem. Jsou to sv. Linhart, sv. Štěpán a u druhých dvou nápis jest nečitelný (Tab. V.). Druhý obraz vyličuje stětí sv. Jana.

21

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Pelhřimovský.

322

Světec, vousatý, s dlouhými vlasy, klečí s rukama sepjatýma. Za ním kat v těsných kožených nohavicích s napřaženým mečem. Za ním skupina mužů, z domu vycházejících, s Herodesem v čele. Proti nim pak dcera Herodianina, provázena dvěma dívkama, misku v rukou drží a na hlavu sv. Jana čeká. V pozadí krajina. Pod tímto obrazem opět týž koberec. (Tab. V.)

Na právo ode dveří namalována jest skupina čtyř světic, z nichž zřetelná jest pouze sv. Kateřina a sv. Barbora. Druhé dvě postavy zničeny

A*

í,A\'

!\

Obr. 410. Žirovnice. Sv. Ludmila a sv. Hedvika.

omítkou. Tento pás pokračuje a jest na něm sv. Erazim v rouše biskupském patrný.

Severní pole malebné zničeno jest kamny, která zde přistavěna byla. Byli zde zobrazeni svati a tu a onde jen část těl a hlav prokukuje, jako sv. Jan, sv. Jíljí, sv. Krištof a sv. Tadeáš. Na téže straně u vchodu do kaple jest po obou stranách namalováno Zvěstování P. Marie. Nalevo, hledíce ke vchodu, klečí P. Maria na klekátku v rouše modrém, šedě odstínovaném a červeně podšitém. (Obr. 411.) Kol ramen pláštík zelenavý s rudou podšívkou. Kol jemně malovaného obličeje vlní se světlý vlas až na ramena. Madonna má ruce sepjaté.

>4,

lpi

i    %•

si ajfpy ’s»-Z⁴ •

» W-Ř

ii

•h

Jl ■

:,#r^

Í|-j-

rr

ißm

IP

*r?

*1

ípfe»

af

Í3f

i.

áS

‘li

BR

ca

fi f||

.>: c*; • ^aSJpf .

■i: ř -

ÍU

Jí ¹.4^'ř

J§kf | t4 # l‘

'J ' JRÍ'-/* J >

• i.

r->j

I »X.,

Ba

U, Ě

l|

p®

ifť

gB

PF

ENjjp

i i;j

•J

Pí*

sači

~ ■■ B

«Jí

"yTZ

1%

ss

stlfepk*

r,

pí

#£,

g|;

■3

tť; ;

I i c

p.í

Tab. V.

R«!» sC “

läßM

•*»

iS

'» . !

S.1

Okres Pelhřimovský.

fí

r ájPŘ- ,

^ .i*ír.±

M -,h

f(1 !&' *'*■ " B -

'# i -: -

>%

S s\ .

•r

fLÜs

tep

tt

“v

-5

..

r , <vN -

¹ «ts*

b t.

kí

s. \

gfe

r«i

Vl

<*

Pí

wSĚM

IP

"W

Žirovnice: Fresky na zápa stěně hradní kaple.

•< “V ^

L_r_:'

:/ :

-^--r íx \x ■

■

//' '<

l±3

Vt

sj.ií

1». A

..

.... . : *•-' *

'■.    ,-*«3

v.

.-•5

———«

f-w

m

' V.'., 'ti! i:.;.

ffinl

ť*

r >    ’

.. m

“•    í

•*: •.- \

T?

'Jk

BT

ÜI

r,

r^»

CT>

Stec

je

V >■

Hfee

SřS

Iffe

*n

..

-äL

Uf £

.j

(Ti

VW;.:

* JJ> ti

■ ..

LL. r

#i

tvap -4

Pí

■|

J**

*4*

ím

-¹

«

••ij

**

L.J.:

52 ■

i¹

I/

Sš? a

Ü 1

JTi . ' Vř

%:'Í

k.22

lg»

j'W

,í&=*r -

— _. _

čsa

v t/

Wa*

ím

mm

•’

Obr. 411. Žirovnice. Obraz P. Marie.

Obr. 412. Žirovnice. Obraz anděla.

324

Na straně pravé anděl v dlouhé žluté říze, pěkného uložení záhybů, pravou, pozdviženou rukou na blánku, dvakrát stočenou, ukazující. Na této jest napsáno AVE GRATIA PLENA (obr. 412.). Hlavu má anděl světlým vlnitým vlasem vroubenou.

Na stropě, v klenbových polích i výsečcích, nalézají se namalované jednotlivé postavy světců a světic. V předním poli zobrazeny jsou čtyři symboly evangelistů s nápisovými blánkami. V druhém poli čtyři církevní otcové sedíce. Sv. Řehoř, Jeroným, Ambrož a Augustin. (Obr. 405.) Ve výsečích prvního pole namalováni sv. Apoštolé z nichž nejzachovalejší v barvě jest sv. Petr a Pavel. (Obr. 406. a 407.) a v druhém poli světice, z nichž nejlépe s v malbě zachovaly sv. Dorota a sv. Anežka Římská. (Obr. 408.) Všechny tyto postavy stojí na listových konsolách, hrotitě zakončených. Všechny postavy jsou s velkou vervou kresleny. Mnohé z nich v barvě neuchovány, jen jadrné kontury ukazují mistra. Nejvýznačnější z nich byly sňaty; jsou to: Sv. Markéta, sv. Apoléna, sv. Ludmila a sv. Hedvika (Obr. 409. a 410.) U některých jsou kontury rukou a hlav dvojí. Jedny zkreslené a druhé korektní.

r&ta

DOPLŇKY.

K textu na posavádních stránkách uvedenému a k illustracím tam podaným dodáváme.

.4=2:.®*

r,

ťs - r

-43

'V

Obr. 413. Dolní Cerekev. Střílnovitá okénka do věže.

OLr. 414. Horní Cerekev. Profil ostění vchodu do sakristie a žeber v presbytáři. A Profil ostění severního vchodu far. kostela. B Profil ostění hlavních vrat zámeckých.

Cerekev Dolní (str. 8., ř. 4. shora) Ostění střílnovitých okének ve věži prvého a druhého patra. (Obr. 413)

ii

326

Cerekev Horní (str. 12., ř. 4. z dola.) Profil ostění severního portálu do lodi farního kostela. (Str. 14., ř. 4. s hora.) Profil ostění vchodu do sakristie (str. 18., ř. 13. z dola). Profil ostění zámeckých vrat. (Obr. 414.)

Cetoraz. (Str. 26.) Pohled na kostel se strany jihozápadní. (Obr. 415.)

Ctibor (Str. 28.) Boží muka. (Obr. 416.)

5?l

Kamen. (Str. 69.) Obraz půdorysu filiálního kostela.

PS

pi

I::

(Obr. 417.)

Pod záhlavím »Pelhřimov« (str. 150.) k literatuře: Statisticko-topografický a lesnický popis velkostatku královského města Pelhřimova r. 1901. Z dějin města Pelhřimova. Napsal Václav Petrů.

ji.

. -'i

___

m

..... p.    / -7r: I ■ '{■iiMÉÍr- ■

MĚ

ÜI

Obr. 416. Ctibor. Boží muka.

Obr. 417. Kamen. Půdorys kostela.

Na stránce 192. ř. 14. s hora pojednáno o obrazu Nanebevzetí P. Marie, který kdysi v presbytáři na oltáři nyní rozebraném umístěn a mylně Skřetovi připisován byl. Lze jej spatřiti na obr. 253. str. 189.

I KRAKOW

''^(íec hnit

OPRAVY.

1.    Omylem místo velké latinky užito maiuskule v nápisech na str.: 3., 4., 5., 25., 27

52., 57., 58., 64., 135., 149.

2.    Nápis, na str. 94. řádkem 3. počínající, budiž opraven takto:

LETHA MDLXVIII W AVTERY DEN S MATTAVSSE VMRZEL GEST

VROZENY PA ZY

GMVND MLADSSY KABA Z RYBNIA A LETHA VII MEZY CASE _    S. HAWLA A WSSIE (sic!) S.

VRZELY VRZE PANY KRYSTYA MARIA MADELYNA ALZBIETA

WLASTI SESTRY KABOWY

Z RYBNIA TEEZ Y BVRIA KABA BRATR GEGYCH. POCHOWANY

SAV. GEGICHZ

TO DVSSE. PAN BVOCH RACZ MYLOSTIW BEYTI . . .

3.    Str. 118. při obr. 149. místo: Okno v presbytáři, čti: Profil žeber.

4.    Na str. 174. řádek 4. zdola, má býti číslováno: obr. 224.

Z té příčiny i na str. 175. řádek 6. shora, čti: obr. 225.

226.

227.

228.

»    176.

11.

24.

»    »    »    »3. zdola, »

Na str. 245. řádek 6. shora má státi: obr 304.

Na str. 246. řádek 3. zdola má státi: obr. 306 B.

5. Na str. 249. řádek 1. místo desítiboké, čti: osmiboké.

Omyly jazykové jsou:

Str. 3. řádek 6. místo: spočívající, čti: spočívajícím.

Str. 78. řádek 6. zdola, místo: oblounu, čti: oblouku.

Str. 162. řádek 19. místo: tesané, čti: tesanými.

Str. 207. řádek 3. zdola, místo: podepřeném, čti: podepřeným. Str. 217. řádek 3. shora, místo: spočívající, čti: spočívajícím.

SEZNAM MÍST.

Blažkův Zámek, viz Ne-mojov, 118.

Boztěchov 1.

Božejov 1.

Božejov (zámek) 5. Březina 7.

Buková 7.

Cerekev Dolní 8.

Cerekev Horní, jinak Dobešova, Leskovcova 11. Cerekev Nová 20.

Cetoraz 25.

Ctibor 28.

Částrov 29.

Černovice 32.

Deštná 35

Díčkop — Dívčí kopy 44. Dobešov 44.

Dol Sudkův 47.

Dvory Nové 47.

Etink viz Oeting Nový 121. Hartlíkov, též Hertvíkov, Hartvíkov 49.

Holákov 50.

Hojovice 51.

Hořepník 52.

Hrádek 59.

Hrad Horní 59.

Chýška Velká 59. Chvojnov 61.

Kamen 65.

Kamenice nad Lipou 71. Konipas 89.

.Krupčiny 89.

Křeč 90.

Křemešník 208.

Lhota Červená 92.

Lhota u Častkovic 102. Lhotka (tvrz) 104.

Lhotka na Kamenicku 104. Lidmaň 104 Loutkov 107.

Lukavec 107.

Mezilesí 108.

Miličov 110.

Mirošov 110.

Mnich 112.

Myslotín, též Mysletín 116. Myslov 118.

Nemojov, též Blažkův Zámek 118.

Oblajovice 118.

Obratany 118.

Oeting Nový, též Etink 121. Oustrašín, viz Ústrašín 277. Pacov 123.

Pavlov 149.

Pechburg, též Smolín 150. Pelhřimov 150.

Pelhřimov Starý 206. Počátky 213.

Pošná 228.

Prašivá, viz Veselá 284. Pravíkov 232.

Proseč u Pelhřimova 233. Proseč u Pacova 234. Rovná 234.

Rychnov Nový 237. Rynárec 241.

Řečice Červená 244. Služátky 262.

Smolín, viz Pechburg 150. Stranná 263.

Svatova 266.

Štítné, též Štítná 266. Těchobuz 267.

Těmice 274.

Těšenov 277.

Úlehle 277.

Ústrašín téžOustrašín 277. Včelnice 284.

Veselá (Prašivá) 284. Vestenhof 288.

Věžná 288.

Viklantice 292.

Vlčetín 294.

Voda Libkova 294.

Vodice 297.

Vyskytná 298.

Zachotín 303.

Zdešov 304.

Zhoř 304.

Žirovnice 306.

SEZNAM UMĚLCŮ A ŘEMESLNÍKŮ

Adler Frant. Karel, stavitel. R. 1761, str. 29.

Bachač Václav, řezbář v Třeboni. XIX st., str. 276.

Bartoloměj, zvonař. R. 1408, str. 305.

Bartoloměj (magister Bartholommo), zvonař. R. 1552, str. 28.

Bednář Jan, truhlář z Nechyby. R. 1828, str. 33.

Bellmann Karel, zvonař v Praze. R. 1829, str. 240, 241. R. 1843 a 1846, str. 106, R. 1846, str. 107. R. 1856, str. 110, 121. R. 1860, str. 43. R. 1864, str. 260.

Brikner Kilian, zvonař v Rožmitále. R. 1731, str. 257.

Brož Martin, kamenník v Jindř. Hradci. R. 1751, str. 79.

Brykcí z Prahy (Brictius Pragensis), zvonař. R. 1553, str. 288.

Brykcí z Cinperku, zvonař v Praze na Nov. M. R. 1583, str. 239.

Calabera de Monte Carmelo, stavitel. R. 1732, str. 141.

Čermák František, malíř. R. 1862, str. 122.

Devátý Jan Linhart, štafír ve Včelnici. R. 1760, str. 106.

Diepold Arnošt, zvonař v Praze. R. 1898, str. 60.

Diepold Josef, zvonař v Praze. R. 1860, str. 108. R. 1873, str. 60. R. 1882, str. 3-

z Dittersdorřu Karel, hudební skladatel. R. 1797, str. 44.

Florid Jan, zvonař v Znojmě. R. 1822, str. 220.

Foit viz Vít, Voit.

Franck František Antonín, zvonař v Praze. R. 1767, str. 197. R. 1769, str. 121. R. 1777, str. 60.

Ganepoyr Jan, zvonař. R. 1583, str. 116.

Haag (též Hac) Josef, zvonař v Budějovicích. R. 1712, str. 52.

Haag Pavel, zvonař v Budějovicích. R 1696, str. 116.

Hampl Bedřich, zvonař v Jihlavě. R. 1884, str. 86.

Hantsch František, konvář v Jihlavě. R. 1710, str. 9.

Heintsch Jan, Jiří, malíř. Str. 190.

Hiizer Josef, zvonař v Jihlavě. R. 1803, str. 212. R 1859, str. 16. R. 1863, str. 10, 11. R. 1873, str. 32. Též na stránce 223, 296, 297.

Hilzer Petr, zvonař ve Vid. Nov. Městě. R. 1805, str. 288.

Hogni Jan, malíř. R. 1744, str. lil.

Holeček František, malíř v Jindř. Hradci. R. 1835, str 29. R. 1856, str. 4.

Hrubá Josef, kamenník. R. 1864, str. 226.

Jan, konvář R. 1471, str. 236.

Jahn Jan Quirin, malíř. XIX. st., str. 262.

Jeroným, zvonař v Praze. R. 1473, str. 57.

Jiřík, zvonař. R. 1569, str. 265.

Joachim Kristián, zvonař v Jihlavě. R. 1703, str. 61. R. 1705, str. 266. R. 1715, str. 203.

Kalina Jan, malíř. XVIII. stol., str. 210.

Kamaryt Bedřich, děkan v Deštné, malíř. Str. 26, 29, 41, 44, 134, 146, 286.

Kantarista Jan, zvonař v Praze. R. 1497, str. 57.

Kaplunger Ondřej, truhlář v Deštné. 1758, str. 79.

Klein Krištof, zvonař v Jihlavě. R. 1626, str. 56.

Kramolín Jos., malíř. (1736, f 1802.) R. 1760, str. 79, též str. 80, 202.

Krejčík, řezbář. Str. 189.

Kühner Jan Václav, zvonař. R. 1720, str. 305.

Kühner Jan Jiří, (též jen Jiří), zvonař v Praze na Malé Straně. R. 1752, str. 140 a 141. R. 1753, str. 232. R. 1769, str. 273. R. 1775, str. 10. Též na str. 258 a 259.

Kühnerova Anna, zvonařství v Praze. R. 1804, str. 34.

Kuntcek, malíř v Budějovicích. R. 1874, str. 91.

Lacek Josef, zámečník v Pelhřimově. Konec XVII. nebo poč. XVIII. stol., str. 168.

Lacek Václav, zámečník v Pelhřimově. R. 1755, str. 201.

Lehner Jakub Konrád, zvonař v Praze. R. 1746, str. 236.

Löw Mikuláš, zvonař v Praze. Roku 1676, str. 69. R. 1682, str. 147.

Mráz, řezbář v Praze. XIX. stol., str. 9. Mrkvička Václav, konvář. Roku 1517, str. 193.

Nachystal Bartoloměj, zvonař v Jihlavě. R. 1665, str. 3.

Niklas Josef, architekt. R. 1860, str. 53. Nosecký Siard, malíř. Str. 203, 210.

Ota Jan Jakub, kamenník. Roku 1662, str. 21.

Pantoček Václav, varhanář v Dačicích. R. 1717, str. 221.

Pavlovský Frant. Daniel, děkan v Počátkách, řezbář. XVII. stol., str. 217.

Pergl (psán třikrát též Pegl) Antonín, zvonař v Budějovicích. R. 1767, str. 197. R. 1769, str. 76.

Perner Jan Vojtěch (píše se Johann Adalbert, Johann Albert, nebo jen Albert Perner, A. Perner, nebo pouze Perner, později též A. Perner a syn, firma již změněná), zvonař v Budějovicích. R. 1820, str. 123. R. 1821, str. 220. a 87. R. 1824, str. 16. R. 1825, str. 277. R. 1833, str. 141. R. 1855, str. 208. R. 1868, str. 121. R. 1873, str. 25. R. 1884, str. 116. R. 1888, str. 92. R. 1891, str. 122.

Perner Rudolf, zvonař v Budějovicích. R. 1895, str. 222.

Petr ze Žirovnice, mistr stavitelský. R. 1588, str. 116.

Prignei, zvonař z Klatov. R. 1656, str. 220. Procházka Ondřej, kamenník, str. 11. Richter Jan, malíř v Kutné Hoře. R. 1843, str. 107.

Roller Frant. Jiří, zvonař v Budějovicích. R. 1743, str. 306.

Románek Svatoš, zvonař. R, 1561, str. 282. Ruth Jos. Gabriel, zvonař. R. 1695, str. 191. Seget Bartoloměj, stavitel. R. 1569, str. 57. Scheichel Jan Jiří, zvonař ve Znojmě. R. 1782, str. 144.

Scheiwl Josef, malíř v Praze. Roku 1884, str. 53.

Sheisel Jan, zvonař ve Znojmě. R. 1780, str. 10.

Sosna Martin, mistr tesařský v Žirovnici. R. 1824, str. 215.

Staffelmayr Vincenc, zvonař v Jihlavě. R. 1823, str. 4.

Stah Šimon, zvonař. R. 1480, str. 282. Steflesser, řezbář v Grödenu v Tyrolích. R. 1895, str. 63.

Steinhäuser, malíř. R. 1834, str. 304. Strachovský G., řezbář v Dačicích. Str. 81. Šedivý Josef, štafír v Pelhřimově. R. 1756, str. 74.

Špicz Matěj, zvonař v Roudnici. R. 1543, str. 64.

Štěbeták Josef, mistr zednický v Žirovnici. R. 1824, str. 215.

Štěpánek Antonín, professor, malíř. Str. 203. Tomáš (magister Thoma), zvonař. R 1497, str. 4.

Vít, jinak Voit i Foit, řezbář v Pelhřimově. R. 1758, str. 79. Též na str. 80, 202, 242.

Vlach, zedník. R. 1575, str. 215.

Vorel Václav, zámečník. R. 1733, str. 79. Wachsmann Bedřich, architekt v Praze. Str. 9.

Waněk Frant. Karel, zvonař v Jihlavě. R. 1790, str. 232. R. 1791, str. 212 R. 1802, str. 243.

Zesper Václav, stavitel. R. 1553, str. 185. Zmíšek Řehoř, malíř v Jindřichově Hradci. Str. 202.

Příspěvky

věnované na vydávání „Soupisu památek historických a uměleckých v království Českém“.

Na vydání jednotlivých svazků Soupisu dostalo se Archaeologické kommissi a dostává příspěvků jednak věnováním subvence na vydání, kterážto podpora obrací se na pořízení illustrací, tak že tímto způsobem jednotlivé svazky podle hojnosti subvence mohou býti prodávány poměrně lacino a dojiti tak nejširšího rozšíření ve veřejnosti. Na druhé straně podporuje se dílo hromadným zakupováním jednotlivých svazků od autonomních a jiných korporací.

Posud Archaeologické kommissi poskytli příspěvky*) obojího druhu tito jednotlivci a korporace:

Důstojný provincial augustiniánů P. A. Tonder na Soupis okresu

. K 140'— . » 60-— . » 400'— . » 400'— . » 400'—

Lounského ...................

Konvent augustiniánů v Ročově . . . . •.......

Město Kolín na Soupis okresu Kolínského.......

Okresní výbor v Kolíně na Soupis okresu Kolínského . .

Město Louny na Soupis okresu Lounského.......

Okresní výbor v Kouřimi na Soupis okresu Kolínského . . . . » 400'— J. J. Jiří kn. z Lobkowicz na Soupis okresů Mělnického, Píseckého

» 1000'—

a Jičínského...................

Pan ředitel Jan Vaněk zakoupil 80 výt. Soupisu okr. Kolínského Okresní výbor v Kouřimi ... 12 »    »    »    »

100'— 400'— 100'—

J. M. opat Sigmund Starý na Soupis okresu Milevského . . .

Město Roudnice na Soupis okresu Roudnického.......

Okr. výbor v Bechyni na Soupis okresu Milevského.....

Okr. hospodářská záložna v Sedlčanech na Soupis okresu Sedl-

40'— 50 — 100'— 200 —

čanského ......................

Hrabě Jan Josef z Herbersteina na Soupis okresu Roudnického »

Pan August Fodermayer na Soupis okresu Plzeňského ....

Rolnická záložna Podřipská na Soupis okr. Roudnického . . .

Okresní školní rada v Sedlčanech zakoupila 45 výtisků Soupisu okresu Sedlčanského.

Hospodářská okresní záložna v Sedlčanech koupila 30 výtisků téhož Soupisu.

Okresní výbor v Sedlci koupil 15 výtisků téhož Soupisu.

Okresní výbor ve Voticích koupil 100 výtisků téhož Soupisu.

Městská rada v Roudnici zakoupila 25 výtisků Soupisu okresu Roudnického.

Okresní výbor v Bechyni zakoupil 10 výtisků Soupisu okresu Milevského.

J. J. Adolf Josef kníže ze Schwarzenberga věnoval na vydání Soupisů, které se týkají jeho panství......

* Příspěvky uvádějí se, jak podle času byly poskytnuty.

Město Klatovy na Soupis okresu Klatovského Město Praha na vydání Soupisu památek města Prahy*) (I. lhůta) » 5000'— Okresní výbor v Pardubicích na Soupis okresu Pardubického . » 200'—

Město Mělník na Soupis okresu Mělnického.........

Okresní zastupitelstvo v Lomnici n. L. na Soupis okresu Třeboňského .......................

K 200-—

» 100'-

50‘—

Okresní výbor v Karlině na Soupis okresu Karlínského . . . . » 1000’—

50-—

Záložna ve Vysočanech »    »    »    »    . . . .

Okresní zastupitelstvo ve Veselí n. L. na Soupis okresu Třeboňského ......................

»    50'—

» 400 —

Město Karlín na Soupis okresu Karlínského . . .

Okresní výbor v Třeboni na Soupis okresu Třeboňského ...»    100'—

Městská rada v Rokycanech na Soupis okresu Rokycanského . » 200'— Město Praha na Soupis památek města Prahy (II. lhůta) ...» 5000' — J J. Ferdinand kn. Kinský na Soupis okresu Chrudimského . » 600'— Občanská záložna v Hlinsku zakoupila 10 výtisků díla »Lid na Hlinecku«.

J. J. Moric kníže z Lobkovic na Soupis památek zámku Roudnického ..........•............

Okresní výbor v Hlinsku zakoupil 25 výtisků díla »Lid na Hlinecku«.

Okresní výbor v Chrudimi na Soupis okresu Chrudimského . . » 400'— Městská rada v Jindřichově Hradci na Soupis okresu Jindřichohradeckého

» 6000'—

O'

. » 100 —

:á záložna v Karlině na Soupis okresu Karlínského . . » 400'—

»    50 —

» 100'—

Sp^    na v Příbrami na Soupis okresu Příbramského .

Měs o Kostelec n. L. na Soupis okresu Karlínského . .

Město Praha na Soupis památek města Prahy (III. lhůta) ...» 5000'— Okresní výbor v Slaném na Soupis okresu Slánského Občanská záložna v Slaném na Soupis okresu Slánského ...» 300'— Okresní výbor ve Velvarech »    »    »    »

Město Vysoké Mýto na Soupis okresu Vysokomýtského Okresní výbor V Novém Strašecí na Soupis okresu Slánského . » 100'— Okresní výbor Ve Vys. Mýtě na Soupis okresu Vysokomýtského » 200*— Okresní výbor v Nechanicích na Soupis okr. Králové-Hradeckého »

Město Chrudim na Soupis okresu Chrudimského .

. » 300 —

. » 100'—

. » 100'—

50 —

» 400'—

Spořitelna Chrudimská na Soupis okresu Chrudimského ....■» 100 — Spořitelna v Domažlicích na Soupis okresu Domažlického ...» 300'—

. » 400'—

Město Domažlice

Město Hradec Králové na Soupis okresu Královéhradeckého . » 400'— Okresní výbor v Hradci Králové na Soupis okresu Královéhradeckého

Městský úřad ve Vysočanech za 14 výtisků Soupisu Karlínského » Občanská záložna v Karlině (podruhé) na Soupis okresu Karlínského

» 450 — 98'—

*) Prozatím povolena subvence 20.000 K.

zachovaly, určití — pokud možno — jich vznik a původ, odhadnouti uměleckou a historickou jich cenu a konečně označiti ony památky, na jejichž zachování obzvláště záleží. Vytčen tu programm úmorné drobné práce pro celá takřka pokolení pracovníků, práce však nevyhnutelné, aby se mohlo na jisto postaviti, jak umění výtvarné v království Českém se vyvíjelo, odkud první motivy přicházely, jak se vytvářily, jakou měrou umělci cizí zde spolupůsobili, a co přímo z ciziny k nám bylo přivezeno; neboť jen podrobnou znalostí všech památek umění může se dojiti k ocenění vývoje tohoto umění neboli ku správným jeho dějinám. Mimo tento theoretický, velice žádoucí výsledek možno však i očekávati, že podrobné poznání, jak se umění u nás vyvíjelo, nezůstane bez účinku na umělce výtvarné, jakož i na správu zemskou a veřejnost naši, aby zachovány byly ony památky, jež pro vývoj umění domácího jsou zvláště charakteristické a naprosto zasluhují, aby byly ušetřeny a zachovány.

Archaeologická kommisse sestoupila se poprvé 8. května 1893, podala velesl. výboru zemskému dobré zdání o zachování památek domácího umění výtvarného a starožitností domácích vůbec, sjednala svá organisační pravidla, rozdělila se v odbory praehistorický, historický a lidový- Jakožto přední úlohu vytkla si zdělati Soupis památek historických a uměleckých v království Českém, snesla se na příslušných pravidlech a vyslala své delegáty do jednotlivých okresů. Sedmnáctý díl soupisu předkládá se tuto veřejnosti.

ské

ry

ten

Přední zásluhu o rychlé uskutečnění podniku tak vážného má * zastupitelstvo království Českého, které nejen poskytlo nezbytné hmotné, ale i zvláštními oběžníky praesidialnými doporučilo poc úřadům samosprávným v příslušných okresech ; také veledůstojné konsistoře vřelým doporučením podporovaly práce, jež ostatně i širší obecenstvo provázelo zájmem, porozuměním i všestrannou podporou.

S obzvláštním uznáním sluší podotknouti, že i peněžitá pomoc z okresů zkoumaných na důstojné vydání soupisu se dostavila.

Do soupisu jsou pojaty:

1.    památky praehistorické krátkým označením;

2.    památky umění stavitelského, sochařského, malířského od románské doby do počátku XIX. století; předměty uměleckého průmyslu, pokud nejsou v majetku soukromém; stavby historicky důležité, jako hrady, opevnění, mosty a j.

Soupis bude se vydávati jazykem českým i v překladě německém pro každý politický okres zvlášť; ročně zamýšlí se vydati 4 až 5 okresů. Ke skupinám okresů podle starodávných krajů přidána bude úvodní stať o památkách lidového umění, a zároveň uvede se příslušná literatura. Při popisování ustanoveno šetřiti největší stručnosti.

"Ň,

s*.-í

PUBLIKACI

WYDZIALY POLITECHNICZNE KRAKOW

ARCHAEOLOGICKÉ KOMMISSE PŘI

BIBLIOTÉKA GLÓWNA

SOUPIS PAMATEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝ KOLÍNSKÉM. Napsal Karel B. Mádl. (Soupisu parr v království Českém svazek I.) Cena na papíře oby<

4 K 50 h.

TOPOGRAPHIE DER HISTORISCHEN UND KUNST BEZIRKE KOLÍN. Verfasst von K. B Mádl. (To]

Kunst-Denkmale im Königreiche Böhmen. I. Band.)    , „T T

.    “    ,    v    Druk. U. J. Zam. 356. 10.000.

SOUPIS PAMATEK HISTORICKÝCH A UMELECKh ,

LOUNSKÉM. Napsal Dr Bohumil Matějka. (Soupisu památek v království Českém svazek II.) Cena na papíře obyčejném 2 K 40 h, na papíře velínovém 3 K 60 h. TOPOGRAPHIE DER HISTORISCHEN UND KUNST-DENKMALE IM POLITISCHEN BEZIRKE LAUN. Verfasst von Dr. Bohumil Matějka. (Topographie der historischen und Kunst-Denkmale im Königreiche Böhmen II. Band.) Preis 3 K 60 h SOUPIS PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH V POLITICKÉM OKRESU SEDLČANSKÉM. Napsali Dr. A. Podlaha a Ed. Šittlcr. (Soupisu památek v království Českém svazek III.) Cena 4 K 80 h.

TOPOGRAPHIE DER HISTORISCHEN UND KUNST-DENKMALE IM POLITISCHEN BEZIRKE SELČAN. Verfasst von Dr. A. Podlaha und Ed. Šittler. (Topographie der historischen und Kunst-Denkmale im Königreiche Böhmen. III. Band.) Preis 4 K 80 h. SOUPIS PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH V POLITICKÉM OKRESU ROUDNICKÉM. Napsal Dr. Bohumil Matějka. (Soupisu památek v království Českém svazek IV.) Cena 7 K 40 h.

TOPOGRAPHIE DER HISTORISCHEN UND KUNSTDENKMALE IM POLITISCHEN BEZIRKF RAUDNITZ. Verfasst von Dr. Boh. Matějka (Band IV.) Preis 7 K 40 h. SOUPIS PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH V POLITICKÉM OKRESU MILEVSKÉM. Napsali Dr. A. Podlaha a Ed. Šittler. (Soupisu památek v království Českém svazek V.) Cena 6 K 80 h.

TOPOGRAPHIE DER HISTORISCHEN UND KUNSTDENKMALE IM POLITISCHEN BEZIRKE MÜHLHAUSEN Verfasst von Dr. Anton Podlaha un'd Ed. Šittler. >Band V.) Preis K 6'XO.

SOUPIS PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH V POLITICKÉM OKRESU MĚLNICKÉM Napsal Dr. A Podlaha (Soupisu památek v království Českém svazek VI ) Cena 9 K.

TOPOGRAPHIE DER HISTORISCHEN UND KUNSTDENKMALE IM POLITISCHEN BEZIRKE MELNIK. Verfasst von Dr Anton Podlaha. Band VI.) Preis 9 K.

SOUPIS PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH V POLITICKÉM OKRESU KLATOVSKÉM. Napsali Ferdinand Vaněk a Dr. Karel Hosta.š: Soudní okresy Klatovský a "Nýrský. F. A. Borovský: Soudní okres Plánický. (Soupis památek v království Českém, svazek VII.) Cena 6 K.

SOUPIS PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH V POLITICKÉM OKRESU ČESKO-BUDĚJOVICKÉM. Sestavil Josef Braniš. iSoupisu památek v království Českém svazek VIII.) Cena 3 K 60 h ' SOÜPJS PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH V POLITICKÉM OKRESU ROKYCANSKÉM. Napsal Dr. Antonín Podlaha (Svazek IX.) Cena 6 K. TOPOGRAPHIE DER HISTORISCHEN UND KUNST-DENKMALE IM POLITISCHEN BEZIRKE ROKYTZAN. Verfasst von Dr. A. Podlaha. (Band IX.) Preis 6 K.

SOUPIS-PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH V POLITICKÉM OKRESU TŘEBOŇSKÉM. Provedli Frant. Mareš a Jan Sedláček Svazek X.¹ Cena 3 K 50 h. LID NA HLINEČKU Podává Dr. Karel V. Adámek. ^Soupis lidových památek v království českém. I). Cena 6 K

SOUPIS PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH V POLITICKÉM OKRESU CHRUDIMSKÉM Napsal Dr. Karel Chytil. (Svazek XI.) Cena 6 K 50 h.    . v ■

SOUPISv PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH V POLITICKÉM OKRESU SUŠICKÉM. Napsali Dr. Karel Ilostaš a Ferdinand Vaněk. (Svazek XIL). Cena 6 K 50 h. SOUPIS PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH V POLITICKÉM OKRESU PŘÍBRAMSKÉM Napsal Dr Antonín Podlaha (Svazek XIII.) Cena 7 K 20 h. TOfOGRAPHIE DER HISTORISCHEN UND KUNST-DENKMALE IM POLITISCHEN BEZIRKE PŘÍBRAM. Verfassi Dr. A. Podlaha (Band XIII.) Preis 7 K 20 h.

SOUPIS PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH V POLITICKÉM OKRESU JINDŘICHOHRADECKÉM. Napsal Dr. Josef Novák. (Svazek XIV.) Cena 11 K 50 h. SOUPIS - PAMÁ fEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH V POLITICKÉM OKRESU KARLÍNSKÉM. Napsali Ur. A. Podlaha a Ed. Šittler Svazek XV.) Cena 10 K. SOUPIS -PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH V POLITICKÉM OKRESU VYSOKOMÝTSKÉM. Napsal Zdeněk Wirth. (Svazek XVI) Cena 8 K

pasu

IVJL^Oy

<0

■*-

.v*

Tiskem Aloisa Wiesnera v Praze, knihtiskaře České akademie císaře Františka Josefa pro vědy, slovesnost a umění.

/

/

V

\

\

y

\

:

i

i

0

V

/

\

>

\

/

/

V

l

/

/

/

'

( J

;

Biblioték

WYDZIALY POLITECHNTZNtí RHAtiúW

m

ť ,

3

L.

Bibliotéka Polítechniki Krakowskiej

111-307288

Kdn., Czapskich 4 — 678. 1. XII. 52. 10.000

j

■

§8if

'mmmm

■

■>

■

to;;

a polit

ss