S*5=

^5

C;-.

lili

č?*?rKJř«SK

?yt«5

5?

£§g£g

sSSSHSs

SSSř^fejL-

~g5Ž

2£|S

»9

SSSSkSscÍ;

mgg&M

EKHřsaySK 5SS?»®

MM

KKžcš

ét

*v-

WU

^sssg^

lilii

JggwpSRres

H££?ftggěgi

fflSllP

Sílali

Bibliotéka Politechmki Kiakowskiej

y

*

t

1

&

i

'í

v

/

\

l

\

\

/

\

i

.

I

\

k

/

/

v

I

\

y

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

v království Českém

OD PRAVĚKU DO POČÁTKU XIX. STOLETÍ.

VYDÁVÁ

ARCHAEOLOGICKÁ KOMMISSE

PŘI ČESKÉ AKADEMII CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ

ŘÍZENÍM SVÉHO PŘEDSEDY

JOSEFA HLÁVKY.

x.

POLITICKÝ OKRES TŘEBOŇSKÝ.

PRO VEDLI

FRANT. MAREŠ A JAN SEDLÁČEK.

V PRAZE 1900.

Výňatek z proslovu

k Soupisu památek historických a uměleckých

v království Českém.

Království Českému pro polohu a přirozené bohatství jeho připadla v dějinách střední Evropy od pravěku vynikající úloha po stránce nejen politické ale i kulturní. Již od časů prvého osídlení nalézáme v Čechách stopy zámožnosti a vkusu, stopy cizích vlivů, které přes přirozené ohraničení země přece tam vnikaly a pak přečasto samostatně se vytvářely. Nebylo motivu v politickém, duševním a uměleckém životě střední Evropy, který by nebyl nalezl v Čechách ozvěny neb i samostatného rozvoje, a jako letopisy hlásají obšírně doby slávy a úpadku politického i duševního, tak i památky umění na všech stranách země živě svědčí o kulturním rozvoji tohoto království i občasném jeho poklesnutí.

Dějiny politické i literní od doby Kosmovy měly své pěstitele i čtenáře; než i to, co umělou rukou, domácí či cizí, bylo vytvořeno, nezůstalo bez povšimnutí. Teprve naší době náleží však zásluha, že soustavněji bádala v oboru historicko-uměleckém; zejména sluší tu věnovati vzpomínku Hobroví, který se svými soudruhy soustavně popsal stavitelské památky historické, dále Mikovcovi a Zapoví, kteří pozornost obrátili na památky umělecké, konečně Wocelovi, který se prohloubil v minulost předhistorickou. R. 1854 založen při Museu království Českého Archaeologický Sbor, středisko to zájmu o minulost tohoto království, a »Památky archaeologické«, později i časopis »Method« staly se orgánem pro historii umění výtvarného v Čechách.

Když pak zahájila svou činnost Česká Akademie pro védy, slovesnost a uméní, zřízena při ní na základě § 2. lit. e) stanov, pak §§ 18. a 50. jednacího řádu Archaeologická kommisse k vědeckému zkoumání v oboru památek uměleckých, historických, písemných i slovesných, jakož i k ochraně těchto památek. Tím založena jest organisace aktivní s určitým účelem, probádati království České v příčině památek umění výtvarného, stanovití, které Památky stavitelské, sochařské, malířské, zlatnické, konvářské a j. dotud se

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

V KRÁLOVSTVÍ českém

OD PRAVĚKU DO POČÁTKU XIX. STOLETÍ.

VYDÁVÁ

ARCHAEOLOGICKÁ KOMMISSE

PŘI ČESKÉ AKADEMII CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ

ŘÍZENÍM SVÉHO PŘEDSEDY

JOSEFA HLÁVKY.

x.

POLITICKÝ OKRES TŘEBOŇSKÝ.

PRO VEDLI

FRANT. MAREŠ A JAN SEDLÁČEK.

V PRAZE 1900.

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMÉLECKÝCH

V POLITICKÉM OKRESU

TŘEBOŇSKÉM.

PROVEDU

FRANT. MAREŠ a JAN SEDLÁČEK.

V PRAZE 1900.

| KRAKOVA

=hnic^/ .

'“o

IIIJ

b

*

1

a

(u-teUW

5

PŘEDMLUVA.

Vydávajíce tuto Soupis památek historických a uměleckých okresu Třeboňského, připomínáme, že 1. ježto v tomto okresu praehistorie téměř zcela chybí, větší pozornost jsme věnovali nálezům historickým. 2. Při popisování a reprodukci stavíme na přední místo předměty původu domácího, českého. Proto také nemálo litujeme, že pro špatné osvětlení fotografovi nebylo možno zachytiti oltářní obrazy sv. Augustina od Petra Kecka a sv. Vavřince od Skřety v chrámě Páně Třeboňském. Při tom nebude snad nám ve zlé vykládáno, že stručně připomínáme i památky z tohoto okresu pocházející, ale jinde chované. 3. K historii přihlíželi jsme svědomitě a přinášíme tudíž zprávy a nápisy k stavbě budov se vztahující, třeba se více nezachovaly. Tak podáváme i legendy náhrobků nyní více nečitelné. Historická dáta mají buď na stáří neb na význam předmětu ukázati, znaky a p. vysvětliti. Ale přitom jsme nikdy s očí nepouštěli, že Soupis jest v první řadě inventářem a nikoli souvislou historií předmětů, a proto jsme největší stručnosti šetřili. Všechny kostely a kaple jsou orientovány, proto bylo by bývalo zbytečné to u každého předmětu zvlášť připomínati. Při půdorysech značí plná černá barva dobu románskou — přechodní, křižováni dobu gotickou, husté čárkování dobu renaissanční a barokní, čárkování řidší dobu 19. století.

Většina vyobrazení zhotovena dle fotografií p. J. B. Kocipiňského, fotografa v Třeboni, světlotisky od K. Bellmana v Praze, vzdálenější předměty fotografovali místní amateuři pp. R. Hartmann, c. k. professor státní reálky v Praze, Bohumil Klaška, učitel na měšťanské škole v Kard. Řečici, Viktor Kroh, knížecí vrchní inženýr v Praze, Frant. Ma-lecha, městský důchodní ve Veselí n. L., R. Wondra, kníž. assistent a AI. Vorel, kníž. geometr v Třeboni. Jim všem platí za jejich nezištnou pomoc naše srdečné díky.

Povinné díky vzdáváme také J. Jasnosti knížeti pánu Adolfu Josefu ze Schwarzenberga, sl. obecním zastupitelstvům v Třeboni, v Lomnici a Veselí n. L. za značné příspěvky v penězích, jež na náležitou ozdobu Soupisu věnovati ráčili, jakož dále velebnému duchovenstvu, sl. městským radám, p. učitelům i jednotlivcům, kteří přišli snahám našim s všelikou ochotou vstříc.

V Třeboni o vánocích 1899.

Frant. Mareš.

Jan Sedláček.

Joh, Trajer, histor.-statistische Beschreibung der Diócese Budweis str. 123, 1011; L. Domečka, Průvodce po Třeboni a okolí 57; V. Tomek, Praha III. 77; A. Sedláček, Místopisný slovník 50; J. Braniš, Některé zvláštnosti starších chrámových staveb jihočeských, Památky XVII. 211.

Již r. 1318 jmenuje se Ulricus de Bossulecz. Farní chrám z přechodní doby patřil k proboštství Všech Svatých v Praze, ale v polovici 14. věku bylo tu již podací právo Rožmberské. R. 1355 věnovali Petr a Jošt z Rožmberka a Tobiáš z Bechyně svaté ostatky, jim od cis. Karla IV., krále Ludvíka Uherského a patriarchy Mikuláše Aquilejského darované kostelu

'fŠi,

x.

!«■

-i

. __

8i/\ [li

T»'

■% *

■M

|b

****%.

. Ll.L..

ísS

.4 •

v/.

š.

1±

==

v/////.

ra

s>>

V/.

iÍS

rgm

ML

ť?

'JÁ///

éi

tf?

lim

mm

Wa

w£pra

ém

,,,:::;;ii;Ě-i!;ii;:'l:!!ii||l

Sil

lil

mi

=§

s

o'

§f

mmm.

wm

Yý

ty

Obr. 3. JB

V

ošilec. Portál lodi, svorníky, profily žeber v presbytáři (a, b, c) a v sakristii (d)

)

■' -Vv^

f,:.;

já

r

.Ki

'i*

iV

;;

' H

k ■

per- _ irme.* ■ —n

■

M

2

Vi

■r

M v

f

*

'

H

.

r»

r

í

■•• V

?

%'

i M '

W

i,£

I '

**• ;::

P,%_ J

íS>h

■

k

IÁ*

T«fl!

;

“P

at

..

-

m

■p

m

t,

:#\

i

>•

*7/

ni

.

f

I

■*?

I

v "⁵!' P

• Ji

f3

I

1

L,

r

i •

Sfe

rm

i

fc.P

h

®É

K*

»v '■• *

[

M

¹ ->■

1

I

I

!?•£

£

y

J

i;

*

i

p*

/

'i¹

ii

i]

"

■

,í

%

■i

Obr. 4. Bošilec. Presbytář.

\f

Bošileckému. Roku 1358 založili řečení bratři Rožmberští zde kapli sv. Jana Ev. a Zdeněk ze Lhoty odkázal k ní platy v Záblatí. Jeho znak s fafrnochy v kamenu vytesaný zasazen jest nad vchodem z presbytáře do sakristie. Dle zachovaného nápisu byl chrám dne 12. června 1493 od Beneše z Waldšteina, biskupa kamínského, znova vysvěcen. Osiřev v čas 30tileté války, přidělen jest k Veselí. R. 1703 dostal, byv opraven, svého faráře.

Vysoký p resbytář o jednom travé, třemi stranami nepravidelného šestihranu zakončený, jest goticky sklenut. Zebra žlábkovitá opírají se o konsoly rozmanitých tvarů, z nichž dvě podepřeny jsou polosloupečky, k vůli oltáři částečně uraženými; na svornících pětilistá růže; po straně epištolní nalézá se ve zdi got. výklenek.

Sakristie jest podobně presbytáři sklenuta o dvou travé, žlábkovitá žebra nemají konsol, nýbrž končí v způsobu hrotu; svorníky krášleny růžicemi. Dveře z presbytáře do sakristie vedoucí mají starší got. kování hrubého provedení.

Opěrné pilíře u presbytáře i sakristie o jednom ústupku jsou prejzy kryty.

Loď krátká má rákosový strop a novější dřevěnou kruchtu; z kobky vede bohatě článkovaný got. portál. Okna v lodi i presbytáři původně gotická, jsou předělaná a segmentovým obloukem zakončena.

Věž stála původně na obdélném travé mezi lodí a chorem, které tvoří zároveň triumfální oblouk; r. 1836 postavena v průčelí chrámovém nynější věž na místě někdejší dřevěné zvonice.

Hlavní oltář s archandělem Michalem, sv. Šebestiánem, sv. Rochem, v. Václavem a sv. Janem Nep. jest dílo Třeboňského truhláře Jana Krebse. z r. 1707. Poboční oltáře sv. Jana Nep. a sv. Isidora pocházejí z r. 1772 Další 2 oltáře v lodi: Piety a sv. Linharta vykazují dosti dobré řezby z 18. století. Kazatelna v podobě velryby (delfína) přišla sem r. 1786 ze zrušeného kostela sv. Barbory u Třeboně.

Zmínky zasluhují staré mosazné got. svícny a socha P. Marie s Ježíškem, dřevěná z 16. stol.

Nedaleko hlavního oltáře visí na straně evangelia starší dřevěná deska zarámovaná s následujícím nápisem:

ANNO DOMINI 1493. DIE 12 MENSIS lUNIJ

Ego Bénedictus Episcopus Caminensis,

CONSECRAVI ECČLESIAM HANČ IN HONORÉM SANCTI

Martini Episcopi et Confessoris, et reliqvias

SACRAS IN EA INCLUSI, SINGULIS CHRISTI FIDELIBUS IN ANNIVERSARIO CONSECRATIONIS DEVOTE IPSAM VISITANTIBUS INDULGENTIAS CONSVETAS CONCEDENS, ET ALIA ALTARIA HUJUS ECCLE-

C."t£

z-zty.-

. -_- ---

■ - ý r—

I: * —

■tii

li

.I-' ?

_=s

\ sj'-''

—. t!:.-

r.ji=

-_AV

Až

!V-

• •.

:zrzzz::~~

i

’.Ov

Fižinliili.ilil

FrI⁷⁷'

v

~"T~

i>\N :,^A\W\N

::;FF

'

9

Obr.r5. Bošilec. Dveře do sakristie Výklenek v presbytáři.

A'

vV.

(VY

- '■> %

SP

; . Fv

ÉlV:

/'

■h

'- .' _<

^ li":

Cv3

"A.-

lÉil

SLE ETIAM CONSĚCRAVI, REGNANTE SERE-

nissimo Principe Wladislao Hungarle ET BOĚMIE ReGE & C.

Jediný náhrobek ze žuly, 0 99 m široký, T94 m vysoký, nalézá se v dlažbě lodě blíže kazatelny; nápis zní: Ecclesie Hujus a deo Paroch. pre-fectus Curatus Primus Et Běnefactor Munific. Admodu Rdis. Dnus Wencesl. Georg Mann Petrinus Transact. in Benef. ZZ anis Die XV. sept. Anno 1730 Meritis Plen. obiit et hoc in loco Genitor.

Suis apposit. Gloriosam expect. anastasim +

Zvony: Zvon největší zdoben jest obrazem P. Marie s Ježíškem na půlměsíci stojící, má u koruny got. ornament a v got. minuskuli ve

I$t

>>

«.

g*

>ffe i /-

*pj*fr, i, ■»    ___

řj

■r

v*

WÁ

ip}™

K./

v 4

s$f,

I Í8

v. I

ML

ji

m-

í;-;?

J.

:éAW

ir?.

dvou řádcích tento nápis: Jímto bomtnt mtllcftms qutngBnícfrato bccimo scíaso. ©n ega catnpana nungnatn prcmntrio sana, tgnem sel fefíurn, bellům auí funus Ijonejíum. Bui me fectf, magt|íec Barfslomeus nomen Ijabef, tu Bosa ristfafe J^ragenft. Beni fancfe [ptrifus reple cos íuocuut. Rozměry: Til m prům. —84 m. šikmá, —'88 m kolmá výška, —T7 m koruna.

Zvon prostřední, novější, z litého železa.

Nejmenší zvon s obrazem sv. Tomáše a listem akantovým má nápis: Hur ©OÍtES ©fjr fjaf Uttdj gegolfcn Antoni Pegl in Budweis anno 1764. Sanct. Thomas apostolus. Rozměry: —'68 m průměr, —'53 m šikmá a —'57 m kolmá výška.

^Bukovsko Dolní.

Trajer 124; Toman, Památky II. 323; Domečka 59; A. Sedláček, Hrady a zámky III.; Braniš, Památky XVII. 211; Sedláček, Místopisný slovník 83. Mitth.

d. C. C. I. 146. XXV. 122.

R. 1899 nalezen masivní bronzový palstav 18 cm dlouhý.

Městys Dolní Bukovsko druhdy královský, stal se 1323 Rožmberským. Chrám Narození Panny Marie jest z přechodní doby a připomíná se r. 1359.

II

'i,—

-v-

/    -í==

11

lh'

Ji-

rn

ti:

[li

lili:

li

;F

;í

i:i

ffT

Obr.

Bukovsko Dolní. Ko-tel (|ir<-sbytář.)

Obr. 9. Bukovsko Dolní. Půdorys kostela.

/O

R. 1558 vykonával tu funkce farář Bošilecký, po roku 1620 farář Veselský a po roce 1703 opět Bošilecký. R. 1785 zřízena tu lokalie.

Presbytář zakončený třemi stranami nepravidelného šestiúhelníku jest goticky sklenut, žebra jsou žlábkovitá v hroty zakončená, jediný svorník jest hladký. Opěrací pilíře, bez ústupku, jsou žlábky kryty; okna, původně gotická, nově rozšířená a v polokruhu sklenuta.

Sakristie má valené, avšak ještě got. klenutí, lod', roku 1854 o polovinu prodloužená, rákosový strop; na jižní straně pod římsou dosud viděti stopy dvou zazděných malých románských okének.

Čtyřhranná věž vybíhající v osmihranný zděný jehlanec, přerušený štítky s růžicemi kovovými, spočívá na dvojitém triumfálním oblouku mezi lodí a kněžištěm a má podvojná, ale již gotická okna.

Obr.

¹⁰

. Bukovsko D. Svorník z presbytáře.

Oltáře pocházejí z doby novější; jedině kazatelna jest z konce 18. stol.

Z inventáře buďte uvedeny: 2 mosazné renaissanční svícny, 1 barokní cínový svícen a

na kupě a s nohou ze začátku 19. stol.

barokní kalich s tepaným stříbrným ornamentem

Ze zvonů pocházel největší od Šimona Urndorffera z r. 1654, ale byv přelit, dostal nápis: VLILI A PERNER A SYN V BUDĚJOVICÍCH LÉTA PÁNĚ MDCCCXClI NÁKLADEM OSADNÍKŮ DOBRODINCŮ A STUDIJNÍHO FONDV. Krášlí jej obrazy sv. Matouše, sv. Jana Nep., P. Marie, sv. Václava a sv. Floriana. Rozměry: 76 cm průměr, 55 cm šikmá a 57 cm kolmá výška, koruna železná.

Prostřední zvon s obrazy sv. Barbory a P. Marie má legendu: Fusa Bud-vicy 1777 A. Josef Perner. Rozměry: 62 cm průměr, 45 cm šikmá a 46 cm kolmá výška mimo koruny 10 cm vysoké.    ‘

Nejmenší zvon sv. Václava s obrazem tohoto světce a sv. Josefa a s ornamentovanou horní a dolní obrubou má nápis: In honorem s. Wen-ceslai refusa 1821. Refudit Joa. Ca. Perner Budwicii sub pat. Wenceslao Corvin locali. Rozměry: 49 cm průměr, 36 cm šikmá, 39 cm kolmá výška, 09 cm koruna. — Kromě toho nalézají se ve věži 2 železné lité cymbály prům. 59 cm a 45V₂ cm.

Nad městysem, ke Bzí, kde obec měla několik rybníčků, stával hrádek na němž se Rožmberkové v polovici 14. století časem zdržovali. R. 1349 mluví císař Karel IV. v listině o municio et oppidum in Buckaus. Poloze té říká se nyní »staré město« a rozličné starožitnosti: meč a p. tu nalezeny.

Bukovsko Horní.

Tra jer 141; Toman, Památky archaeologické II. 323.; Domečka, Průvodce; Sedláček, Místopisný slovník 83.

KOSTELÍK SV. ŠTĚPÁNA mučedníka byl již 1354 farním. V 17. století patřil jako filiální k Modré Hůrce, od r. 1723 administrován od Zalší až do r. 1756, kdy dostal svého faráře. R. 1670 byl obnoven.

NT

Tf

m/

:'4

lilii

M

jMl

lilii

r-

E.

-A

Obr. 11. Bukovsko Horní. Kostel.

l/

Obr. 12yBukovsko Horní. Půdorys ^    kostela.

Presbytář jest čtyřhranný, s křížovou got. klenbou, žebra okosená bez patky, na svorníku hvězda s 16 paprsky, jaké užíval Bohunek ze Bzí r. 1378. Za hlavním oltářem zachovalo se staré ouzké got. okénko bez kružby, ostatní jsou zmodernisována. Opěrné pilíře jsou bez ústupku.

mm

Sakristie má půlkruhové valené klenutí, taktéž jsou dveře z presbytáře do sakristie vedoucí do půlkruhu sklenuty. Vítězný oblouk gotický jest bez profilu.

Loď měla původně dřevěný, o 1’20 m nižší strop, nynější jest rákosovaný s vysokým oblounem lunetami přerušeným. Do lodě vedou dva got. vchody: z pozdější kobky na jižní straně a z čela; nad tímto nalézá se staré kulaté okénko.

—i-1 1 I I I

^Obr. 13. Bukovsko Horní. Svorník a řebro ze zakristie.

Věž po boku kostela, později přistavená, tvoří dole kapli P. Marie a zakončena jest jednoduchou jehlancovou střechou.

Vnitřní zařízení jest barokní, chatrné ceny Z inventáře jmenujeme: 4 cínové barokní svícny, 2 barokní cínové

lampy, železný stojan na svíčky, barokní kalich mosazný, barokní kaditelnici s tepanou loďkou a mosazný reliquiář s měděnou nohou, na níž se nachází znak Vratislavský a Háuslerowský s tímto nápisem: Maria Anna comitissa de Háusler nata comitissa de Wratislaw obtulit hoc opusculum ecclesise in Schalzi 1743.

ífr.

,!|!j:Tr3g

MM

l'l

HÚW/íM,

i,

I?

':'í

■i

W¹-

i=

lil

li

i:

r.

i>;

_c

Obr. 14. Bukovsko Horní. Vchody do lodě.

Náhrobky: 1. za hlavním oltářem z bílé žuly se znakem Vratislavským, vytesanou ženskou postavou a legendou: Léta panie 1590 w patek przed nedieli dewitnikem vmrzela gest vrozena panii Eufemige Wratisla-wowa z Hozlaw a tielo gegi ted pohrzbeno gest. Pan Buh racziz gi hrzichi odpustiti a w poczet wywolenych swych dussy gegi przygiti a poprzyti radostnyho od mrtwych wskrzisseni w ziwotie wicznim 1'79 m vys., 96 cm šir.

2. za hlavním oltářem ze žuly s legendou: Léta panie 1603 we strzedu po prowodni nedieli dne 9. aprilis dluh smrti czasni zaplatil gest a vmrzel vrozený pan Girzik Wratislaw z Mitrowicz a tielo geho ted odpocziwa kterémužto pan buh milostiw beiti a hrzichy wodpustiti a w poczet wiwolenych swatych swych dussi gěho przigyti a tielu radostné a potiessitedlne z mrtwych wstani dati sstiastnie racz Amen. Dusse sprawedliwich lidy sau w rukau bozych a nedotkne se gich mauka smrti. Pod nápisem znak Vratislavský.

3- Náhrobek ze žuly bílé, vsazený do zdi před kobkou s legendou Léta x: 1578 (w au)tere(g) po naroze (ni panny Marie vrozenému panu Girzik)ovi Wratislawowi z Mitrowicz L(u)dmila dczerka skrze smrt cziasnau k wiecznemu ziwotu powolana gest. Pod tím znak Vratislavský.

4. další náhrobek ze žuly bílé u kobky má tentýž znak a následující nápis: Tehoz letha 1578 w autery po swatem Mataussi druhau dcrku Barboru pana Girzika Wratislawa z Mitrowicz pan buoh z tohoto swieta k wieczne radosti po-wolati raczil.

|fl HIIH “ “ 'MU' - i) I! 1¹ V,

"•IIP-

DIE*

&ÍÍÍP'

m

pa

, j t=3

r-

:íi4

Ě'0:

|ow

ife

w i

,Mm

ijifk

Zvony: 1. Velký se znakem a podobiznou zvonařovou v medaillonku, nad ním písmena B.Z. Z.C. a obrazy sv. Šimona a Judy, s obrázky z legendy o ztraceném synu a 4 sv. evangelisty, má tento nápis: ^Io-rauítttj Brgkjg jtoonarj j (£pm-pergktt tu Botoern mtejíte praj-Jltem íettío jtnon nbielal Ieía Pante 1594. Bokajugef jagtjíe hnít Iafkt; Jtoe k nant, nebu řtbtjj gfme tm; geflíie řjrpjjnt btjíi, íefjbaj Brgjíns omrjel ja nas.

S)nof)e febptoice ttgnt gij Opralo eb lito i ocjmeni gfattre, knut gef;o topltoobojem íntbeme ob řmietmt [krje nief;o fantefjo. po-ntemabj jagtjle kbgj gfme bglg rteprjafele fmirjem gfme {kokem fkrje fmtf ^rjna geř;o. ROnofje mtcje gtj fmirjent gfaucje rog-froobojem bnbetne fkrje jttuoí gefjo. Rozměry: 98 cm průměr, 76 cm šikmá a 82 cm kolmá výška, 22 cm

t=l

<z

XOtt

x>

wg'

L*J.

^xjn

m

HK

w m $

mkrn ý

i/l I 1 i %

íf

==

a?

8§

OR

Au/V?

JŠg

iijoa^maí^v^v^oH^^VAo^vasiS

/JTf

o.

Obr^Uj.'Náhrobek Eufemie Vratislavovy.

koruna.

2. Menší zvon se znakem Vratislavským a Waldšteinským má tento nápis: Las dir befolen sein die Glocken wie auch die Kirchen dein o Gott. Gos mich Fridrich Schoenfeld in der Altstadt Prag ao. 1678. Christoforus Franciscus comes Wratislaw de Mitrowicz dominus in Zalschi, Dirna et Ginetz, s. c. regiaeque Majestatis actualis consiliarlus et augustissimae imperatricis viduae Eleonorae civit. dotal. in regno Boěm. subcamerarius,

cum Maria Elisabetha comitissa Wratislawiana, nata comitissa de Wald-stein uxore sua, fleri curavit anno dni. Rozměry: 77 cm průměr, 54 cm šikmá, 57 cm kolmá výška, 135 cm koruna.

Blíže Horního Bukovska směrem k Dolnímu nalezen kord.

rj

SK

5*!. á A-N

::

'ké'

i*#.

wm

PEsjl

Cep.

A. S e d 1 á č e k, Hrady III. 193.

Na podlouhlém vršíčku u Cepských obecních rybníků »Nový« a »Starý« stávala tvrz; kamení a zvětralá malta se tu vykopávají. R. 1376 nazývá se to místo Wogikonis vertex, ale o tvrzi se již zmínka neděje.

Domanín.

Nr

.

Obr. 16. Domanín. Tabulový obraz.

Sedláček, Místopisný slovník 151; Ber. Grueber, Kunst des Mittelalters in B5h-men IV., 163; Katalog der Gemáldegallerie im Rudolfinum zu Prag str. 19, č. 51 a 52; Dr. H. Thode, Die Malerschule von Nůrnberg. Frankfurt 1891, str. 46—47.

V kapli z nejnovější doby (1895) nacházi se obraz a tempera na dřevě s obou stran malovaný 0'93 m široký, 1'35 m vysoký, představující na jedné straně kladení Krista Pána do hrobu a na druhé sv. Jiljí, sv. Řehoře a sv. Jeronýma. Jest to střední část křídlového oltáře, jehož křídla: hora olivetská (na rubu sv. Kateřina, sv. Majdalena a sv. Markéta) a vzkříšení Páně (na rubu sv. Jakub ml., sv. Bartoloměj a sv. Filip) z kostelíka sv. Magdaleny do Rudolfina se dostala. Pochází z kláštera Třeboňského, kdež jako hlavní oltář sloužil a potom jako vkusu více nevyhovujíc byl odstraněn. Jest to nejspíše dílo »mistra Třeboňského*, malíře Michala, jenž z počátku 15. století jako profess v klášteře tu žil. Kladení Krista Pána jest přemalováno, strana druhá dosti dobře zachována.

Na půdě ve škole uložen jest starší řezaný krucifix v přirozené velikosti, který stával na návsi.

:<

v*---.,,-.. 7f

' ' ' v.

4^4 ;>. ./ Íí F

' fr/2 ^

'mm

Wl

<£? «QF> <r

/ -V*-

ipfee

■W:',v

,

't,<i

A,.,

í5í*

v JM.

« ji?

e*~" ■ ~~,

I í

i v'⁵",--'

,    i4^- .••

.... *

*S

ir

fT

t '

* •’ 1

;fi

r-.-

#3

I!

V--:    •

fč

}ť

íf.V:

::

m-

Miii

1:

.'i

:'J

mm

7,

11

Domanín. Tabulový obraz z konce XIV. stol.

<<

Obr. 17. Domanín. Tabulový obraz.

\y

Drahov.

XT

II

r.':

mm

„,, ~ar\ I \ ííx i \ /

kál'./ XLi \

AT Ví M

v i i \ i

■MIX

Obr* 18. Drahov. Půdorys kostela.

lO

Světecký, I. 560—3; Trajer, 128; Památky XVI. 299; Sedláček, Hrady IV. 338;

Hrubý, Řečice 205, Domečka 54; Dr. Podlaha, Vlast. XII. str. 1180. Sedláček, Místopisný slovník 164.

FARNÍ KOSTEL Nanebevzetí P. Marie z první doby gotiky připomíná se r. 1359 co farní. Půdorys má podobu pravidelného kříže. Na stáří lodě poukazují zazděná uzounká okénka, z nichž jedno blíže portálu jest odkryto; loď jest v našem století prodloužena a hudebním kůrem opatřena. Tenkráte byl venýř růží pětilistou zdobený, do půlkruhu zakončený, z kostela vzat, na got. formu přeměněn a do hřbitovní zdi zasazen. Růžice tyto jakož ony na klenutí presbytáře ukazují, že kostel od pánů z Hradce v druhé polovici 16. století byl značně přestavěn a při tom sklenut; dříve měl rovný strop. Do té doby padá též kobka na jižní straně ve způsobu hvězdy sklenutá. Založení presbytáře třemi stranami nepravidelného osmihranu zakončeného a opěrnými pilíři sesíleného pochází z doby pozdní gotiky, jest tedy jen o málo starší. Valená klenba sakristie náleží novější době. V lodí, do níž vede bohatě článkovaný got. portál, objeveny zbytky nástěnných maleb, starších než klenutí: sv. Antonín modlící se

111

■ ‘:iiÉ

mm

ji !!jl i''|| j|ií$

:\

4H

I’

l>

i:J

•5=1

^•»

•■V    «

lit:.-

C!-!

iíTVIj

ir

T=

?;v-«Ví pifll |

yo

JjJ

mm

Obr. 19. Drahov. Portál. Svorník a profily žeber a ostěni.

(/

t/

k Pánu Kristu, sv. Barbora mezi 2 věžma a sv. Krištof s rakem a rybou u nohou. Jediné okno za hlavním oltářem má částečně zachovanou got. kružbu: šestilist. Hlavní zdi jak presbytáře tak i lodě jsou sesíleny.

Nová dřevěná věž stojí nad pravým ramenem křížového půdorysu.

Na novém hlavním oltáři s obrazem od J.

Heřmana z r. 1888 stojí

'*1

Obr. 20. Drahov. Socha madonny.

Obr. 21. Drahov.

1/

stará, avšak obnovená soška dřevěná P. Marie s Ježíškem ze 15. stol. Starší jest oltář sv. Floriana. Z votivních obrazů zasluhuje zmínky obraz sv. Bartoloměje, před nímž 2 dítky na polštáři leží. Pozoruhodný jsou: měděný kalich s rytou ozdobou a značkou růže ze -16. stol., barokové cínové svícny a kasule ze stříbrného brokátu z 1. pol. 18. stol.

Před velkým oltářem ležel dříve náhrobek dvou dětí Albrechta z Usuše, pána na Valu; nyní zazděn z venku kostela do zdi. Jest ze žuly

Soupis památek hist. a uměl. Pol, okres Třeboňský.

a měří 1‘30 m délky a 90 cm výšky. Vytesány jsou na něm dvě děti, nápis jest však nečitelný.

V kobce před hlavním portálem leží stará kamenná křtitelnice, zbytky z kružeb z oken zdejšího kostela, svorník a cihlová žebra z někdejšího kostelíka ve Vřesné (?)

Zvony: 1. Největší zvon pocházel z r. 1485. a byv přelit, dostal nápis: Sub officium gerenti Directore Kardachrzecnicensi Dhadeo Dworzak et localista Drahleinsi Joanne Siruczek perfusa est campana anno 1831 Johann Adalbert Perner in Budweis. Rozměry: 6 cm průměr, 50 cm šikmá a 52 cm kolmá výška, 12 cm koruna.

2.    Prostřední zvon má barokní ornament, obraz Krista Pána na kříži a nápis: Josephus Haag gossen in Budweiss 1716 Rozměry: 63 cm průměr, 47 cm šikmá a 49 kolmá výška, 12 cm koruna.

3.    Nej menší zvon s obrazem P. Marie a listem akantovým má nápis ve dvou řádcích: TtL 1653 tjí btejc QMoámt ju ber (Eřjtt Qjjofícs mtb unfer liebsn Jraircn gopn nmrbtn. a dole: Burdj bas Jmer lun itfj gcjíofltn, ^immt Brnborfl^r ůt BubroBi^ í;aí nttá; gBgojjtn. Rozměry: 55 cm průměr, 43 cm šikmá a 45 cm kolmá výška; 10 cm koruna.

Dráč hov.

Světecký IV. 889; Traj er 126; J. Hrubý, Řečice 2L3; Sedláček, Hrady IV. 341; Sedláček, Místopisný slovník 164.

KOSTELÍK SV. VÁCLAVA na vršku v malebné poloze ležící připomíná se již r. 1353. V choru, který zakončen jest osmiúhelníkem, zachovalo se klenutí z doby ranní gotiky. Hrubá otupená žebra opírají se o patky formy hrotu; oba svorníky jsou osmihranné. Vítězný oblouk jest gotický, bez profilu. Za hlavním oltářem zachovalo se uzounké okénko gotického tvaru, dnes zazděné. Opěrací pilíře scházejí. Pod sakristií goticky sklenutou nalézá se hrobka.

Loď v původním rozsahu má rákosový strop. Okna, původně gotická, jsou do půlkruhu sklenuta. Zabílené kvádrování na zevnějších stěnách poukazuje na opravy z doby renaissanční.

Věž — místo někdejší dřevěné zvonice — vystavěna r. 1751 v čele kostela s bání formy hruškovité.

Na hlavním oltáři, bezcenném, nalézá se obraz sv. Václava od A. Lhoty z r. 1856, u okna do sakristie obrázek P. Marie s Ježíškem v pěkném barokním rámečku, posázeném zrcadly. Zmínky zasluhují dále: gotická 16hranná kropenka ze žuly, mosazný svícen renais. na paskal a svícny cínové z doby baroku a empiru.

Náhrobky: U dveří sakristie stojí náhrobní kámen Adama Vratislava v Mitrovic z červeného mramoru s legendou: STRENVO EGVITI

ADAMO WRATISLAW A MITROWICZ IN ZASSI ET DIRNE GVI ANNO CHRISTI 1617 DIE 12 APRILIS 7ETATIS 32 PIE OBUT IOANNES WRATI-SLAW A MITROWICZ IN PROTIWI ET CHRISTOPHORVS WRATISLAW A MITROWICZ IN BRZEZYNA SAC. CJE. MAIE. CONSI. CAPITANEVS MINORIS VRBIS PRAGEN. NEC NON SVPREMVS REGNI BOHEMI7E C^ENSVVM EXACTOR. FRATRES AMANTISSIMO FRATRI FF. 1‘94m vysoký, 99 cm široký.

WtWk

as

..-'v

\N X

-i

■i. i oU

Ui

War.ZC.TSim

Uf

d/JO

oř

■J&r*

I?

kmi—(-

Obr. 22^-Dráchov. Půdorys kostela, žebro A / a patka z presbytáře.

Obr. 23. Dráchov. Kamenný náhrobek Adama Vratislava z Mitrovic.

Za hlavním oltářem leží v dlaždbě kámen s nápisem: LÉTA PANIE 1662 . . VNORA PAN BYH WSSEMOHAVCZI MEZI SWE WIWOLENE S TOHOTO SWIETA SKRZE SMRT CZASNAV POWOLATI GEST RACZIL VROZENAV PANI IVDITHV KATERZINV RZISSNlCZKAU RÓZENAV RZE-PICZKAY Z SVDOMIERZE PANI NA DWORZICH STRADOWIE A SEDLCZI GEGISSTO DVSSI PAN BVH MILOSTIV BITI A SSTIASTNEHO WZKRZI-SSENI POPRZITI RACZ. 0-80 m šir., 0'93 m vys.

V presbytáři, v dlažbě, nachází se dále kámen z červeného mramoru se znakem — kolmo na polo děleným štítem — a legendou: LÉTA PANIE 1617 W STRZEDV PO EZECHIELV T. G. 12 DYBNA VMRZEL VROZENI A STATECZNI RITIRZ PAN ADAM MLADSSI WRATISLAW Z MITROWICZ NA ZALSSI A DIRNEM GEHOZTO TIELO TVTO OD-POCZIWAGE OCZEKAWA SPASITELE SWEHO • PAN BVH RACZ DATI DVSSI GEHO WIECZNAV RADOST. T88 m vysoký, 1.04 m široký.

Vedle něho leží náhrobek z červenč-fialového mramoru s alliančním znakem Kinským (levý) a Voračickým (pravý). Legenda, jež se nad a pod těmi znaky nacházela, jest úplně vyšlapána. Kámen patří patrně Bedřichu Voračickému z Paběnic (f 1582 ~) a manželce jeho Dorotě z Tetova; jest

1'89 m vysoký, 1 ‘17 m široký.

U levého postranního oltáře v dlažbě pěkný kámen mramorový s podobiznou Kateřiny Vratislavové z Běšin s nápisem : LÉTA 1615 W AVTERI PO DEWITNIKV VMRZELA VROZENA PANI KATERZINA WRA-TISLAWOWA Z BIESSIN MANŽELKA VROZENÉHO RITIRZE PANA SSTIEPANA WRATl-SLAWA Z MITROWICZ NA DRACHOWIE TIELO GEGI W TOMTO MISTJE ODPO-CZ1WA . T92 m vysoký, 98 cm široký.

liy#

fj

CL,

Q.

N O:

f -M p P slí

giS

I š=

i#

i yi

§|||

lltlť

ív

=í

Or

Hned vedle jest náhro-bek ze žuly nějaké paní Vra-tislavové, nejspíše Reginy Ludmily, manželky Jana ml. Vratislava z Mitrovic s celou její postavou a legendou, obě setřelé, 1 '34 m vys., 76 cm široký, a jiný 1'34 m vysoký, 97 cm široký s podobiznami dvou dítek v peřinkách s nápisem: LÉTA 1605 KATERZI-NA A LVDM1LA DCZERI VRO-ZEN1HO A STATECZNIHO RI-T1RZE PANA IANA MLAD-SSIHO WRATISLAWA Z MI-TROWICZ A NA WODICZICH A TVTO POCHOWANI GSAV * PAN BVH RACZ DVSSEM MILOSTIV BITI.

Kromě těchto jest znáti kámen s kalichem (patrně nějakého kněze) 1'62 m vysoký, 81 cm široký a náhrobek faráře Jakuba Raucha z r. 173C, 1'43 m vysoký a 67 cm široký.

Zvony: Největší s obrazem sv. Václava má v got. minuskuli nápis: (£n egu tatnpana ramquam prnmmrto uaita, tgnEiu vú feffunt, bellům ani funus htmejfum. JŽut me fecif, magtfíer Barfolomeos nomen fjabeí. Jlimo

<D

;;w

c£>

:r

::

i.

f?;i

li

ii

11

li

píw/m

i

(lil

r.CJ

Lil

Obr. 24. Dráchov. Náhrobek Kateřiny Vratislavové.

bnmint mtIRftmo ccccs Emo. laos beo pafrt onmipoíenít. Rozměry; 92 cm průměr, 70 cm šikmá, 74 cm kolmá výška, 13 cm koruna.

Prostřední zvon »P. Marie« zvaný měl nápis: J$ut rampartam fení, ntagtJRr HEitcesIaus (n)o(me)tt í;(abcí) mdx; ale byv přelit, dostal vedle obrazu P. Marie legendu: Maria skrze tvého syna ať se nám promine vina, prosiž za nás v každý čas, když ten zvon svůj zvedne hlas. Přelil Karel Bellmann, c. k. dvorský zvonař v Praze roku 1861. Rozměry: 62 cm průměr, 45 cm šikmá, 47 cm kolmá výška, 11 cm koruna.

Malý, hladký zvon s nápisem v got. minusculi:    BDaífjtUS, ÍDarcus,

JTucas, /§. HoamtBS má t> to rozměry: 42 cm průměr, 32 cm šikmá, 33 cm kolmá výška, 12 cm koruna.

Nedaleko fary stojí čtyřhranná sýpka, asi zbytek někdejší tvrze Drá-chovské, beze všech starších tvarů. Cesta do Veselí slově »za brankou.«

^Hamr, Ostrov.

Světecký, IV. 385, I. A, 6 W. y. Nr°- 24, str. 66—67, Památky archaeol. XVI. 782; Trajer, 129; Sedláček, Hrady III D6; Domečka, Průvodce 59; Sedláček

Místopisný slovník 206.

14%

^ ..    k„.-

Hamr. Kostel.

Obr 25

KOSTELÍK SV. TROJICE založil r. 1581 Albrecht Valovský z Úsuší. Až do r. 1724 vedl tu církevní správu farář Veselský. Presbytář o jednom travé zakončen jest třemi stranami nepravidelného šestihranu a do kříže sklenut. Triumfální oblouk jest gotický, bez profilu; loď jest valené sklenuta s lunetami, a žebra ve formě hvězd pouze maskována. Předsíň i sakristie jsou stavby novější. Okna jsou gotická bez kružeb a prutů.

Při obnově kostela r. 1899 odkryty nad triumfálním obloukem v tabulkách žlutě zarámovaných nápisy ve švábachu a sice nad levým pobočním oltářem: ©uín gjku ^síirp ^sítíorar Bngmtcfjo pana Ji íb mí jí a iPalmu-fkcfjo \ diuíitífp, kterpj gejí Ieífja 81 fenío holicí lakgimjjp prront kamen bo gruntu ror gntnm Ornáte a nmgbilnr íHroginr Bnoíja otep p [pna p bná;a ^roaÍEÍ;o ke qít a rf;raalr }£ana Btmíja a ktt pofjrjím ítrlu ] mentu mjferjkn opafrpra a na fmug nakíab mifíaraiet a mfleltgake pnhgebp, kíerej k iontu kojielu gfau potqebnp, bal pro pamaíkn fmati a poelebent geíju ^maíríjo ginena, tet k mteíffi nit a k miefjípimt profpteífgt neglepjfpmu

pob-

r-r. y-

Hi

;.....á

ÍM

k’T‘ .19-

*ééé

w-

ÉS

,fv'

oasa

Obr. 26.

V

Hamr, Ostrov. Půdorys kostela.

Obr. 27. Hamr. Náhrobek Albrechta Valovského z Úsuší.

obogt ...... nad pravým oltářem: duto gfatt jffprp ^>žíiíotOE Brojme pang

IBarkeíp IBaíorofkp j Bobtrgooa J^ro pamaíkn grgg t Btfek MMorajkelp rajfeljo robn panům J P|obtegoma. Od rámečků vedly vzhůru větve, v jichž záhybech bylo po 4 znacích -— tedy 8; z těchto viděti dnes pouze rybu, znak Markéty z Hodějova.

Nad vchodem do lodě bylo v maltě vyškrabáno: Winzenz Baumeister dieser Kirchen. Martinus Georg Saxonie viatricus et vitri pictor, což nyní pro přistavenou kobku nelze viděti.

Z venku kostela viděti zbytky sgraffita, kvádrování.

Hlavní oltář nejsvětější Trojice svěcen byl r. 1630. druhý oltář r. 1661 a třetí r. 1713. Nynější nevalné zařízení pochází z předešlého století.

Z oltářů má pravý poboční lepší sošku sv. Anny. Z inventáře připomínáme cínové barokní svícny.

Na straně levé visíval starý obraz z oltáře velkého s nápisem: ©a Jftnna Barloroa j ^roarema bala plent íertíe oííarj nímoraiít hit poqíitoojíi ncijnnettEgJJt ílrojiqe,. ke qít a rfjroale blaf; o fiatu cne $A Marií a íirifjío p af roňme nnjrf; ja obpttffítem fjqirfnt a h bofařjmtft nnjríj ;abofli.

U oltáře sv. Anny zazděn náhrobek zakladatele Albrechta Valovského z Úsuší s tímto nápisem: LETHA PANIE 1595 DEN PONDIELI PO HOV SESLANÍ DVCHA SWATEHO VMRZEL GEST VROZENI PAN ALBRECHT Z OSVSI NA HAMRV WOSTROWIE A WALV TVTO GEST TIELO GIEHO POCHOWANA. 187 m vys., 65 m šir. Jest ze žuly, znak v něj vsazený z bílého vápence.

Před velkým oltářem býval náhrobek, nyní vedle předešlého zazděný s tímto nápisem:

TVTO ODPOCZIWAGI W PAN V VSNVLE DIETI ANTONIVS BERNARD V S A ROZALIA PRWNI LÉTA 1663 28 DNE MlESIECZE LISTOPADV DRVHA LÉTA 1666 DNE 6. M1ESICZE SRPNA POHRZ BENE DIETI VROZENÉHO PANA PETRA LAVBSKEHO Z LVB A VROZENE PANI KATERZINI LAVBSKE ROZENE KARLOWNI Z SWAROWA.

hašiši

Jest ze žuly, 1T5 m vysoký, 71 cm široký. V něj vsazeny znaky Svárovský (v právo) a Loubský (v levo), 37 cm širok., 24 cm vys. z Kehlheimského kamene.

Ve věžičce — z doby novější — nad chrámem Páně visí malý zvonek s nápisem:    panic jitopatna

na mtcht; Ictí;a 1574.

OLr. 23. Hamr.

Vedle kostela stojí dřevěná věž na podezdívce s 2 zvony: Zvon větší jest hladký bez nápisu a měří 74 cm v průměru, 55 cm v šikmé, 60 cm v kolmé výšce. Malý zvon s obrazem sv. Jana Nep. ozdoben nahoře festony barokními s hlavami andílků a označen letopočtem A. 1754. Rozměry jeho: 49 cm průměr, 38 m šikmá, 39 cm kolmá výška, 8‘5 cm koruna.

K věži přistavěna malá kaple s oltářem sv. Anny.

Naproti stojí farní budova, vystavěná r. 1724; v prvním poschodí nachází se prkenný strop malovaný: barokové ornamenty a vavřín.

Za vsí: Kaple sv. Antonína Paduanského z 17. věku.

ZÁMEK, kolem něhož teče řeka Nežárka, stojí na místě někdejší tvrze. Jest to budova trojpatrová s dvojdílným krovem beze všeho architektonického neb stavitelského významu. Založena byla v 16. století a slouží nyní za byt správci a za špýchar. Na původní stavbu tvrze poukazují: v přízemí dva got. venýře, jeden v půlkruh, druhý v ostrý oblouk uzavřený, obruba jednoho okna v 1. patře z jiné části sem přenesená, silné zdivo jiho-východního rohu budovy, na němž v 2. patře znáti patky kleneb, kde se říká »kaple*, a 2 malované stropní trámy tamtéž.

Hlína.

V Ševětín.

Dva malé obrázky na dřevě: sv. Rochus a sv. Sebast

Hlína.

Sedláček, Hrady III 191, Famátky XVI. 590.

Na silnici Jindřicho-Hradecké na levé straně před Novou Hlínou ve výtopě rybníka Rožmberka nachází se kulaté, trochu vyvýšené místo »na zámečku«, »na starém zámku« zvané, kdež se na kamení přichází.

R. 1894 našel se v Staré Hlíně při dělání stružky hrneček, plný rakouských, bavorských, pasovských pfeniků z polovice 13. století.

Holický.

Dr. Woldřich, Beitráge, III. Mittheil. anthrop. Wien XVI. 73.

Roku 1886 nalezen zde palstav z serpentinu (nyní ve sbírce na zámku Ohradě u Hluboké).

Chlum, městys.

Memoriále Marianum, Trajer 437, Franta, Okres Třeboňský 126; Sedláček, Hrady III, 272; Domečka, Piůvodce 43; Sedláček, Místopisný slovník 316,

KOSTEL NANEBEVZETÍ P. MARIE, též .Malá Mariacel zvaný, dal vystavěti hrabě Jan Frant. z Fůnfkirchen dle vzoru poutnického chrámu Páně v Mariaceli z poděkování za to, že při sesutí střelnice zachráněn byl, r. 1745. Ozdobná budova původně ve způsobu kříže v barokním slohu vystavěná, nese nad kněžištěm kopuli a v postranních oratoriích čtyry věžičky.

R. 1805 dal hrabě Jan Fůnfkirchen kostel prodloužiti a hudebním kůrem s dvěma oratorií opatřiti; vše jest sklenuto. V kopuli vyobrazeno na omítce ono zázračné zachránění zakladatele.

Bohatý hlavní oltář ozdoben jest stříbrným tabernakulem, postříbřenými svícny a soškou P. Marie. Také postranní dva oltáře mají pouze sochy. Na prvním sloupu visí kopie madonny Mariacelské na kůži malovaná se znakem Anjouským, Uherským etc.; jest 50 cm široká, 58 cm vysoká a má pěkný barokní rám posázený zrcádky. Na sošku P. Marie chová chrámový inventář četná bohatá roucha zlato- a stříbrohlavová, rozmanitě a bohatě vyšívaná, též stříbrný plášť s písmeny ů (og). a /x (ar?^) z předešlého a začátku tohoto století.

Zmínku zasluhují též ostatní bohatá bohuslužební roucha, mezi nimi 2 kožená, kalich barokní se stříbrnou tepanou kupou a emaily; na novější noze z počátku 19. stol. emaily z původní nohy. V depositoriu uložen oltář někdejší zámecké kaple.

tr-

J ■

"ňi-

r. 29. Chlum. Kostel.

Po obou stranách kostela na svahu vršku a blíž vodárny nachází se 10 soch svátých z pískovce z doby vystavění kostela.

Zvony: V každé věžičce visí zvonek.

Hlavní zvon s obrazem sv. Františka v prostřední věži má nápis Pater noster, qui es in coelis, voce mea ad dominům clamavi. Perner in Budweis 1871. Rozměry: 57 cm průměr, 40 cm šikmá, 43 cm kolmá výška, 8 5 cm koruna.

Zvon západní vížky s obrazem P. Marie a nápisem: Ave Maria Perner in Budweis 1871, má tyto rozměry: 44 cm průměr, 32 cm šikmá, 35 cm kolmá výška, 08 cm koruna.

Zvon v jižní vížce s obrazem sv. Josefa a festony se slunečnicí kolem koruny má toliko značku zvonařovu (zvon) a kolem ní nápis: Johann

Adalbert Perner in Budweis 1816. Rozměry: 33 cm průměr, 24 cm šikmá, 25 cm kolmá výška; místo koruny čep.

Zvon na východní vížce s obrazem sv. Jana Nep. a festony se slunečnicí. Kolem značky zvonařovy nápis: Joseph Perner in Budweis 1799. Rozměry: 40 cm průměr, 27 cm šikmá, 30 cm kolmá výška, 07 cm koruna.

Na severní vížce jest umíráček zcela hladký a bez nápisu; má tyto rozměry: 26 cm průměr, 20 cm šikmá,

205 cm kolmá výška, místo koruny železný čep.

n------ PpÉf-

i'

ílft'

BM

i:

WM,_

m

;•

Uiv

i.

MSI

W-l I 1 I I ! I I [ !

Obr^Sť)

Chlum. Půdorys kostela.

Obr. 31. Chlum. Barokní kalich.

Kupec Patták má vzácnou památku po známém válečníku Janu Vítovci z Hřebene: handžar okrášlený půlměsícem, hvězdou a sluncem ve zlatě, s vyrytým nápisem na hřbetě: JOHÁNNES WITOWICZ BANVS SLA-WONIAE 1460. Pod jilcem čteme tento arabský nápis vyrytý a zlacený:

S druhé strany IA; druhá půlka jest setřena. Jest 73 cm dlouhý.

Kupec Bínovec má kord, r. 1896 v Žiči při kopání domu nalezený, 104 -j- 13 5 = 117 5 cm dlouhý s následujícími nápisy: po jedné straně:

Jim*

® Penton

Homy, po druhé

fyjiAxiqMEf

ANAEL

CHLUMEC, ZÁMEK, jest jednopatrová budova, sestávající z dlouhého předního traktu a dvou kratších křídel. Vystavena jest z velké části r. 1710 na místě někdejší tvrze; levé křídlo pochází z nejnovější doby. Nad hlavním vchodem nalézá se nápis: EXCELLENTlAS SVAS TESTI STA ARX A lOANNE FRANCiSCO CoM FVNFKlRCHEN EX STRVCTA.

•:l,₄

Sk-

pl 11

•Ulili I I

mm

wm 1

**■. mm

rmm

gf

mm

II

:i

ObryJS

. Chlumec. Zámek.

l 41-U’

Kromě 3 bílých a 2 černých rokokových kamen, dvou kamen z doby empiru, jedné starší skříně ze 17. stol , několika zakoupených českých truhel a něco majoliky delftské jest veškeré vnitřní zařízení moderní.

Na místě, kde hrabě Fiinfkircben od smrti zachráněn byl, stojí kříž železný s nápisem:

Chlumec. Tvrz 1528.

—    Chrám vystavěl na vršíčku

—    Blahoslavený muž, který doufá v něho.

Žalm. 65. 33.

Hrabě Fiinfkirchen zde zasypaný — Vzýval Kristovu rodičku — Divně při životě zachovaný Pojdte a vizte skutky Boží 1741

Jilovice.

Památky XVI. 298; Trajer 425; Franta 145; Domečka 36; Sedláček, Místo-

pisný slovník 371.

KOSTEL SV. JAKUBA vystavěn nákladem obce v polovici 14. století; do r. 1481 patřil jako filiální k chrámu Borovanskému; r. 1650 přidělen k Suchdolskému; r. 1786 dostal svou vlastní duchovní správu.

Presbytář nepravidelným šestihranem zakončený nese got. klenutí o jednom poli s růží na svorníku. Žebra opírají se o pilířky s hlavicí a patkou, sahající až k zemi. Dvě konsoly za hlavním oltářem končí se hlavou prostě vysekanou. Okna jsou bez kružeb a prutů; vchod do sakristie jest gotický.

Loď má strop rákosový; r. 1891 prodloužena o 8 metrů; vchod na straně severní jest gotický.

Roku 1695 byl kostel opraven a přistavěna k němu věž s kaplí sv. Jana Nep.

R, 1786 přenesen sem oltář Neposkvrněného početí P. Mane a obraz sv. Prokopa ze zrušeného kostela sv. Barbory; tento jest zde dosud.

Obraz sv. Jakuba Většího na hlavním oltáři a sv. Jana Nep. v kapli pochází od Frant Čermáka z r. 1858; obrazy P. Marie a sv. Anny na postranních oltářích od Eduarda Schallera z r. 1844.

•. .....,

x

./

lil

rnrn-

'I*

....... - -

p;

WMZfoM

mm

Obr. 33. Jilovice. Půdorys kostela.

Obr. 34. Jilovice. Vchod do sakristie.

Z inventáře zasluhují zmínky stříbrný got. kalich z konce 16. století, měděná renais. monstrance s pěknou nohou z 17. věku, soška sv. Barbory 70 cm vysoká a bursa z černého hedbáví se stříbrným vyšíváním.

Na věži jsou 3 zvony: Největší s obrazem sv. Jakuba, hladký a s nápisem: Tento zvon gest slil Waczlaw ke cztie a chwale Panu Bohu a swatemu Jacobu anno M° CCCCCq⁰ . Jeho rozměry: 83 cm průměr, 61 cm šikmá, 67 cm kolmá výška, 13 cm koruna.

Prostřední s Ježíšem na kříži, obrazem sv. Josefa a nápisem: Dum páce laetabatur patria nostra, ego intonare incepi Gilowicensi territorio pro honoře dei et magni Jacobi. Rozměry: 70 cm průměr, 50 cm šikmá, 53 cm kolmá výška, 10 cm koruna

Nejmenší s P. Marií a Ježíškem má nápis: Pokud živ sem zvonku můj, napomínej zvuk mne tvůj, bych jen toužil po ctnotě a po rajském životě. Ulit léta Páně 1883 od A. Pernera a syna v Budějovicích. Jeho rozměry; 57 cm průměr, 41 cm šikmá, 42 cm. kolmá výška.

Umíráček s noční můrou, hadem a vážkami má nápis: Až ponesou do hrobu mého ducha nádobu, bude hlásat všem tvůj hlas, zemřelý ten vstane zas. Ulit léta Páně 1883 od A. Pernera a syna v Budějovicích.

Pod domnělým hradem, kudy cesta vede do Vesce, nalezen 30 cm dlouhý, uměle pracovaný klíč se znakem, korunou a číslicí ÍII krále Španělského Karla III. (v knížecích sbírkách).

R. 1814 přišlo se při hrabání strouhanky v lese Dříčové na groše a půlgroše z let 1532—95 (c. a k. Můnz- und Antiken-Kabinet ve Vídni).

Kletce.

Sedláče k, Hrady III 181.

U kamenného lomu ve výtopě rybníka Flukhausu kulatý téměř se všech stran vodou obklopený pahorek se zříceninami tvrze Flukhausu. Nedaleko Kletce stával dřevěný zámeček Dobrámysl p. Viléma z Rožmberka z konce 16. stol.

Klobásna.

Památky XV. 273; Mittheil. d. anthrop. Gesellsch. Wien XVI. 92.

Otevřeny 2 pahorky s hroby se spálenými těly beze všech přídavků; nalezen jeden hliněný přeslen. R. 1765 přišli při otevření lomu kamenného na hliněný hrneček s 635 kusy »peněz starodávných*.

Lešti na.

Samota na Nových řekách. R. 1899 nalezen u mostu Leština před Krásným polem pod zbytky starého jezu humerus (rámě) nosorožce Atelodus antiquitatis Brandt se zářezy dduvialního člověka.

Lhota.

R. 1676 našli blíže vsi Lhoty v pařezu bílé groše a plecháče. R. 1750 na ostrovu v rybníce Janíček hrnec půl pinty veliký s penězi ve velikosti půlkrejcarů a dvou-grošů. R. 1874 u dvora Lhoty na místě, kde někdy Německá Lhota stávala, plný hrneček grošů českých cis. Karla IV. a Václava IV.

Lomnice.

Jan Frant. Wagner, Památky města Lomnice (rukop. na radnici); Sedláček, Hrady III. 170; Trajer 433, Domečka 52.

Co nejstarší držitel jmenuje se 1281 —1306 Hogerus de Lompnicz.

FARNÍ KOSTEL SV. JANA KŘTITELE připomíná se již

v 14. století; následkem ohňů r. 1358 a 1650, vydrancování vojskem páně Zdeňkovým 1467 jakož i větších oprav v letech 1779, 1793 a 1872 chrám ten někdy gotický pozbyl původní svůj ráz. Na starší, got. dobu poukazuje půdorys, zvláště presbytáře, klenutá sakristie, vítězný got. oblouk bez profilu a vchod v západním průčelí.

Presbytář o jednom poli pěti stranami osmihranu zakončený a opěracími pilíři o jednom ústupku sesílený jest sklenut klenbou valenou

V"

VT

A V|>

r.-“

UM

Obr.

. Lomnice. Půdorys kostela sv. Jana Kř.

Obr. 36. Lomnice. Vchod do sakristie.

</

s lunetami, spočívající na kládí a pilastrech barokních; okna, původně gotická, jsou zvětšena a půlkruhem sklenuta.

Sakristie má doposud got. klenutí o 2 polích, svorník okrášlen jest pětilistou růží, druhý jest hladký; žebra žlábkovitá vybíhají z konsol hezké formy.

Loď, jejíž zeď r. 1793 o % sáhu vyvýšena byla, měla do r. 1779 strop tabulový; nynější jest rákosový.

Věž jest pozdější přístavbou; v 3. patře viděti střílny

; římsy

a okna předělána r. 1779, kdy věž o jeden střevíc zvýšena byla; ostatní úprava a kryt pocházejí z roku 1872. Přistavěné schodiště kvádrováním a zubořezem poukazuje na konec 16. století.

Vnitřní úprava jest mod. gotická; obraz sv. Jana Křtitele na hlavním oltáři pochází od Josefa Peške z Lovosic z r. 1838; chatrné obrazy sv. Linharta a sv. Jana Nep. na oltářích postranních jsou od A. Wienningera z Domažlic z r. 1861.

Z inventáře jsou pozoruhodný: got. kalich, na jehož noze vyryto:

M -I • L- I • K • M • I •

—t-

I, kupa jest novější, hladká; dále: 6 svícnů mosazných renaissančních, 4 svícny cínové barokové a barokové sochy, jichž použito též při nových oltářích.

V dlažbě chrámové: 13 náhrobků starých, úplně setřených.

lit

Zvony: Největší zvon s obrazem P. Marie a sv. biskupa má nad proužkem ornamentálním s listem akantovým ve dvou řádcích tento nápis: Hoc opus campanae íabricatum est in civitate Lomnicnsi ad maiorem gloriam dei omnipotentis b. maě Mariae Virginis,

Joannis Baptistae anno domini 1655; pod obrazy svátých ve dvou čtyřhranných obrubách: Joannes Pricovey Civis Glattawiensis Stephanus et Joannes filii eius Fusores Campanarum has duas Cam-panas fuderunt. Pod tím znak zvonařský s legendou ;

.....uj

Mi

liiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiyjiii.il llliii|i]|—

Obr. 37. Lomnice. Patka klenby v sakristii.

Obr. 38. Lomnice. Sloupek a žebro klenby v presbytáři.

v druhé obrubě nápis: Rodiczko bozi Usliss nas — DO przibitkuw twich przigmi nas Lid — w tebe wzdichav Fagici — SPaseni w Kristu magici — RAcziz nam to uprositi — Tie s Kristem w nebi chwaliti. (Začáteční velká písmena dají jméno tehdejšího primasa: Rudolf Sperat): Rozměry jehož 1‘21 m průměr, 95 cm šikmá, P00 m výška kolmá; koruna s hlavičkami 23 cm.

Prostřední zvon s obrazy sv. Anežky, sv. Václava, P. Marie a jména Ježíš má ve dvou řádcích nahoře legendu: Sub tuum praesidium comfu~ gímus SS filium tuum dom.

ma

deí genitrix Yirgo Maria intercede pro nobis apud unigenitum nrm. jesum christum anno domini 1655. Pod nápisem ornament: proužek s akant. listem, jako při zvonu předešlém. Rozměry: 96 cm průměr, 75 cm výška šikmá, 79 cm výška kolmá, koruna s hlavičkami 14 cm.

Nejmenší zvon má nahoře kolem nápis: Franz Hollederer in Salzburg 1846, pod ním barok, ornament a obrazy: Krista, Panny Marie a sv. Josefa. Rozměry: 52 cm průměr, 39 cm výška šikmá, 43 cm kolmá, koruna 10 cm.

KAPLE SV. VÁCLAVA, původně hradní, přichází pod titulem Božího Těla a sv. Petra a Pavla r. 1359.

Presbytář o jednom travé, šestihranem uzavřený, má got. klenutí a jest pilíři bez ústupku opřen. Žebra jsou válcovitá a prodlužují se v pilířky s hlavicemi, jdoucí až k zemi (16. stol.). Okna, původně gotická, jsou zvětšena a půlkruhem zakončena. Vchod do sakristie má kamennou got. obrubu, podobně vstup do lodě z kobky. Vítězný oblouk sklenut v polokruhu.

II

í=

Plití

||

lili

■i-■

==H

|1

— -r

>■

lilii

í;

mm

ÍL::

Dttf—(—f

Obr. 39. Lomnice. Vchod do lodi.

Obr. 40. Lomnice. Portál lodě.

t/

Loď má plochý rákosový strop.

Hlavní oltář se sochou sv. Václava pochází od Martina Schmorz-maira, stolaře z C. Budějovic, z r. 1658. Vedlejší oltáře a ostatní výzdoba jsou nové, všední.

Železné dvéře u sakristie mají starý zámek z 17. stol.

Z inventáře připomínáme: barokní mosaznou lampu, 2 reliquiáře v rámcích s prací filigranovou, zelenou kasuli hedbávnou se zlatými a stříbrnými krajkami, černou kasuli s modrozeleným středem, ozdobeným květinami z rybích šupin a nepravými perličkami, starou modrou kasuli se zlatými krajkami a albu se starými bílými krajkami.

Na věžičce osmihranné s hruškovitou bání u předního štítu lodě postavené, visí tyto zvony: 1. P. Maria z r. 1730; má 68 cm prům., 50 šikmé, 52 cm kolmé výšky, koruna 16 cm — 2. sv. Jan z r. 1815 s nápisem Johann Adalbert Perner in Budweis a rozměry: 33 c n průměr, 26 cm šikmá 28 cm kolmá výška, 09 cm koruna — j. sv. Barbora s nápisem: Georg Wenzel Kohler. St. Barbora ora pro nobis. ruz-, měry: 35 cm průměr, 25 cm výška šikmá;

27 cm výška kolmá, 09 cm koruna.

Zdejší část města nazývá se > starým městem*.

Kaplička nejsvětější Trojice z 17. století v obecní školce, sloužící nyní nářadí zahradnickému, jest malá a stavebně bez významu.

i

E_r£T

Ě ■'

i

"3.

cm

r'-

.X

lia

ftb

Imti

* ■ i"

Obr. 41. Lomnice. Půdorys kaple sv. Václava.

Obr. 42. Lomnice. Kalich.

Radnice s věží jest jednopatrová baroková budova, druhé patro maskované. V nynější podobě pochází z konce předešlého století: 1781.

Chovají se tu krom privilegií městských v pergamenové zlacené vazbě 3 pečetidla městská: 1. mosazné, 25 mm v průměru, uprostřed s věží, po stranách s lilií, nad věží růží a nápisem kolem: Sigil minus civitatis Lomnic 2. stříbrné, 53 mm v průměru, s věží uprostřed, po stranách lilie, nad věží růže a kolem nápis: Sigillum maius civita: Lomnic; na kolmém držadle vyryt ornament a kartuše s letopočtem 1596. 3. stříbrné, 30 mm v prů-

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Třeboňský.

měru, uprostřed kartuše s kytkou a písmenami MSS, a s nápisem kolem: peczet riehtarze miesta Lomncize léta 1644; dále 3 rychtářská kožená práva z Smržová, Záblatí a neznámé obce.

Klii'

m.

t/

Obr. 43. Lomnice. Menší pečeť městská (mosazná.)

Obr. 44. Lomnice. Větší pečeť stříbrná z r. 1596.

Obr. 45. Lomnice. Stříbrná [J pečeť rychtáře z r. 1644.

Na věži se nalézají staré železné hodiny se zvonkem a cymbálem. Zvonek má nápis: Josef Perner in Budweis 1803 a rozměry: 23 cm průměr, 25 cm kolmá, 27 cm šikmá výška, 8 cm koruna; cymbál není datovaný a má tyto rozměry: 58 cm průměr, 18 cm výška kolmá, 20 cm šikmá, bez koruny.

mm

Poloha nad knížecím dvorem za Zlatou stokou slově »na šancích* a rozličné zbraně tam nalezeny.

Obr. 46. Lomnice. Pečetidlo velké z r. 1596.

Když r. 1814 držitel domu č. 109 základy kopal, nalezl mezi všelijakým železným nářadím stříbrný Římský peníz. R. 1898 nalezeny u nádraží mince z 17. věku v plechové krabičce.

Lutová.

Trajer 436; Neuwirth I. 541; Franta 112; Sedláček, Hrady III. 272;

Domečka 39.

FARNÍ KOSTEL VŠECH SVATÝCH připomíná se r. 1359.

Presbytář o jednom poli třemi stranami šestihranu zakončený i s lodí úplně přestaven na počátku 17. stol., kdy panství Chlumecké dostalo se (1615) Vilémovi Slavatovi. Na triumfálním oblouku nalézá se ozdobný znak Slavatovský o 3 helmech ze štuku. Klenutí jest valené s lunetami, okraje jejich jsou štukem lemovány. Na spodní straně vítězného oblouku velká růže štuková; presbytář nemá opěrných pilířů. Z doby gotické pochází portál na jižní straně lodě jakož v presbytáři sanktuář — s komín-kem —, který při stavbě Slavatovské rozšířen goticky zavřeným ozdobným rámováním renais. formy a ozdoben třemi liliemi, vše ze štuku.

Sakristie o dvou polích goticky sklenutá zachovala svůj původní ráz; z konsol — lidských hlav — vybíhají žebra hruškovitého tvaru, na svornicích spatřuje se pětilistá růže; též okénko jest původní.

Kostelík byl celý vymalovaný; u levého postranního oltáře objevena pod bílením P. Maria.

ismu ni

Věž i se schodištěm a komorou r. 1875 k západní straně přistavěna a z někdejší zvonice, jež blíže sakristie stála, zvony sem přeneseny jsou.

Ě.

"V;

li

:> <

x x

/ V/ s

(/

Obr. 47. Lutová. Půdorys kostela.

Obr. 48. Lutová. Portál lodě.

c/

011áře a kazatelna jsou barokové; v sakristii nalézá se pěkná soška Neposkvrněné početí P. Marie 62 cm vysoká.

Ze staršího inventáře zasluhují připomenutí: malé mosazné ciborium z druhé polovice 18. století, baroková monstrance, 6 cínových svícnů, stříbrný brokátový ornát s pluvialem, velům vyšívané hedvábím a zlatém, vše z téže doby; utrus s pěkným lidovým vyšíváním.

Zvony: Největší s obrazem P. Marie má nápis:

En ego campana nvnqvam nvncio vana ignem vel festvm bellvm avt ívnvs honestvm. Hoc opvs factvm est in Nova civitate Pragensi in domo magistři Bartolomei anno domini millesimo quingentesimo XXXII. Sit lavs deo ; rozměry jeho: 1'00 m průměr, 76 cm šikmá, 78 cm kolmá výška, 15 koruna.

Prostřední zvon »poledník«, má kolem hořejšího kraje českou legendu v minuskuli, jejíž písmena však tak proházena jsou, že není možná dobrati

3*

se nějakého smyslu. Rozměry: 73 cm průměr, 53 cm šikmá, 57 cm kolmá výška, 10 cm koruna.

Nejmenší ozdoben jest křížem a obrazy sv. Matěje, sv. Václava, sv. Marka, Lukáše a Jana Nep., bohatou rokokovou ornamentikou a nápisem :

A fulgure et tempestate libera nos Domine Jesu Christe. Refusa a Vito Dietrich Neoprage anno 1759.

Rozměry: 60 cm průměr, 45 cm šikmá, 48 cm kolmá výška, 10 cm koruna, Na západ od Lutové spatřují se na vršku zbytky kostelíka Narození P. Marie v našem století opuštěného, rozměrů a tvaru jako předešlý. Loď měří vnitřní délky 12 20 m, šířky 9'50 a jsou podélné zdi vždy čtyřmi pilíři sesíleny; presbytář o jednom poli třemi stranami šestiúhelníku zakončený jest i s vítězným obloukem 9'20 m dlouhý a 5‘0 m široký; loď i presbytář byly klenuty. Čelní zeď lodě dosud jest 9'0 m vysoká, ostatní

nižší: zdi presbytáře jsou na dobro zbořeny.

IgiP

Fs

„X

IHl

lil.!1, V"¹;

-------R-

Ury

Obr. 49. Lutová. Profil žebra a sanktuář.

Obr. 50. Sv. Majdalena. Půdorys kostela.

/ Majdalena.

Trajer 440; P. J. Vačkář, Dějiny někdější řeholní kanonie sv. Augustina v Třeboni 111, 132; Franta 132; B. Grueber, Kunst des Mittelalters in Bohmen IV. 163 Hulakovský, Mittheil. d. C. Com. 1883; Světozor 1885 str. 220—222; Dr. H. Thode, Die Malerschule v. Nurnberg 46—47; Neuwirth, Geschichte d. bildenden Kunst I. 541; L. Domečka, Průvodce po Třeboni 40; Katalog der Gemáldegalerie im Rudol-phinum zu Prag str. 19 č. 51 a 52.

Původně poustevnická pouštka; roku 1397—1400 vystavěna kaple >sv. Maří Majdaleny na poušti«. Choř o jednom poli s třemi stranami

šestiúhelníku jakož i loď přestavěny r. 1534, jak nápis nad vítězným obloukem dosvědčuje, v němž toliko D vynecháno: MXXXIV. Choř má nízké got. klenutí s žlábkovitými žebry; opěrací pilíře o jednom ústupku jsou dvojí — novější u presbytáře, starší dva hrubé u lodi. Stavba celá jest hrubá; okna bez žeber a prutů, jakož i dvéře mají ještě lomený oblouk; na jižní straně presbytáře zazděné dvéře. V našem století prodloužena loď o 5’5 metru a u vchodu, kde dosud byla dřevěná pavlač, postavena věž se čtyřmi novými od knížete ||

•*

Ér - "i. '    '

Schwarzenberga, V. Lanny a osadníků věnovanými zvony.

išd

Í i-i

R. 1666 maloval Šal. Gottfried Job, malíř z Rudolfova, hlavní oltář. Na počátku 18. století jsou sem přeneseny z kostela Třeboňského staré tabulové obrazy, které jsou nyní v Rudolfinum Pražském (2) a v archivu Třeboňském (3). B. Grueber viděl tu ještě r. 1864 malý křídlový oltář, v jehož středu

•t-y.

gsm

•$!

fp

i/

Obr. 51. Sv. Majdalena Profil žebra z presbytáře. Got. konsol v presbytáři.

Obr. 52. Sv. Majdalena. Dřevěný kříž z XVI. stol.

byla Madonna na trůnu, na křídlech zvěstování P. Marie (v právo anděl, v levo modlící se Panna). Oltářík ten jest ztracen.

Na pěkném kamenném podstavci zdobeném Rožmberskou růží z první polovice 16. věku stojí barokní soška sv. Maří Majdaleny.

V tomto kostelíku byly také ty staré sochy, nyní v archivu Třeboňském

uložené.

Obraz sv. M. Majdaleny na novém hlavním oltáři gotickém pochází od Krumlovského malíře J. Philipota z polovice tohoto století.

V sakristii visí dřevěný krucifix z 16. věku, který do r. 1864 stál na trámě ve vítězném oblouku (177 cm vysoký).

Mazalov.

U Mazalova v lese při mýtění vykopány dva bronzové palstavy s převýšenými okraji Mittheil. d. antrop. Gesellsch. Wien XXIV. 29.

Mezimostí.

Pěkná barokní kaple mešní sv. Floriana pochází z r. 1715. Loď plochou kopuli sklenutá měří u vnitř čtverce 4 65 m. Presbytář 3 30 m široký a 4'50 m hluboký má valenou klenbu s lunety a polokopulí a jest v polokruhu uzavřen. Architektura a provedení slušné. Později přistavena malá sakristie s rákosovým stropem a po ohni r. 1862 v předu věž slohu »gotického«, kteroužto celkový dobrý dojem porušen byl. Též vnitřek utrpěl postavením nehezké kruchty. V cviklech klenby lodi vymalováni jsou 4 svati biskupové a papežové. Oltář jest barokní prostřední ceny s bezcennými obrazy sv. Floriana a Matky Boží. Lepší obrazy starší: Salvátor mundi, P. Marie, Kristus a Petr a Pavel visí vedle.

ts

Mladošovice.

Památky XVI 302; Trajer 442: Franta 149; Domečka 34.

KOSTEL SV. BARTOLOMĚJE by] již roku 1367 farním. Po 301eté válce přidělen klášteru Třeboňskému; vlastního faráře se mu dostalo r. 1785.

Presbytář o 2 polích goticky sklenut a pěti stranami osmihranu uzavřen, jest opěrnými pilíři o jednom ústupku sesílen; žebra vykroužená opírají se o konsoly s rozličnými hlavami, z nichž jedna u okna na straně evangelia má v ústech dva třilisty; svorníky jsou hladké, okna, původně gotická ve čtyrhran vyzděna; kružby a pruty jsou vytlučeny, jediné zazděné okno za hlavním oltářem zachovalo dvoudílnost s čtyřlistém. Vítězný oblouk, žlábkovitě profilovaný jest ostře lomený. V dlažbě presbytáře kamenná plotna s nápisem Anno 1761.

Loď sklenuta barokem na pilířích uvnitř přistavených. R. 1785 prodloužen kostelík v ose o průčelí s průjezdem a kůrem, krášlené znakem klášterním. V hlavní zdi za věží nachází se kulaté okno s trojlistem v kružbě. Z venku na zdích lodě zbytky kvádrování; čtyřhranná sakristie, do kříže got. sklenutá, má malé okénko s jednoduchou kružbou z doby přechodní got. renaisanční; klenba bez žeber.

Věž postavena v boku kostela nákladem obce r. 1499 od mistra Tomáše; jest ve formě jehlance kryta, v přízemí goticky — bez žeber — sklenuta.

Oltáře sv. Bartoloměje, sv. Linharta a P. Marie jsou bezcenné. Lepší jest obraz starší sv. Václava na plátně malovaný 80 cm vysoký, 45 cm široký; mensa kredence zděná má got. profil. Slušné vykládané patronátní lavice jsou v špatném stavu. Z inventáře uvádíme: Stříbrné renais. ciborium z počátku 17. stol., práce Augšpurská; barokní monstranci s pěknou empirovou nohou, malé starší ciborium s got. nodem a nápisem: IESVS HILF; jeden renais. svícen železný, 2 staré kasule barokní z brokátu stříbrného a zlatého ; ubrousek a pokrývky na oltář s lidovým vyšíváním • sošku sv. Anny s Ježíškem a sv. Janem Kř. 29 cm vysokou.

Zvony: Největší z r. 1725 praskl a byv přelit podržel starý nápis:

Divo Bartholomaeo, Vito ac Georgio vti iabore, fervore et devota largi-tione parochíanorum oblata íuit anno quinto regiminis R. R. D. D. Adalberti Prechtl, canoniae Trebonensis praepositi, praelatie et ecclesiae huius patroni quinti, cura et industria ven. dni. Norberti Moyha, canoniae Trebo-nensis decani, ecclesiae huius restauratoris et administratoris vigilantissimi, a secunda restauratione venerabilis canoniae Trebonensis anno primo Přelil léta Páně 1896 Rudolf Perner v Č. Budějovicích.

Rozměry jeho: 76 cm průměr, 55 cm šikmá, 60 cm kolmá výška.

;>

!\

Obr. 54. Mladošovice. Hlavice / z klenby v presbytáři.

Obr. 53. Mladošovice. Půdorys kostela.

Obr. 55. Mladošovice. Kulaté okno v lodi.

Prostřední má nápis: Johann Hollederer in Linz 1843; jeho rozměry 58 cm průměr, 43 cm šikmá, 46 cm kolmá výška, 10 cm koruna.

Nejmenší s Kristem na kříži pochází od A. Pernera v Budějovicích z r. 1875 a má tyto rozměry: 45 cm průměr, 33 cm šikmá, 36 cm kolmá výška, 09 cm koruna.

t/ Mláka.

SvěteckýlI. 1193; IA 6 W y Nro. 12 str. 29—36; Stoletá památka poutního chrámu v Mláce 1869; Trajer 444; Vačkář 133.

Poutnický chrám ZASNOUBENÍ P. MARIE vystavěn byl dle plánu kníž. Schwarzenberského »palíra« Vavřince Habla po částkách dle scházejících se prostředků v letech 1744—1769. Již r. 1710 dala Marie Anna Leslerová z Jihlavy kopii Panny Marie v dominikánském kostele v Č. Budějovicích zde na dub postaviti; později dal kanovník Třeboňský Norbert Mojha dřevěnou kapli zříditi a řečený obraz tam přenésti. Na podstavci obrazu byl nápis: Hd; lun řine ILutfer bec ^djimen Hiebe, hcnnmef alle ju mir, bie ifjr natí; mic Derlartgeit íjabf, unb erjaíítgef ettd; ti on meiiten Jfrůdjfen. Eccl 24. V. 24. 26. a pod tím r. 1710. Na štítu kaple stálo: Uirifjíet ÍKariam.

Choř zakončen jest půlkruhem a též půlkruhem sklenut. Klenutí lodi jest valené, formy segmentové a sestává z čtyř polí rozdělených tolika dvojitými pasy, vedenými v prodloužení čtyř pi-lastrů spojených, opatřených toskánskými hlavicemi a přeložených kládím. Slušné vnitřní zařízení jest barokní z doby vystavení kostela. Venkovní fa-gada dělena lesenami; obruby oken připomínají na zámek Chlumecký.

Z inventáře uvádíme zvláště: pa-cificál rokokový s nápisem Jfrartf; J?inn-perger ais (Bhtííljafer, 6 svícnů železných barokních s růžemi a listy; ciborium s korunkou a křížem, mosaznou empirovou monstranci, 6 cínových barokních svícnů s reflektory, 2 ornáty a 2 dalmatiky ozdobené a lemované slámou, jak to dělal poustevník Eliáš Dvořák v Třeboni.

V sanktusu 2 malé moderní zvonky bez nápisu, velikosti: první má 36 cm v průměru, 30 cm šikm., 2.75 cm kolm. výšku, druhý: 37 cm v průměru, 32 cm šikm , 33 cm kolm. výšku, 07 cm koruna.

:b n

I®

■X;

Obr. 56. Mláka. Půdorys kostela.

\l

Novosedla.

^ Trajer 444, Domečka 52.

KOSTEL SV. VÁCLAVA již 1359 jako farní připomínaný vystaven znova r. 1867 v podobě basiliky. Někdejší presbytář ponechán za

sakristii; jest čtyřhranný, goticky v kříži sklenutý a měří ve světlosti 5'96 X 5‘46 m; žebra otupená přecházejí v hladké konsolky; taktéž svorník jest hladký. Okna byla při přestavbě do půlkruhu sklenuta. Vchod do sakristie má ostře lomený oblouk, avšak bez profilu.

Též věž k boku kostela přistavená jest původu star

šího, byla však 1867 zvýšena.

Na hlavním oltáři jest obraz sv. Václava od Eduarda Schallera z r. 1844 ; ostatní zařízení jest nové. Čtyři staré sošky dány do dioecesanního musea v Č. Budějovicích. Zajímavý jest stříbrný kalich s got. nodem, na němž nápis Hefus a Blaria; noha i kupa pocházejí ze 17. století. Vespod na noze jest nápis částečně nečitelný:

syn nebožtíka pana Martinusa (Ssternb)erského, správce někdy pivovaru pan(skeho) v městě Lomnici a. 1636.

Tm

Kněz

Stříbrnou monstranci z konce 17. století dal zhotoviti Eusebius Hoffer, kanovník Třeboňský (f 1712j, Zmínky zasluhuje kasule s vlněným bíločerve ným vyšíváním z 18. věku.

Zvony: Největší s obrazem sv.

KS

Václava a P. Marie má nápis:

Tento zvon jest slity nákladem zadussi Nowosedelskeho. Swaty Wa- Obr. ^/Isiovosedla. Kalich s gothickýtn nodem. czlawe orodug za nas.    bas JTut

hxn ttí; geffotyen, Jšůmmt Brrtbortjřr ju B ubitím Ijab midj gEgojjint

anno 1656.

Rozměry: 92 cm průměr, 71 cm šikmá, 73 cm kolmá výška, 17 cm

koruna.

Prostřední, ozdoben křížem a obrazem sv. Josefa, má nápis: Josephus Perner refudit 1791; curavit Neosidlensis ecclesia.

Rozměry: 67 cm průměr, 49 cm šikmá, 52 cm kolmá výška, 10 cm

koruna.

Nejmenší, umíráček jest hladký, bez nápisu a těchto rozměrů: 2í :m průměr, 17'5 cm šikmá, 18'5 cm kolmá výška.

Ponědraž.

R 1825 našel rolník Košťál pod starým bezem na zahradě hrníček přikrytý pokličkou plný % tolarů.

Přeseka

rs

R 1796 nalezeny na pozemku Juráčkově při dělání stružky 50 tolaru a 11 kusů ve velikosti dvacetníků v ceně 160 zl. R. 1838 při kladení trub na návsi odkryt hrneček s malými stříbrnými penězi cis. Rud. II.

kX.JX

X i

XJ

s.

v x' H

X fl

Radonice.

x!

XX

Své tec ký III. 228; Sedláček, Hrady III. 193; Památky XV. 272; Mittheil. d. anthrop. Gesellschaft. Wien XIII. 16.

,X

x,

x,

s

^LLLLL

Žárové mohyly kamenné v lese »Krá-lovství.* Jižně leží kulaté místo »u hrádku neb zámku* zvané, jehož bažinatý příkop r. 1751 ještě 13° byl široký. R. 1825 našli při hrabání strouhanky v Radonickém lese olověnou krabičku s 908 kusy peněz císaře Rudolfa II., Matiáše a Ferdinanda.

ul.

.XJ§

Řečice Kardašova.

Jsřjsri—|—j—HH—H~

Obr. 58, Řečice Kardašova. Půdorys kostela.

V

J. Hrubý, Řeč ce Kardašova a bývalé panství Řečické, v Praze 1893. líraniš Mitth. der Centr. Com. 1892. 67; Světecký IV 401; Trajer 131; Sedláček IV 332; Domečka 61

Nejstarší části KOSTELA SV. JANA KŘTITELE jsou dva

portály, vedoucí do věže a odtud do lodě chrámové, pocházejí z doby přechodní.*) P. K. Světecký v polovici předešlého století viděl na kostele ještě »babku kamennou*. Presbytář o dvou polích jest pěti stranami pravidelného osmiúhelníku zakončen a got. sklenut. Kružba oken gotických zachovala se pouze v jediném trojdílném zazděném okně za hlavním oltářem; ostatní byly dvoudílné, jsou však dnes, jako okna lodě do půlkruhu sklenuta. Žlábkovaná žebra hlavní klenby vybíhají z rozmanitých

*) S tím těžko sro nati se dá zápis nekrologu: Obiit domina Katherina uxor antiqui dni. Andree fundatoris (1317 -1349). Věstník Č. Akademie 1899. 140.

konsol ~ lidských hlav, rostlinných ornamentů neb kružebných tvarů, které připomínají na klenby Třeboňské křížové chodby. Svorníky jsou hladké. Celá lato stavba opřena vně štíhlými opěrnými pilíři s prostými ústupky.

11

Téb,

LU¹

Obr. 59. Řečice Kardašova. Kružba okna v presbytáři a svorníky v sakristii.

Z presbytáře do sakristie vede krásný gotický portálek, na jehož krákorcích umístěny štítky s pětilistou růží. Nad vchodem zasazen štít s korunovaným M, s přilbou a přikryvadiy. Klenutí v sakristii sestává ze tří čtverhranných polí a podobá se onomu v presbytáři. Zebra vybíhají z konsol a sbíhají se ve 3 svornících, z nichž dva nesou pětilistou růži,

sÉÉi

-i

BWj—I—I—I—1—I—f—1—I—+

I Obr CO. Řečice Kardašova. Profil triumfálního oblouku. Patby ze zakristie.

prostřední korunované M. Jest to tedy stavba pánů z Hradce a padá i s presbytářem do 2. polovice 14. století. Roku 1491 byl kostel nově od biskupa Kamihského Beneše z Waldšteina vysvěcen.

Triumfální oblouk, dělící presbytář od lodě, jest got. oboustranně členěn a sklenut. Loď přestavěna s počátku 16. věku nákladem ovdovělých

>E==f'-IÍ

<r' -z*-~~

||

jfJ

Hi

Fi

X<Šm

mm

l: AI

mĚ

'WMWM

II

--j

<7j

■m

\í

i§

W&-':

LliHáč-: /. -

^gmilim ll^lilMUHlljjHiB MHIIÍjUimilHIIHlUHIll|j MMMljTOBMB

:11

Z?" P

plEME^Éiip

SS

■1

s2í:;

Užil

r-r*

mm

/T^r—- —

Sljéls:

.j

rafiitnPř

psi;

r mMk

mJLEJŽĚsbi,...... ........U^fchajZ*-3—Eáll«.U H — ■»-■» ‘ I    -

mm

ES

y/A

=b

5Sbrr;-=S£~    --.^

'rt ■:! 1

: l:i'

r.\'x

'////,

jgp

iwjj^

íy

^.........

Olv. 61. Řečice Kardašova. Portál lodě.

■hp

mm.

2—I

(A

<2fc.

paní z Hradce a přeložena prostým rovným stropem. Po ohni r. 1814 zdi pilíři uvnitř zesíleny a loď v oblouku got. sklenuta.

Věž přestavěna r. 1615 — 20; po ohni 1814 dostala nový kryt formy cibulovité. Nad zvonicí bydlí hlásný. Ochoz dlážděn náhrobky z kostela, jichž legendy však většinou jsou setřeny. Citelný jest náhrobek Karla Leopolda Hettiga, faráře Řečického f 2,/5. 1717 a český Jana Adama Hillgarta, hutmistra z Karlsteinské huti.

Pil

mmm\

Tři zvonky pocházejí z r. 1816 a 1826.

li

Oltáře nevalně provedené v mod. gotice pocházejí z r. 1854. Obrazy sv. Jana Křtitele na hlavním, sv. Josefa a sv. Anny na postranních maloval A. Lhota.

Cenný obraz jest sv. Jana Křtitele, malovaný r. 1735 A. Herzogem ve Vídni (dle nápisu z r.

1871 od Skřety); do roku 1834 zdobil hlavní oltář.

Zmínku zasluhuje též sešlý obraz Šimona a Judy s pěkným barokovým rámem.

V sakristii nachází se Pieta sochařská práce dřevěná z konce 16. věku; u dveří v lodi visí velký krucifix z téže doby v kostele stojí kamenná křtitelnice a železný svícen, oba barokní.

Na starém hřbitově za presbytářem malý rokokový kříž z kutého železa.

Starý zvonek, monstrance, hudební nástroje a starší mešní roucha dodány do dioec. musea, sochy sv. Petra a Pavla do kathedr. kostela v C. Budějovicích.

Na jih asi čtvrt hodiny od města stávala tvrz, kdež se našlo více grošů kr. Václava II. Nový zámek knížete Paara, čtyřhranný s uzavřeným dvorem pochází z 1. 1720—55; jest beze všech architektonických ozdob a chová rozličný vykládaný nábytek z doby empiru (skoupený) a něco porcelánu.

li

lil

!f§gl

íill

r i_.

mm

mm

Obr. 62. Řečice Kardašova. Vchod do sakristie.

ísp

te-

tii!Í

m

h-i■—£.

B

'_\W

^\V“

'

V..:

»

P

==? =

■^,!|íi:i|,f|-i[lg:

P

0

rj

É

Uf

■

I

!l!ll| I I I I--+-H-M-4

Obr. 63. Řečice Kardašova. Portál do kobky.

Obr. 64. Řečice Kardatova. Dřevěný kříž ,    z 16. stol.

v

■■

P

B

O

N

o

Ol

o

N<

cr

3

?

Rožmberská bašta s pěkným sgraffitem z r. 1590, pozůstávajícím na třech stranách budovy z kvádrování, gotických a renaissančních ornamentálních vlysů, růžic a štítků s lvíkem; bašta opravena 1659, sgraffito úplně obnoveno 1879.

Spolí.

R. 1819 přišli při kopání základů k obecní chalupě pod hruškou na 3 dukáty^ 3 tolary, 2 jako sedmikrejcar a 173 grošů.

Stříbrec.

NOVÁ KAPLE sv. Jana Nep. z r. 1860. Z dřívější kaple ze 17. století zachovala se v dřevě řezaná Pieta na postranním oltáři a obraz sv. apošt. Petra a Pavla na plátně.

/V Suchdol.

Památky XVI. 148; Domečka 47; Franta 136.

KOSTEL SV. MIKULÁŠE,

založen byv r. 1363 pány z Rožmberka stal se r. 1364 farním. Až do r. 1820 byl si zachoval s větší části starý gotický ráz. Presbytář o dvou polích 5 stranami osmiúhelníku zakončený a dlouhými opěracími pilíři o 3 ústupcích opatřený, jest vysoký a klenba bohatou sítí žlábkovitých žeber zdobena. Žebra vybíhají z konsol téhož tvaru jako v kostele a křížové chodbě v Třeboni; svorníků zde není. Okna postrádají někdejších svých kružeb a jsou do půlkruhu sklenuta. Sanktuář s goticky článkovanou obrubou jest jednoduchý; čtyřhranný vítězný oblouk gotický má sražené rohy.

Z presbytáře vedou do sakristie čtyřhranné dvéře s got. kamennou obrubou ; sakristie o dvou polích jest vysoko do stejných žeber sklenuta.

ILl

É1

i!

PFH

____________i

!j

rffrf]— I ■ 4-■!- í lilii

Obr. 66. Suchdol. Půdorys kostela.

Ji

Obr. 67. Suchdol. Vnitřek kostela.

Loď původně kvadratického půdorysu, měla z prvu rovný strop, později — dle pozůstávajících opěrných pilířů — sklenuta do jednoho

f?

! ' li

\{

i-

*1

Ě>

'3t«

lári

>1

[.

ív

■dá-.

i-

ri3

5?

fetifcr

f;

Mi ■

II

pilíře o čtyřech stejných po\ích; konečně však stala se trojdílnou. Klenutí spočívá dnes na čtyřech osmihranných pilířích a jest stejné výšky s klenbou presbytáře. R. 1820 byl kostel o polovici lodě prodloužen, při čemž poslední tři klenby lodě sneseny a podobně prodloužené části lodě rákosovým

stropem nahrazeny byly; zároveň postavena v čele lodě nová věž a hudební kůr. R. 1855 dlážděn kostel, r. 1858 přistaveno na jižní straně presbytáře oratorium. Ve výklenku v presbytáři po pravé straně hlavního oltáře nalézá se nápis:

f§

tm

i!

Anno domini 1493 con-secrata est hec ecclesia per reverendisimv(m) in Christo patrem ac dnům. dnům.

Benedictum generosum de Waldstein episcopum Cami-nensem die quinta mensis 7my- Orate pro anima eius

m

^    'Nsr»

\lff «

ÉL-

mm*.

mstí

II

ti

Obr. 69. Suchdol. Kalich.

Obr. 68. Suchdol. Madonna před restaurací.

1887 postaven nový hlavní oltář s obrazem sv. Mikuláše od R. Váchy a na něm umístěna stará got. soška P. Marie. Levý postranní oltář zdobí baroková socha sv. Linharta; na pravém protějším oltáři P. Marie jsou tři starší sošky. Z ostatního inventáře připomínáme: starý dřevěný kříž k nošení, měděný pozlacený kalich z doby přechodní (16. stol.),

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Třeboňský.

bohužel nově nehezky zvýšený, měděnou barokní monstranci v době empiru vyzdobenou. V depositoriu nalézá se socha P. Marie s Ježíškem, l⁻45 m vysoká.

Na věži jsou mimo staré hodiny tyto zvony: Největší r. 1894 prasklý a od R. Pernera v Č. Budějovicích přelitý obdržel dřívější nápis:

(tknrg    Boíjlsr gojí mitfj in Bubram anno 1738.

a má tyto rozměry: 85 cm průměru, 64 cm šikmé, 70 cm kolmé výšky; koruna jest železná.

Prostřední má nápis:

Ojjppjpcit nmt Bubraig Borrimíjxf; in IBicn 1864. a má 59 cm průměru, 43 cm šikmé a 42 cm kolmé výšky, koruna jest 12 cm.

Nejmenší, umíráček, s nápisem: Dal K. Můller kaplan 1861 má 26 cm průměru, 20 cm šikmé a 23 cm kolmé výšky.

V Ševětín.

Trajer 100; Braniš, Památky XVII. 221.

VES Ševětín (Scewitinzco) vyskytuje se již r. 1228 v držení kláštera sv. Jiří v Praze; v letech 1435—41 získal ji Oldřich z Rožmberka se statkem

Lomnickým.

yv

Vítr'

Zla

a?/

L<

JXE

Li

'Jts>

lil

\7

V.

Obr. 70. Ševětín. Kostel.

Obr. 71. Ševětín. Půdorys kostela.

FARNÍ KOSTEL sv. Mikuláše pochází z doby přechodní; poprvé se připomíná r. 1356. Obnoven byl r. 1568 a byv s počátku 301eté války od vojenského lidu zloupen, spustošen a skopán, obnoven jesi zase r. 1635 s pomocí kr. Ferdinanda III. a přidělen k Lomnici. R. 1720 dostal vlastní správu církevní.

Wfí} ■ <- I I I 1 1 I 1-4

Obr.

fegl

SfeJ

m

evětín. Svorník z presbytáře.

-é

§§g

Obr. 72. Ševětín. Portál lodě.

Obr^74, Ševětín. Žebra a polosloupky z presbytáře.

Presbytář o jednom travé, pěti stranami nepravidelného šestihranu zakončený a opěrnými pilíři sesílený, jest goticky sklenut. Svorníky jsou hladké. Žebra žlábkovitá vybíhají z polosloupků v křížovém poli 1—1‘20 m vysokých, v osmihranu až ku dlažbě prodloužených. Okna, kdysi gotická, jsou v polokruhu sklenuta.

Též sakristie jest o dvou polích got. sklenuta, avšak bez žeber a svorníků; i vchod z presbytáře jest gotický.

Mezi presbytářem a lodí vyzděny 2 got. pasy kvádrové, do nichž vepnuta jest půlkruhová klenba, na které stojí baroková vížka. Loď má strop rákosový; hlavní portál jest gotický. Podobně jako v presbytáři byla při obnově i zde okna rozšířena a do půlkruhu sklenuta.

Hlavní barokní oltář lepšího provedení má v zadu nápis:

IG. HD.

IS. MP.

FC. SM.

A 1708

I postranní oltář na straně epištolní s Ukřižováním Páně jest pěkně řezaný a zlacený.

Kromě toho uvádíme: Stříbrný pozlacený kalich rokokový s lisovaným ornamentem a s nápisem A. 1745 D: 29. Mey; barokní ciborium se slušnou nohou; bílou kasuli s hedbávným pestrým vyšíváním a prádlo s vyšíváním národním. Barokní dřevěná křtitelnice má víko cínové.

Staré tři zvony odcizeny byly lidem vojenským v 301eté válce. Nynější největší, »P. Marie* zvaný pochází od Hilzera z Nov. Vid. města z r. 1873; prostřední posvěcen jest na jméno »sv. Vojtěchu a nejmenší »sv. Václav*; (oba jsou nepřístupny).

Třeboň.

Břežan, Vilém z Rosenberka 207.224; Petr Vok 82; Světecký, II 1278, 1284 ; V. B. Merer Paměti Třeboňské; Norbert Heerman, Rosenbergische Chronica; Dr J. Fl. Hammer-schmidt, Rosa Trebonaea; Aquilin Hrdlička, Liber memorabilium parochiae Trebonensis; Trajer 454; B. Grueber, Kunst des Mittelalters in Bohmen III 80, IV 163; P. Jos. Vačkář, Dějiny řeholní kanonie sv. Augustina v Třeboni str. 89, 130. 131, 132, 187; Franta 80, 94, 95, 96, 135; Dr. Jos. Neuwirth, Geschichte der bildenden Kunst in Bohmen I 46 L až 466; Dr. H. Thode, Die Malerschule von Nůrnberg str. 46—47; Sedláček, Hrady III 120—193; Braniš, Dějiny umění II 52; Braniš, Některé zvláštnosti starších staveb jihočeských. Památky XVII 39; Památky XVI 465, 474, 574—6; XVII 738, 739; XVIII 91, 93, 99, 100, 108, 64 5—660; XIX 578; L. Domečka, Průvodce po Třeboni a okolí; Robert Hartmann, Chrám sv. Jiljí v Třeboni. Programm stát. realn. gymn. v Třeboni 1888. Katalog retrospektivní výstavy. V Praze 1891 str. 179 č. 192, str. 236, č. 2, str. 237 č. 6 a 8. Dr. C. H. Vogler, Der Bildhauer Alexander Trippel aus Schaffhausen; Schaff-hausen 1892—3; Katalog der Gemáldegallerie im Rudolfinum zu Prag, str. 256 č. 52 A;

Method XXII 1896 č. 7. Mitth. d. Contr. Comm. XIII str. XCVI.

Město Třeboň bylo již r. 1379 zdí a příkopem opevněno. V létech 1525—1527 obehnáno dvojí zdí s baštami. Z tohoto opevnění zachovala se dvojí zeď s cimbuřím na severní straně, 3 bašty na východě a 4 na jihu. Bašty byly kulaté neb polokulaté, ostrou střechou kryté; tři z nich byly za našich časů přestavěny, moderním cimbuřím a nízkou střechou opatřeny. Z bran jest zvláště zajímavá dvojitá Svinenská s obydlím o dvou patrech a pěknými štíty z 16. století po obou stranách. Pozůstává ze dvou částí šikmo k sobě postavených, z nichž každá jiným způsobem se uzavřití dala: na jižní straně venkovní zdvihacími, uvnitř šoupacími a k městu stojacími vraty. Kamenné ostění vrat jest got. sklenuto, též malé výklenky 1. patra vykazují got. obrubu; valená klenba průchodu jest však do půlkruhu pro-

vedena a kvádrováním zdobena; taktéž štíty jsou již renaissanční a byly kdysi malbou a sgraffitem krášleny. Mezi touto branou a Novohradskou, která ve svých kamenných ostěních a brance pro pěší dosud si zachovala ráz původní, gotický, býval příkop vodou naplněný, přes nějž vedl zvoditý

**/

«X

Irl1

v \ •?

• 4b r

I■ •■" - : é

i\f

,va r=a

‘jM

wĚ

2^.

■    .v,.-

mzx

: , f

í tja I

•    .T@*«

£i

*£•'

>•*«

41

1 lil

^>^••*4 | :    .;■*., j ■

í- . .v*.. ; 4'4b &Afl-

%’ r ?

*

; «%*

t "W‘

£i

'€> *

tiká

■.

.

■Srí

■'t

Obr. 75. Třeboň. Pohled na město z r. 1699.

r-j

i*

^A-r

r\

IíÉ|é&«

-ti?

*r s

i<*l

most. Stejný příkop s mostem nalézal se před branou Novohradskou. Podzemní chodby, většinou zachované, spojovaly nejen jednotlivé bašty mezi sebou, nýbrž i s první vnitřní zdí, jdouce parkánem, jakož i pod vály s glagí. Od brány Novohradské vede po obou stranách vysoká, střílnami opatřená zeď v polokruhu k baštám. Opevnění to provedl řízením p. Jindřicha z Rožmberka proslulý rybnikář Štěpánek Netolický, prodlouživ tok >zlaté stoky* až k městu. Pěkná byla též brána Budějovická z r. 1605. Stályť po každé straně žulové sloupy s jónskými hlavicemi, přeloženy kamennou římsou, na níž stály 2 pyramidy. Nad obloukem brány té bylo vytesáno: P. W.

1611 na jedné, I F na druhé straně, pod tím značka

2.

í.

'i.

•áS

o.

<L

i©

t5^ y*10-

Í'fc'7

iri

jii

2.*

Obr.¹ 76. Třeboň. Zbytky podzemního opevnění provedeného r. 1527.

K vůli usnadnění komunikace sneseno toto sloupoví v našem století. Nad východní bránu Jindřicho-Hradeckou postavena v novější době škola, při kteréžto příležitosti budova byla zcela zmodernisována. R. 1564 byla brána ta malbami okrášlena a r. 1674 vymaloval zde malíř Šalamoun

Gottfried Job krucifix s štítem městským a Schwarzenberským. Po první sekularisaci kláštera obnoveny a ozdobeny pěknou malbou zdi městské od brány Jindřicho-Hradecké až k zahradě klášterní, jakož na konci téže

V.

'm

um

-v,

sa

■rr:

<<•

IV

w,

, - mi,

m a

m./i

m

IS

■Svili

Obr. Třeboň. Svinenská brána.

zahrady letopočet 1582 vedle dvou křížů a zbytky maleb dosvědčují. Klášterní sladovna a sýpka nesou letopočet 1688 a písmena T. S., brána Jindřicho-Hradecká na městské (vnitřní) straně štítek s růží z dob Štěpánkových.

KLÁŠTERNÍ KOSTEL SV. JILJÍ vystaven byl r. 1367, jakž

někdy nápis v kostele těmito slovy hlásal: Anno domini millesimo tre-centesimo sexagesimo septimo VIII. kal. Junii fundatum est mo-

nasterium canonicorum regularium ordinis s. Augustini in Trzebon alias Wittignaw per nobiles do-minos dominos de Rosenberg Jodocum, Petrům, Vlricum et ,

Joannem fratres germanos, primos |^| et principales ipsius monasterii fundatores. Dne 9. května t r. přesazen dosavádní farář Bůžek z Třeboně do Sviň, dne 12. t. m. dána plná moc klášteru Roudnickému k vyslání 3 bratří do nového kláštera a dne 22. t. m. zvolen již probošt. R. 1378 připomíná se oltář sv. Majda-leny a sv. Augustina, r. 1380 oltář P. Marie a hlavní oltář. V ty doby stavba chrámu již byla dokonána až na klenbu; neboť dne 4. dubna 1380

urči] Petr z Rožmberka, aby, kdyby sklenutí kostela se nedočkal, dědic jeho po 3 léta 100 kopami grošů na ně přispíval.

Vysoký choř, založen o dvou polích, uzavřen jest 5 stranami pravidelného osmiúhelníku a opřen o 5 pilířů o jednom ústupku. Z šesti dvojdílných oken, která se dosud nezměněna zachovala, jest kružba uvnitř klenbou kryta, z věnčí však viditelná, okno za hlavním oltářem jest uvnitř zcela zazděno; obrácena jsou k východu a jihu, kdežto na straně severní, kde přiléhá sakristie, okna scházejí. Jako ostatní kostel měl i choř původně gotickou klenbu; když však r. 1781 při ohni vysoký štít chrámový na klenbu se sřítiv, ji prorazil, obnovil ji stavitel Ondřej Novotný z Jindřichova Hradce v způsobu barokním. Zároveň upraveny i stěny presbytáře v stejném slohu: děleny pilastry s jonickými hlavicemi a kládím v stejný počet polí.

'í»í

wBĚm

Kil

■>

/*.

.*■'2

Obr. 79. Třeboň. Klášterní kostel.

i/

t.-.R-a

"i

Obr. 78. Třeboň. Půdorys brány Svinenské.

IX

Ji

ni-ínr

ji

><

l\ /

S______________/

7”

[X"

:r

■■

•N,

ns

bv=:-=i™í™£2VíVr

.w.::r

XlXlXlXlXIXiX

;<t ♦ *"* * fv

X

ř\

7XA

;<

í\ /T\ /

! X A

v

lx'*;

„x

/\

3i ITX

/ \7

| -1 I ■ 1 I I I -I I I IliH

___—ť.'_

x,

£,.„Y

iVTvtV IVIV ÍXYX , ^—'IAí/mAiAíAI

Mimu

.7

X-

Krt — j - :.t "v: t aac::-..- i_-

ÍFh IBMM

x‘

inu

!!/

.    , T/! X.....

fc /

80. Třeboň. Klášterní chrám sv. Jilji s křížovou chodbou.

•'

o,„

0>-<

ffl

Vysoký triumfální oblouk odděluje loď chrámovou od presbytáře jest dosud gotický, bohatě profilovaný a úplně z žulových kvádrů vyzděn a sklenut. Jako jinde tak i zde býval ozdoben křížem a sochami; ještě r. 1607 dán sem z poručení p. Petra Voka z Rožmberka nový kříž se sochami P. Marie a sv. Jana, miláčka Páně.

“7”“‘-----*..........

WH

>■!

WM

mm

Loď chrámová, původně rovným stropem opatřená, byla v 15. století sklenuta. Dvě řady křížových kleneb o pěti polích opírají se vykrouženými žebry svými o 16 hezky členěných patek a 4 prostřední kulaté sloupy, které dělí takto loď ve dvě. Na kvádrové kulaté dříky, z nichž vybíhají žebra klenby, přidělány při obnově presbytáře štukové hlavice korintické; první z nich zdobena jest znakem klášterským: infulovaným opatem, nesoucím na štítku znak Rožmberský. Opěrací pilíře o 2 ústupcích, štíhlejší oněch u presbytáře, nejsou se zdí spojeny, což dokazuje, že později byly přistaveny, kdy loď byla sklenuta. Osvětlena jest loď z jižní strany čtyřmi

:•

:-4

?•

ť;5J

■»

im

r. r*' *

M

$■

Py

>i

|j|i

\wn

jHHg

"i

■Á

i*

řJ+

11"

>*•

:\P

..

»**»

!,

řfifí

ÉáSlÉÉÉÉafcí

.*mJř

i.

~li3J

ll

r. 82. Třeboň. Vnitřek kostela.

vysokými trojdílnými okny s kružbou, z nichž první blíže presbytáře jest nápadně nižší než ostatní. Kresba kružeb jest tatáž jako v křížové chodbě, provedení však jest mnohem chatrnější. Nad kaplí Šternberskou, potažmo

.X.

\\\

.v*

sA

\S"'

řvy

rá

mu

MY. X

i «

■ fx

X¹

: ;|

■ ■■ !

I- 1

li

••

■jj*

TrtíST

$•"

•p

j&<Nr

CT^Iíf' T7

imfl

£-».

f. J!*rj

\ má

li

fl

Obr. 83. Třeboň. Klenba v kostele.

kůrem, nachází se kulatá růžice s kružbou; jest částečně zastavena. Na jižní straně nalézá se též hlavní portál, který ze starého hřbitova vedl do lodě. Hruškovité přípony s hlubokými žlábky se zde střídají; rovné nadpraží opřeno jest o 2 nosiče s potvůrkami; v tympanonu vymalován obraz

5?5;

QÍ

»/

w

F

S-

iO

©1

i

£

'M

1

i- '

g\W

V¹⁷"

LT

m

a

BÉ 3

.

^ iss

.y

O

m

í;:

m

rH

m

m

m

m

i

v/

Uf

m

i

I[|[|| I I 1 I 1 I i I 'i

Obr. 84. Třeboň Klášterní chrám sv. Jiljí. Portál z křížové chodby do lodi. — Detaily.

1y

Ji il-l

~=

9

lllllllll 11

i

Vj

Ťýjr

L; jí.

= =iSgj=5SČ5

aS'í

H

li

y

SPH

Í

•Wj

\\

v

ŠT

■L I

■P Mfe

R

r

N

_5I

\\Y

m

ÉÍT

Vchod z kúru do věže.

Obr. 85. Třeboň. Klášterní chrám. Vchod na kůr.

V

Zazděný vchod v křížové chodbě.

to

•1

HH

7a

■\\

^•\W

..^T¹" 7 '7!

¹ Tl    __|

iiia

iiLi mas

iíiil l|i ■

ip

mi

JjBil

mm

Obr. 86. Třeboň. Klášterní kostel sv. Jiljí. Hlavní portál.

1/

na omítce: Korunování P. Marie z konce 14. století. V levo od portálu přišlo se při restauraci kostela r. 1897 na zbytky nástěnného obrazu P. Maria s Ježíškem, jenž šel až za pilíř a tudíž starší byl než tento a kle-

nutí lodě.

-

Porouchaná rustika, letopočet j j[ ^ Q fj

»ťt]

al6Óy poukazo-

vály na pozdější opravy kostela a přestavbu věže (1607). Na severní straně vede z lodě vchod do křížové chodby; i zde nesou rovné nadpraží 2 nosiči s dráčky.

co

i.

:u

wm

msk

i.

■-

Obr. 87. Třeboň. Nástěnný obraz Korunování Panny Marie v tympanu kostelním.

Prostranná kruchta s knížecím oratoriem zaujímá poslední 2 pole lodě a opírá se o 4tý, poslední sloup. Klenba pod a nad kruchtou jest stejná, žebra jsou, jako všude jinde, vykroužená; okna nad kruchtou v čele lodě po stranách věže jsou dvojdílná a sahají formou kružeb svých do pozdní gotiky. Vchody z děkanství na kůr a odtud do 2. patra věže mají hezká got. ostění.

Vnitřek kostela býval někdy celý malován; ve výklencích poprsní zdi hudebního kůru byli vyobrazení sv. apoštolově. Nad štallemi v presbytáři na straně evangelia vymalováno za administrace kláštera Korneubur-ského r. 1643: založení kláštera r. 1367 a znovuzřízení kláštera r. 1631. Ve prostřed vymalován byl zdejší kostel; po pravé straně viděti bylo zakladatele kláštera 4 bratry Rožmberské klečící a odevzdávající chrám ře-holníkům Roudnickým; na levé straně vyobrazen byl Ferdinand III. s korunou a pláštěm královským podávaje kostel proboštu Korneuburskému. Pod těmi obrazy, v živých barvách provedenými, stály verše:

Quas sacras aedes pietas construxit avorum,

Et quas haeredes vastarunt more luporum,

Has restaurarunt virtutes Austriacorum,

Qui refraenabant molimina cuncta malorum.

Dosud na severní zdi lodi viděti pod odpadajícím bílením zbytky maleb nástěnných. Vše zabíleno r. 1729 a později, když kostel byl vybílen.

Střecha lodi byla původně mnohem vyšší než krov presbytáře, jež dělil vysoký štít, který se r. 1781 sřítil.

Jihozápadně přiléhá k lodi kaple sv. Barbory, vysvěcená r. 1491, jak starý nápis svědčil:

Anno domini MCCCCLXXXXI consecreta est haec capella in die Sixti ad honorem S. Christophori martyris, S. Barbarae Virginis et S. Jacobi Maioris per Reverendům in Christo Patrem et Dominům Dominům Bene-

■í

zX\

Vs.

ží

•A '

'O*.

KÍ.!“    : =

ES

irir

Obr. 88. Třeboň. Klášterní chrám sv. Jiljí.

Portál věže.

Portál z věže do lodi.

dictum de Walthstein Episcopum Caminensem. Dedicatio celebratur in dominieo post Maria ad Nives. Quicunque intraverit et cum devotione coram altari Pater Noster et Ave Maria oraverit pro páce ecclesiae et pro fundatore, concessit quadraginta dies de indulgentiis perpetuo du-raturis.

Nyní jest tam moderní český nápis stejného obsahu.

Kaple jest do dvou polí sklenuta; žebra vykroužená opírají se o kuželovité patky, místa svorníků zaujímají štítky s růží a hvězdou, znaky zakladatelů Petra Holického z Šternberka (ý 1514) a manželky jeho Kateřiny z Rožmberka (f 1521), kteří pod kaplí pohřbeni jsou. Vchod z ulice — nyní zazděný — má kamenné got. ostění ozdobené štítky s růží a hvězdou;

",

Balg

íí

les

mul i i i-i i-i-i-i t-4

Obr^SffT Třeboň. Chrám sv. Jiljí.

Růžice v lodi nad kaplí Šternberskou. Patka žebra a štítky z klenby kaple Šternberské.

Mi

'Št^EŤ:

MU*

Sm

•řEř¹

l[^S

rr~A

'■t*.

!M§!

gp

\\\

Kjlp

lil

mm

'í

Ví’

_ ,••*

|i -v ;

Cv Mf

Fff'

É5-v

TĚ

:©«

rímia-

■

mi i lni

lí

s»

::::::::=

i§==

|ij

•I¹!

7‘

mmSíĚtĚmBmémi=

•í

''■:7

iJlni.)##ni- I

LLřři

i'

\\ v

\v

~TTT—1 *!Í j 11

----------------------------------- --------------------

=ŤifntilffTTTTTnlli

v\l

Obr. 89. Třeboň. Klášterní chrám. Portál Šternberské kaple.

ll.

lilii

;\P

Pij

jr-g

-7

r=.-f

fpL

Ys,>

nad ním vystupuje na krákorcích, stejnými štítky označených, zděná stříška, která v čele nese sgraffitovanou růži a letopočet 1569.

Čtyřhranná postranní okna byla 1897 obnovena. Chodba v 1. patře spojuje kůr a oratorium se zámkem; vystavena jest na místě dřevěné r. 1724.

Věž postavena na západ v čele a ose chrámu; kulaté přistavené schodiště vede do 2. patra věže a dále k zvonici. V čele věže a mezi ní a lodí jsou dva portálky goticky sklenuté; ze staré got. klenby v přízemí věže zůstaly pouze patky, klenba jest novější. Dva mohutné rohové pilíře

ty

z nichž jeden jest kryt přístavbami, opírají věž na volných stranách. 3 okénka v hořejších patrech se nalézající jsou ještě gotická, okna ve výši zvonů a pilastry s římsou barokní; nadezdívka se štíty a střecha pocházejí z doby nejnovější.

Li.¹

Stará věž byla kryta cínem a olovem a korunována pozlaceným křížem. Dvakráte byla zapálena bleskem: r. 1489 a o štědrý den r. 1637, při čemž po každé zvony se rozlily. Po třetí vyhořela r. 1781 a s ní kostel, klášter a 60 domů v městě. Obnovuje věž 1489 shořelou dal ji roku 1607 Petr Vok z Rožmberka o 17 sáhů sebrati a opět vy-hnati, ale slohem již renaissančním, a třemi báněmi a vížkou zakončiti. Tomáš Třebo-chovský, malíř páně, natřel plechem pobité báně zelenou olejovou barvou a omaloval celou věž. Při té příležitosti obnoven i kostel, jak letopočet na lodi vykazuje. Práci tu provedl stavitel Budějovický Dominik Cometa z Eckthurnu krov dělal mistr tesařský Michal

Obr. 91. Třeboň. Mramorová polychromovaná pr}J z Krumlova, krytbu Joachim Šmolka \J socha Panny Marie v kostele.    1    J

z Přeštic.

Většina nynějších oltářních obrazů jest dílo malíře Petra Kecka (f 1730): tak obraz sv. Jiljí a Nanebevzetí P. Marie na hlavním oltáři z r. 1709; sv. Augustina a sv. Moniky v levé lodi z r. 1714. Na pravé straně jsou oltáře P. Marie bolestné z r. 1709, P. Marie radostné a sv. Vavřince, jejž r. 1715 obchodník s rybami Vavřinec Preinhelter založil; zdobí jej obraz téhož světce od Karla Skřety. Na straně evangelia: oltář sv. Augustina z r. 1714, svrchujmenovaný sv. Anny z r. 1715 á sv. Jana Nep. z r. 1756; pod ním visí kopie divotvorného obrazu P. Marie z r. 1728. V kapli sv. Barbory jest obraz P. Marie od Frant. Jak. Prokyše podle rytiny J. Balzerovy z r. 1748 malovaný. Hlavní oltář krášlejí pozlacené sochy velkých učitelů

církevních; oltář sv. Augustina sochy patronů moru sv. Rozalie, sv. Rocha a sv. Šebestiána, potom sv. Possidonia a sv. Aquilina; oltář sv. Vavřince sochy sv. Petra a Pavla. Tyto oltáře, jakož i oltář sv. Anny mají bohatě ozdobené a vyřezávané rámy a bujnou ornamentiku. Sochy a figurální část zhotovil sochař Třeboňský Jiří Andrée a Petr Colotto, rozený Benátčan, je zlatil. Tabernakl hlavního oltáře jest moderní. Oltář radostné P. Marie má ještě tvar 17. věku: v kulatém rámu nachází se lepší obraz P. Marie s Ježíškem a dole ve skříni za sklem mramorová, polychromovaná její socha asi z 15. století — 1'20 m vysoká; původní korunu má uraženou, nátěr novější.

V choru stojí »štallie« z r. 1722 od truhláře Jakuba Kóniga z Bam-bergu za 1126 zl. zhotovené, na něž r. 1729 přidány byly sochy čtyř evangelistů, sv. Vojtěcha a sv. Norberta. Pontifikální stolice jest dílo Antonína Dietmanna z Gerlenhofen u Ulmu z r. 1724. Slušná kazatelna pochází z r. 1791. Varhany zhotovil V. Pantočka, varhanář a měšťan z Dačic r. 1737.

Náhrobky. V presbytáři odpočíval Jan z Rožmberka (*j* 1./9. 1389) pod velkým mramorovým kamenem. Vedle něho ležela jeho choť Alžběta z Halsu (f 1394); její epitafium bylo na pilíři vedle presbytáře. Na straně epištolní u hlavního oltáře byl mramorový náhrobek prvního opata Beneše (f 1389 31./12.). V presbytáři býval také kámen z červeného mramoru Majdaleny Šternberské, manželky Jindřicha z Rožmberka 2'28 m dlouhý a 1'04 m široký s nápisem: AO • DMI • MDXXI • DIE XXVIII IVNII NO-BILISS. D • MAGDALENA MAGN1FICI HENRICI DE ROSIS CONIVX OBUT. Nad její podobiznou jsou tyto verše: ^

Stellifera prognata domo, forma antiopea.

Atque annis tencris praedita, quae fueram.

Pronuba, cui sponsum, quo non praestantior alter,

Robore, divitiis stemata Juno dědit,

Quid tamen ista iuvant? Species, quid stemata prosunt?

Cuncta simul dolor heus abstrahit hora brevis.

Byv r. 1781 spadnutím klenutí rozbit, vyhozen jest náhrobek ten a upotřeben k dláždění dvoru klášterního. Byv nalezen r. 1892, zazděn jest v kapli sv. Barbory.

Vedle její hrobky v presbytáři leží kámen Marie Justiny z Starhem-berga, choti knížete Jana Adolfa ze Schwarzenberga, s alliančním znakem Schwarzenberským a Starhemberským z r. 1681 ; legenda jest nečitelná T90 m dl., 1T8 m šir.

Na právo od této hrobky nachází se od r. 1744 hrobka opatů ; kámen jenž nyní hlavou dolů obrácen jest, má nápis: Cripta Abbatum, — quam fieri fecit Reverendissimus — Perillustris ac Ampliss. Dom. — Adalbertus Wenceslaus Prechtl — Saéri Apost. Ordinis Canonicorum regular. Late-ranens. S. Augustini — Abbas Primus Anno MDCCXXXXTV — Regiminis sui XXIV; jest 2'00 m dl., 0‘81 šir.

U oltáře sv. Kateřiny byl náhrobek Rožmberský s nápisem]: Hic est sepultus Magnificus et Generosus D. D. Henricus de Rosenberr,] qui obiit feria IIII ante Georgii A. D. M. ČCCCXCIIII. — Vedle oltáře sv. Vavřince viděti kámen Barbory Albertiny Kapounové Vratislavové z Mitrovic, paní

'm

Li

SEM

"■r

íĚa

•*

rr

■j

JF

Obr. 92, Třeboň. Štalie od Jakuba Kóniga z r. 1722.

V

na Kněžmostu a Vodici (ý 1643 22./1.) s touto českou legendou: Letha Panie 1643 vrozena pani pani Barbora Albertina Kapaunowa rozena Wrati-slawka z Mitrowicz na Kniezmostie a Wodiczi ziwot swug w Panu dokonala starzi wieku gegiho 20 let a 45 nediel 4 dni w tomto mystie pochowana gest 22 January; l'7l w dl., 0‘85 široký.

U téhož oltáře u dveří leží Vavřinec Preinhclter s 4 ženami.

Jiný náhrobek měl nápis: Sub hoc lapide tumulantur nobiles genea-logiae Jerolimensium de Aussti. Orate ergo pro animabus eorum.

V chrámu odpočívá též Peltráta ze Štítného, vdova po Odolenu z Chlumu; na kámen hrobový s textem odkázala roku 1414 7 kop.

Z inventáře uvádíme: mešní roucho z bí ého hedbáví, zlatém, stříbrem a různobarevným hedbávím vyšívané; stráni e z brokátu stříbrného. Počátek 18. století; dar kněžny Eleonory Schwarzenberské z Lobkovic. —

j®

o ÍJ

pp-řii

Obr^i

Třeboň. Kalich z roku 1745.

Obr.

94. Ti

V

řeboň. Kalich z roku 1745.

Mešní roucho bohatě vyšívané zlatým a stříbrným ornamentem, barevně emovaným; 18. stol. — Kasule a dalmatika: prostředek ze stříbrného brokátu zlatém vyšívaný; stranice z černého sametu zlatým ornamentem z krajů vyrůstajícím ozdobené. Dole vyšité znaky dárců Adama Františka ze Schwarzenberga a jeho manželky Eleonory. Práce Šimona Prandtstáttera ve Vídni; 18. stol. — Dvě kasule se znakem Rožmbersko-Halským z 1. polovice 15. století přišly do dioecesanního musea v Č. Budějovicích; kancionály jsou u křesťanské akademie v Praze.

Kalich s emailovými obrázky sv. jiljí, sv. Augustina, sv. Františka, sv. Moniky s Pražskou značkou ícb^ f i2APj a s nápisem ve spod: Ex munificentia honestae matronae Mariae Annae Wewerianae comparatus et ab Adamo abbate TrebOnensi consecratus anno 1745; 29 cm vysoký.

Barokní kalich jednodušší se stejnou značkou a s nápisem: Fieri fecit et consecravit Adamus Lischowsky abbas Třeboň. 1745; 0'265 m vysoký.

Stříbrné kování na missálu se značkou lvíčka a fčšj £ťŤlg3 a podobiznami sv. Jiljí a sv. Augustina ve prostřed; asi z r. 1750.

Stříbrná kaditelnice s loďkou, se značkou flAb z téže doby.

Velké ciborium stříbrné a pozlacené s Pražskou značkou fčsj; za víko slouží ozdobná koruna, měděná noha jest pozdější; 0‘44 m vys., 0T63 průměr kupy.

2 mosazné barokní svícny s hlavičkami andílků, 10 malých hladkých svícnů bronzových ren.; 2 velké mosazné renais. svícny; 6 cínových velkých svícnů barokních.

Rocheta s paličkovanými krajkami z 18. stol.

Breviář krásně psaný a miniaturami vyzdobený, jejž biskup Kamínský Beneš z Waldšteina r. 1498 klášteru daroval, chová se v univ. knihovně v Praze VI. G. 6.

Zvony. Největší s obrazem sv. Jiljí má nápis: InCenDIVM In • tVrrE exorlens, DenVo sVaM voCem sVaVIter AVgVstlnVs abbas aLtero anno Conf LaVIt fudit nos Josephus Perner Budvicij 1782. Rozměry: 131 m průměr, l⁻00 m kolmá, ITO m šikmá výška, 0'20 koruna.

Zvon druhý s obrazem P. Marie a s nápisem: Josepho a Lothring caesare regnante Pio VI pontiflce Viennam veniente refundor (t. j. 1782) praskl r. 1898 a byl přelit od Pernera v Čes. Budějovicích.

Třetí zvon má nápis: Joannes Adolphus princeps de Schwarzenberg haně campanam in avi sui principis Joannis memoriam restituit curam dominii Třeboň, gerente Joanne Bartl sub decano Fischer anno 1855. Rozměry: 074 m průměr, 055 kolmá, 0'60 šikmá výška, 0T2 koruna.

Čtvrtý zvon se znakem Schwarzenberským pochází z r. 1833; rozměry: 0 54 m průměr, 0 48 kolmá, 0'44 šikmá výška, 010 koruna.

Pátý zvon »umíráček< jest bez nápisu a má rozměry: 0'40 m průměr 0‘31 kolmá, 034 šikmá výška, 0'08 koruna.

Na severní straně přiléhá k lodi kostelní krásná dobře Zachovalá křížová chodba. R. 1369 byla již hotova, protože Jindřicho-Hradečtí dle ní stavěli u kostela sv. Jana podobný, ač méně pěkný ambit. Každá z čtyř stran čítá 7 do kříže sklenutých polí a 5 širokých do malého nádvoří obrácených oken. Opěrné pilíře, které sahají až do výše oken

1. patra, jsou přes roh seříznuty. Okna trojdílná mají pravidelné a velmi čistě provedené kružby; jedním oknem vedly dvéře do dvora; jsou dnes zazděné. Zasklení není staré; tak čteme na druhém okně křídla západního: Jstas Fenestras Curavit purgari Venerabilis Dom. — Aquilinus Hrdliczka — pro Temp: Custos Ecclesise — Sed Sine omni Consequentia — A. 1770 in Julio — par Vitriarium Carolinum Nusbaum. Jiná okna zasklena byla nákladem děkana Fischera za naší doby. Vykroužená žebra 24 křížových kleneb vybíhají z podobných hezkých patek jako v lodi a ve věži a spojují se v hladké svorníky; na rozích nalézají se místo patek sloupky s kuželo-

Ob ^5.

h-*

'-V

T*\

Třeboň. Křížová chodba.

vitou hlavicí a patkami, novější kamennou dlažbou zakrytými. Na straně západní pozorovati zazděný vchod s got. obrubou, který kdysi vedl z chodby do dvora.

Na straně východní přistavena k chodbě křížové kaple sv. Jana Křtitele, která se poprvé r. 1380 připomíná. R. 1483 odkázal Ctibor z Kozího k té kapli sv. Jana, kde otec jeho leží, na tabuli a dláždění 40 kop. Kaple o dvou polích jest pěti stranami osmiúhelníku uzavřena

a jako křížová chodba sklenuta; žebra vybíhají z trojhranných přípor, které k vůli lavicím jsou částečně seříznuty. Okno"^everovýchodnrjest úplně zazděno, ostatní dvě dvojdílná zachovala dosud i kružbu.

yi

Obr. 96. Třeboň. Klášterní chrám sv. Jiljí. Kružby z křížové chodby.

fc

šli

WĚ

mm

X 'i,

-

lili

li,:;;!

KU

fli

ii

HIS

li

K presbytáři severovýchodně přiléhá stará sakristie podobně jako předešlá kaple o dvou, avšak nestejných polích, uzavřená pěti stranami osmihranu. Žebra vybíhají z patek známé nám zde formy a spojují se v svorníky, z nichž jeden zdoben krásnou pětilistou růží. Prostor mezi starou sakristií a kaplí sv. Jana Křtitele byl v době pozdější uzavřen, v půlkruhu valené jednoduše sklenut a za novou sakristii využitkován.

Obr.^9^

Třeboň. Bývalá kaple sv. Vincence v klášteře z druhé pol. XIV. věku.

V křížové chodbě, proii kapli sv. Jana, nachází se hrobka kanovníků Třeboňských; kámen, který ji uzavírá, jest T92 ni dlouhý, T20 m široký a má následující nápis:

mars ne separet. Comune — Comu-nicum Laborum—Religiosis—Sub Regula Magni Patris — AVGVSTINI —

Charitas — Quos vita junxit

Sociis — Hic Construxit

íí

,.....

i au

li

L /i

* '-II

.ŠáT-W'

ES

i*

co

Quietis Repositorium — Quibus viator — Sortis tuae futurae memor — Pie precare — Requiescant in Páce Amen Anno Sálu tis — MDCCVI.

Z jiných četných náhrobků, jež tu byly, uvádíme epitaf Daniela Burdy, kancléře Jindřicha z Rožmberka, muže velmi učeného:

Anno domini MDXXI die octava Septembris nobilis vir Daniel Bur-denus magnifici Henrici de Rosis cancellarius obiit diem. Hoc loco sepultus.

Podlaha křížové chodby jest nad původní o 30 cm vyšší: při dláždění hroby i s náhrobky buď zrušeny neb pouze zasypány byly

a*

VéM

Na oratoriu nad sakristií nalézá se na oltáři obraz tabulový: P. Marie s Ježíškem 78 cm vysoký, 62 cm široký, motiv Madony Vyšebrodské z 15. století. Byl dříve v choru na oltáři; když r. 1730 tento byl zrušen, přišlo se na reliquie s nápisem:

Obr. 98. Třeboň. Někdejší konvent klášterní.

Hořejší stěny křížové chodby kryjí 24 obrazy z r. 1705 od Augšpur-ského malíře Sikmunda Můllera, představující život a zázraky sv. Augustina. Letopočet má pejsek na obraze u vchodu z kostela. V sakristii stejným způsobem stěny krášlí 1 obraz umučení Páně z prvé polovice 18. století; ostatní k němu patřící visí v hořejším ambitu. Krom toho nalézají se v sakristii starší barokní skříně v stavu dosti chatrném.

Hořejší ambit nad chodbou křížovou jest jednoduchou eliptickou klenbou křížovou překlenut, podobně také refektář a některé z ostatních místností, které slouží duchovenstvu za obydlí. V ambitu visí 5 obrazů

umučení Páně ze sakristie sem přenesených, pak podobizny opata Adama Lišovského (1744 až 1750) od Ferd. Marcotiusa, opata Augustina Marka z Bavorova od Martina Vávry, řehol-níků Leandra Stanglera a Bert-randa Radla (f 1777); obraz sv. Jiljí na plechu s letopočtem 1690, několik květinomaleb a obrazů mythologických bez významu.

riin

■P

r\

: ■

ii-- i

tím -,5;

r TWmi

ř.

Anno domini MCCCLXXVIII consecratum est hoc altare a venerabili patře fratre Wence-slao Nicopolensi episcopo et hae reliquiae videlicet S. M. Magdalenae et aliarum S. S. virginnm et viduarum continentur inclusae, titulus vero S. M. Magdalenae et S. Augustino annotatnr.

S křížovou chodbou hraničí konvent velebných sester řádu Karla Boromejského, který v nynější barokní formě v pol. 18. stol. postaven; po vyhoření 1781 nebyl více zevně opraven, nýbrž jen uvnitř v dobrém stavu udržován. Ve velké předsíni kláštera visí obraz ukřižování Páně, 3'45 m široký, 5'00 m vysoký, který pochází z r. 1747 a dříve vi-síval v kostele. V hovorně jest obraz sv. Jiljí, 90 cm široký, 1'26 m vysoký z hřbitovního kostelíčka sv. Jiljí sem přenesený a nad vstupem k chodbě přemalovaný obraz korunování P. Marie 60 cm široký, L00 m vysoký.

•\

. .*.v

* ***>• ^

"'á.

bk.

3fe

M #•

'•

X *•

j!

i. 'ááfe

%!

J'

/í?:

mm

Třeboň: Tabulový obraz Madonny z 15. století.

Po levé straně velkého klášterního dvora stojí rozsáhlé budovy — nyní sýpky a skladiště — dříve konventuální stavení kláštera. Risalit, v němž umístěny schody, jeví hezkou pilastrovou architekturu s barokním štítem, na němž nalézá se klášterní znak; budovy tyto pocházejí z 18. století. V kapitulním sále jest nyní lesní úřad.

Po levé straně spojuje kostel a klášter s budovami zámeckými — archivem — bývalé obydlí opatovo, z něhož v prvním patře dosud se zachovala domácí kaple sv. Vincence alespoň zevně v původní got. formě. Petr z Rožmberka dal budovu tuto před r. 1380 vystavěti a Jindřich z Rožmberka daroval ji r. 1395 klášteru. Kaple o jediném poli pěti stranami osmi-

•f.

£/- | . /

: ^ 3:|r

ii]

f

iH

*/r-

Obr. 99» Kaple Smrtedlných úzkostí Páně z roku 1721.

(/

úhelníku uzavřená a opěrnými pilíři sesílená má žebra a patky stejného tvaru jako kostel a křížová chodba. Tři okna dvojdílná — zazděná — dosud kružby své: trojlist zachovala. Po zrušení kláštera prodán r. 1788 oltář sv. Vincence a kaple proměněna v kuchyni a špižírnu.

Uprostřed dvora stojí kamenná kašna, kdysi hezkou střechou krytá, asi z konce 17. století.

Vchod do dvora tvoří profilovaná brána z doby 18. století, která kdysi spojovala klášter s bytem opatovým; zadní (vnitřní) kamenná obruba její jest gotická.

Při vkročení do dvora spatřuje se po pravé straně kamenný venýř s vytesaným nápisem:

Monasterium canonicorum regularium s. Augustini. 16 Sit nomen domini benedictum 39.

Z starého hřbitova zůstaly u kostela 4 sochy sv. Jana Nep., sv. Václava, sv. Vojtěcha a sv. Augustina, jež dal postaviti Vojtěch Seidl (f 1744). Velký kříž kamenný věnoval děkan kanonie Patricius Procházka (f 1778).

Z četných náhrobků, jež hřbitov kolem kostela se táhnoucí zdobily, zbyla deska do zdi vsazená s tímto nápisem:

domu Rožmberského Sekre

Letha 1606 dne Mies — syče dubna Spasitedlnie — v Krystu Panu usnula Sl. Buryana Bramhauzskeho tarze a Markety Manželky prvorozená Cerka 56 let sta — rzi gegi Alžběta a tuto po. ge. a pod tím znak.

!í

rw>

Cij

:l

ř:

!?-

f.-*4

řl|

r>-

-*V~

■&*. -S ':

s*-,

■    —— -t*

'"V*,.

r -Hll

. £>

. «•*• ' pÁlIŠKW

■>

Sr>

i '0J

"ís**

£j

rv

ír «... _ _ lT

jbr^lO

0. Třeboň. Zevní zámecká brána.

Tu, kde stojí budova c. k. gymnasia, zřízena kaple Smrtedlných úzkostí Krista Pána r. 1721    4. Oltářní obrazy: Agonia Christi a sv.

Leonarda maloval malíř Pietro van Roy; oltáře zhotovil sochař Jiří Andrée, malíř Florian Sommer štafíroval scchy a Frant. Novotný zhotovil velký krucifix z buchsbaumu. R. 1786 byla kaple zrušena.

ZÁMEK. R. 1395 děje se již zmínka o zámku (castrum). Nynější zámek sestává z předhradí s byty úřednictva a kanceláři a z vlastního vnitřního zámku. Od severu vede z náměstí renaissanční brána s Rožmberským-Ursinovským znakem z terrakotty a nápisem: Pungor sed non laedor — z r. 1605. R. 1608 maloval malíř Tomáš Třebochovský tuto bránu. Vedle

íí.

k\

7r

1 1 fciV

** i v

mm

p&g

-4

4H4

rdi

■rn*

. v ,.

Ir/*; *1

*n mrnm

lit!

mM

A/

k ; f.J

Obr.^lO^r. Třeboň. Schodiště v zámku z roku 1570.

ležící byt ředitelský byl někdy městskou radnicí, v jejímž přízemí se městský pivovar nalézal. Na východ vede brána r. 1610 zbudována, jejíž portál po stranách sloupy s architrávem a pyramidkami dosud krášlen jest. Hned vedle této brány dal Petr ze Švamberka r. 1618 stavitelem Pavlem Sasulem zbudovati kostel luteránský a k vůli spojení se zámkem vystavena chodba v 1. poschodí přes severní bránu, byt ředitelův a sousední domy až sem.

R. 1697 zřízena z kaple té nynější ředitelská kancelář, leseny a postamenty otlučeny a r. 1706 ozdobil tyto místnosti Táborský malíř malbami představujícími spravedlnost a soud. Na nádvoří mezi předhradím a zámkem umístěna r. 1709 kašna dle návrhu Pražského stavitele Pavla Ignáce Bayera. Stojan, z něhož teče voda do kašny, ozdoben jest 2 tureckými hlavami s havranem do očí klobajícím, co volné užití knížecího znaku.

Nejstarší částí vlastního zámku jest severní trakt jeho, v 15. století curia major, velký dům nazvaný, jenž příkopem a plaňkami obehnán byl. První

poschodí vykazuje dosud pozdní gotické klenby bez žeber z 2. polovice 16. století; druhé poschodí bylo teprvé koncem 16. století přistaveno. K tomuto traktu býval přístup po šikmých schodech, jež se přes příkop kladly a sundány býti mohly. Trakt tento prodloužen na obou křídlech r. 1522. Vlastní brána nachází se v jižní části. Jest tesaným kamenem obložena; do ní vsazeny jsou dva znaky Rožmberské, jeden z terrakotty, druhý z mramoru od Pasovského sochaře Eliáše Heinschwangera. Brána byla r. 1608 současně s branou severní malířem Tom. Třebochovským pomalována ; dosud viděti nad římsou 2 pyramidy a po stranách 2 sloupy s patkami a hlavicemi. Nad znakem byl nápis: Petr Vok z Rožmberka a pod ním letopočet 1608 na modrém lazuru.

Nad branou vypíná se čtyřhranná věž se starým cymbálem jenž má nápis:

|r j

bn^0:

(i

7j

i⁷

ISmět.

f-.

-v

YJ

y-j

1-

2. Třeboň. Malby v zámeckém schodišti z r. 1570.

Katerzina Rožmberská z Ludanicz. Petr Wok z Rožmberka a na Czeskem Krumlowie, wladarz domu Rožmberského oc. Slowutny Brykci zwonarz z Czinperku w Nowem Miestie Pražskem léta 1597 tento cymbal slil.

Stál 45 kop 11 gr. Rozměry jeho: 59 cm průměr, 28 cm výška. Část tato jakož i trakt od věže k zahradě pochází z r. 1570 od Vlacha mistra Antonína Ericera. Na vnitřní straně nádvoří zámeckého spatřuje se nad branou arkada o 3 polích se štíhlými sloupy toskánskými a kamenným zábradlím. Za branou, po levé straně vede renaissanční otevřené schodiště

z pískovce do panského obydlí. Pilířky zábradlí zdobeny jsou reliefy 4 evangelistů, na nichž stojí tři toskánské sloupky, nesoucí architrav s ozdobným vlisem, v němž uprostřed stkví se Rožmberský znak.

Ve vyvýšeném přízemí a v prvním patře jest renais. klenba s patkami; veškeré tyto místnosti bývaly malovány, jak dosud na římsách a okenních špaletách k vidění.

Stavení na právo od brány pochází z let 1599 — 1602 a jest to dílo Dominika Comety z Eckthurnu, stavitele z Č. Budějovic. Obsahuje v přízemí tak zvanou dvořanskou světnici sklenutou a ohromnými černými kamny rokok, opatřenou.

*1

It.

M:

2*1

'■V*

Petr Vok z Rožmberka dal ji r. 1604 od svého dvorského malíře Tomáše Třebochov-ského svým erbem, znakem své nebožky manželky paní Kateřiny z Ludanic, Jana z Šeřinu a jeho paní Marie Majdaleny, jakož i znaky svých dvořanů — v celku 32 — a kolem do kola malovanými koberci okrášliti; ve prostřed byl jízdný znak Rožmberský. Nad dveřmi, kterými se do síně vstupuje, byl znak Rožmberský. Jan Jiří ze Svamberka dal r. 1616 místo znaků Rožmberských a Ursinských vymalovati znak svůj a svých dvou paní.

Obr. 103. Třeboň. Kalich v zámecké kapli ze XVII. stol.

1/

Bohužel dal r. 1761 tehdejší hejtman panství výzdoby ty seškrabati a zabíliti. Když r. 1890 nátěr ten odstraněn byl, objevil se toliko onen Rožmberský kůň s erbem ve prostřed stropu a erby Svamberské s podpisy:

Jan Girzi ze Schwamberka na Ronsspercze, Worlicze a Zwikowie, G. M. k. radda prwni pan ode wsseho kralowstwie proslawenie G. M. wySocze urozenému panu a panu Petrowi Wokowi z Rožmberka poslednímu panu a wladarzi domu Rožmberského Anno 1616.

A nad tím spojený znak Rožmbersko-Svamberský.

Alzbieta ze Schwamberka rozena purkrabinka z Donina (v právo) a Alzbieta ze Schwamberka rozena Colonowa swobodna pani z Felsu (v levo) se svými znaky nad těmito nápisy. Po ostatních znacích nebylo

více ani stopy. Nad druhými dveřmi do pokojíčku jsou léta 1602. Okna těchto místností zdobí dosud staré železné mříže okrášlené pětilistou červenou růží.

V západní části zámku nacházela se malá zámecká kaple podle věžičky ještě na plánu z r. 1699 znatelná a již 1522 připomínaná. Byla andělským pozdravením, křížem, rozličnými znaky a laubwerky, vše práce štukatérské, vyzdobená, což r. 1768 otlučeno bylo. V prodloužení zámku na sever nachází se erbovní sál, r. 1600 vystavěný. Strop dělal dvorský

yrmij

pí

ífiKs

í| U

5 tri

xv

es

Éltš

Obr.^iy4. Třeboň. Moravské majoliky z počátku XV11I. stol.

truhlář m. Oldřich Taxner z Krumlova Ve prostřed byl »kůň« Rožmberský, kolem něho 4 znaky, 16 velkých, 80 menších a 16 spitzrosen vše vyřezaných, zlatém a barvami ozdobených a do stropu zapuštěných. Strana jedna ozdobena nástěnnou velkou perspektivou, kdežto na protější zdi malba na plátně provedena byla. Malby ty zhotovil též Tomáš Třebochovský. R. 1661 zřídil zde hrabě Jan Adolf ze Schwarzenberka kapli ke cti sv. Kateřiny; r. 1728 přidány na oltář sochy sv. Jana Nep. a sv, Valpurgy. Na jejich místo přišel r. 1746 nynější oltář s obrazem sv. Václava od Fr. Karla Palka; oltář zhotovil Krumlovský sochař Jan Antonín Zinner, pozlacení provedl Matěj Leonard Dora z Krumlova. Krásný stříbrný a pozlacený kalich s vypuklým vyobrazením: Kristus na kříži, v zahradě Jetsemanské, bičování a sv. Barbory pochází ze 17. stol. a přišel sem ze zrušeného kostela sv. Barbory.

Podobně nádherně vyzdoben byl sál ve výstupku do zahrady, jehož stěny pokryty byly 12 podobiznami císařů, pročež se také císařským nazýval.

K*

MM:

VO

£SSf , TÍ

Obr. 105. Třeboň. Vykládané dvéře v zámku ze XVI. stol.

R. 1681 odstraněny sešlé lunety ze zámku a za ně udělána jednoduchá římsa pod střechou celé budovy.

Z původního starého nábytku, starých obrazů nezachovalo se v zámku nic; neboť po dobytí Třeboně dne 23. března 1622 odvezl vítěz Don Balthasar Marradas tapety, nábytek, hodiny, malby, oltář, figury z kostela sv. Jiljí na Hlubokou a, co ten zanechal, odklidil potomní velitel posádky Zdeněk z Kolovrat jako obrazy, figury, konterfekty, plné vozy na Uhřice. Vnitřní výzdoba a umělecká úprava zámku, jež odnésti se nedala, sice

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Třeboňský.

zůstala, padla však za oběť nerozumu dob pozdějších. Co tu nyní staršího jest, pochází z doby Schwarzenberské aneb odjinud sem přivezeno jest.

Sem patří malé krásně vykládané dvéře ze 16. století, pocházející z knížecího domu na Hradčanech v Praze; 3 dvéře vykládané a pěkným mosazným kováním opatřené z 18. stol. ze Zlato-Korunského kláštera. Vykládané šatníky, prádelníky, skříně a kabinety, kamna čtyřhranná z Rožmberské bašty z 17. století; 5 hnědá a 4 bílá kamna z doby empiru; 3 benátská zrcadla^ množství porculánu Míšeňského, Vídeňského, francouzského, japonského a čínského — mezi nimi také některý se značkou Hubel in

: smm,. “SFj

ii

r*» e

L»*

r j »    »

t r i’ # i

-f o-n 'p-fr* !

^IžSk

45^1 mc#5í[gfi

•    ...s4 tl

ir-T^rTir!

í!

ÉlSJ

mm *

íFi

fA

a i 'i«9

.'A    < £}

b^KHK

lv

*****

■» 2

* 'ÉL

Obr.

6. Třeboň. Lusthaus Petra Voka z Rožmberka z r. 1605.

Prag a Malwitz F.WW —; majoliky, částečně s malováním lidovým — jelínky —, z nichž jeden džbánek nese nápis PAWEL HANVSEK 1713, a broušené sklenice z konce předešlého a začátku našeho století.

Z obrazů uvádíme: Tabulový obraz Vzkříšení Lazara z epitaíia Boro-vanského probošta Jiříka Jaudta (f 1670), 17 akvarelů od kníž. malíře Ferd. Runka z let 1797—1819, představující kníž. statky, zámky, zříceniny v Cechách; velké bičování Krista, kopie dle originálu Pavla Veronese od Petra Sporkmansa z r. 1650. Konečně mapa panství Třeboňského, malovaná 1684. renovovaná 1823 s 2 pohledy na Třeboň a mapa kníž. panství: Třeboň, Hluboká, Drahonice, Protivín, Křešťovice z 1. pol. 18. století.

Za zámkem v zahradě stával nádherný dřevěný lusthaus, který dal Petr Vok z Rožmberka postaviti; r. 1605—1606 vyzdobil jej Tomáš Třebo-chovský svým uměním za 256 kop gr.

Dům naproti zámku, v němž nyní lékárna jest umístěna, dal Petr Vok na místě dvou skoupených měšťanských domů r. 1605 vyzdvihnout! a pro knihovnu a obrazárnu truhlářem Oldřichem Taxnerem a malířem Tomášem Třebochovským pěkně zaříditi a vyzdobiti; konto malíře obnášelo 391 kop.

WMk

tv\ \\j

;víj

mMCď

?m.

tv'J

£&■ ■ '*%

IJ.i

\fgl

'?■: 'L

r '*á

:;8|

i:

^V'“' •

■ JWm

•o *

<*&

(■,

Irf?

**, ,"S

*» o?

;VW#

tu.

»n

ii^ . :; ř

gwflRř' •;>?;•* / <C ¹ ,L

[gSfeij

it

f;

KvS

r*rt,

tm

j'!r

il

5-vg

r3l*

í%

ia

2

ž I!

■' fiv *

jí

.V*-³*"'

sSiš

£P

pl

L' i,    iřilk ■

u m.1

■■

:₄ .tas

'*1

■i

Třeboň: Tabulový obraz z epitafia Borovanského probošta Jaudta (f 1670).

,S

áwA' £ri»s

• -

«#

\i\

■ .J

Obr* 108. Třeboň. Obraz na plátně s křídovým podkladem z 2. polovice XV. stol.

t/

w?

Sf

pr

.ís- (r® .

,.

ppi

®^gg,'sr j-

iS

i?

íx^? MX%

Obr. 107. Třeboň. Křídlového oltáře pravá půle ze XIV. stol.

ii

~l

^VOUOVU

řffof T

imc

c w rrro

.—Z

J?

CSKN -

»i

7á

Gfr

***£> ^

st

»■

|Mf*Hř)W£j Bufeáo&i Kriiv^Wm SLtfWfhVVWi tfk-XJetttu:? mimtuiobvsc Sít&W< woft' Rovrfftj mc nffnuw&m/

nÉgdfó&jj

mm»>

ner

iflVrtt

■ mr-±a

noiuímf

dp tmína®

tm* úĎtótf & at nvefeňv

BuoCi ntwmnvv otťyucm w+j«>iid $tetfy*tmvpoff<$i &tt#to$ncw namvďttvflhuwi vyTmu f»vcm pffmtnfSpcgyjggw

twíxmm/Spnto^a bíjM:

Pítcnc ív0wí» ftmmmmtmr

*Ai fffcem* ofcb«tccfiuewv6V

rzžVz?;,

i¹

i w

T ••

:■;;

Sj"

'ťTKĚt'

iMSiifcaiíMI

L imZ

■ fxsj

wm

**i*

-■ •* ■

Obr. 111. Třeboň. Desky na bibli Litoměřické z r. 1414.

t —mr~aj* - -j*v

tj

Mi*

,4

*0

€í

h„

»:fí

‘S¹

!’*

:.V-

lC?

H’J

...

Obr. 110. Třeboň. Inicialka z 2. dílu bible Litoměřické z r. 1414.

íigijisLys

.*' ■' -

¥

* *4' * rítjj

u

Wm-fLWřWtí tiiirwi mifíř . riwemtflfjKOjJM/memíio

fWrmt® rtftflaicřntvonc mrtc

imm mt6 ■ tdwbanvtv wmtf

r*>

Mň&wmow mffítft rwfffá fttv fwwc- £D<K5«mntt#‘S umí

MfQtéMMmwc brníte- Opi ^ SoRbow    wrmvaiw

■*

iá

• ■»

Mr

in

V ■'

S**

JLLUJLJ

. a.. •

IK

I;

41

&"¹

------srm— —*-

¹ A    ' * ^

Jk    v -v/ ? j H

&s ^,.-..^njswí;v:g b

^,cfrfříoá-W»M<«wríw«6.

firc^farírmďtrtttt. fVnw    Wííorifím

y fftuv řťtieno ítVífiurtM' ffmr/Hv fto «w^v«ř»i fftttcrtmnu ^

* (Tow^cfrrwnc5w«řhwNifffo

íHřnfřwio fwřoíi wrtid-2?f.t scHvrmttotfto CftTMtmtt fítfTV’ fííMa mOJPftfbW rofíOTOM Cí>0

»V» W fto mro y/imottx-»btKt> c?rt0 flv? 6íu (txfMefimnt* fič »n* řeffcftw mítvnwft irfrtflwíV rtvfffc* flr;iu fr<Hic w*.mnm(cn-*UKft>votmí6a ■ wti i to ítcfř/ťtíWWřMriWítwiw^w rr^VSorf^Hn’ íaďw^fr rp »n&iK&0 hnlowuftvUfiy <rfn rof«t«uř»iřh^ ticmr© wíř-ftvic

M unwu’isnr«ptot! -irim^ťí* o hn-wtc ftnluow* fmtfMwršm romfc msT mjípdotrt PMnfwi® ortMUnri* fnwďv ivdFnrt fiiw v«ynyf m*v& ftníwvfhw) .1 fcpri Sofm PcmftrftMU-wnuw c&«m w .imcfaťfftiw nncft mediem wch- /i) v nxttft fiwWeh «vaw ttcřo wfrcfifc eftw* n- wcwo ftf» «*ÍK> vbaSňhht «6b« fWíirr flc

fUn«m í rofto «iřwtwntfa retu • /SQjíki í o po«rtí<$ v/fiwmt»v<v •P«WV rio/^h^intoř/ftwíro v JtfB-rttfcmro iHt vdwwwdfli tJMW    -fřttftoWmcfs

fsmLmfímmmv tsmm

m wrwfflmiv *vř»nl«nvfhvii ťivmiicfwpfír w itauitWhm** raKfl* MiHWt tfftVOWKWf)?^ pwm$ rfoiic^jpřtaiO tej*-.vptoFm^řhwc ttctuřufhmo 2S.ÍÍOH ivmnmiatrilMdtewnf irefm- Vh< v pfť*řrrtOwn třoft»ftfí í>frt6 lytUh uttv w»í>M'iin &m

niv    sn? fw wWv

0> Hrt|)ifR wčw'£*wft-4j»sff<Wí& mv (VfWnpw twfíhsfíi IW" WÍUftv^yrt ttiiwtoimwut*

1%

šC

/v

|j=™

•ti

QAttmotm

ravifijcfftpíto

Jcsi obit#    V

ComíV ^<tnvcCoVyvtfe*stt>-ve tWouc w>fe -0 W<c« jHb<\ k\feitcl&<U>itcnaftm ncivi wřít Hcwicsn-e-^íKK^ouá k* <t»uyc( ĎWM $<l.wrďvv ftíaUn

tWfílCflV

Í¥#?Í

li

Ui

,. tcrcC'o;rt^vfrtrttreíw pobvCoMteno^ twft u k rVvcC>o<|ř nmofef fltfHlík cmča* <&tm’cít říti&o fkty

my dwróttcmry ctv^mfíoí

C Ďwofv/f tveťíC vjkllVCÍ WÍ lamtfn íuiiHVC fionc/mtco vffl nníUtftfucfi tvc^lvftmv ydftkcSf ťtcftvri aneref £wy jptvC m&afefe/VHfccS »w *•

ut fcSmcík $»ie/a5tBí<iÉaf ÍVCft/VBWfftď fevfe v(w mio $kwcf feSvíifefřmír ivf ;rtuoCaf ^cfl" fetf tocfiři "eni/aveŘi-VíPcCtft íkOioSv oiic $vim*cí<nv-/í Unmřf rte íittvcCc ; tvftc flvou&ott tnr W w fn Dlít pwfívm cn£o cxfccnvcAvfnM mc tv vo^ft/

•cícíiv fit WuofeimicnyCv

Vv««c ftnf*-? amtyctcnc mmo (kSCc jio r

c tetiny fcik 5foivcfowu »t cKfrtpmftfrttfeftmnrcfov

iwtMOiyc ía*i\ma na»c6:y ua •^temto jyvřh tBiofřví- &mvc s>ífr Iívohc^

9Lv

^louofow*

CrtCTTo Or 0rTr*

/i .    -

fmtťScn^

lioimiiff itiuwur un>i iOoGť íoifrkmln

li-

ftty JbnrtfT<>V\ntf»^Htttmc>tvtcft ^ c-íktoiv icf w ■&.(<& tn ffjtvi cí; ftntow i*ufcrfe£/írt &\v0av>B<Xi wcVvicCi frmi^oafTouo řwifc,U K$čCffeCio4J<>ft<tfc£ ř mfuuwr £kfBoM’im ftv;e ^fic0iv<(sc Bo fuo&vn £ <0    povím* ro

Die nenu (vifnvcn/anncívn fv now Wtfm^^Aícfí (vtfcea lvi Ctty 6u$cícmvc offtofpoSvuttf? mcíntŘ-apovaf -tComcv iikevu ^c&cfrtmoivu^BOiSrtfrt ctcfř- a pítoSvfocfvmu tyvtírf (vc<*c 6of poSvn řiiycmu Wíftýcv ttctwi t^cffcuwcí/Hc& ejcmsicivma Ccm fcafua Hrtiwnxicivnn fewc tfcímftcfowtAta&iom facuoxv-ítjwtcftnťv fen’ feifefefíwi feiwi toíio Snc-tctm fe j$vfffictf;mí'cíffé nmiSoft/fom

IX

88

V prvním poschodí traktu hledícího do Lipovky byla knihovna, užší průchoditá místnost s okny na dvorek byla pro figury a obrazy. Třetí díl katalogu Rožmberské knihovny má co dodatek na 13 listech 140 čísel maleb.

Tak zvaná dlouhá chodba spojující zámek s kostelem pochází z r. 1606—1612; stavěl ji Dominik Cometa z C. Budějovic; i ta byla malovaná.

V polovici chodby vedou schody do archivu. Krom vlastních archiválií chovají se zde:

missál Slověnický s pěkným obrazem ukřižování Páně z r. 1398; 0'324 m vys., 0’225 m široký; 3 obrazy tabulové z Majdaleny: 1. Ecce homo se svátým Prokopem a červeno-bílou tapetovou malbou 85 cm široký, 1‘23 m vysoký;

2.    Panna Maria s Ježíškem ve prostřed, se sv. Matějem a podobnou tapetou, stejné velikosti. Oba tyto obrazy patří dohromady, tvoříce oltář křídlový; malovány al tempera pocházejí z konce 14. věku;

3.    Ukřižování Páně, malováno na plátně s křídovým podkladem a jest z druhé polov ce 15. stol., 94 cm široké, L60 m vysoké. Při prvních obrazech mysliti třeba na Třeboňského malíře Michala, při třetím na malíře Jana (ý 1488) též odtud.

Bible litoměřické díl druhý z r. 1414, v němž všechny iniciálky, 41 cm vysoké, 33 cm široké, každá v modré a červené barvě ozdobně provedeny jsou; 7 iniciálék provedeno jest nádherně ve více barvách a ve zlatě, 44 iniciálék má pěkné obrázky 8'5 cm široké a 105 cm vysoké, jenom 2 obrázky jsou 8’5 cm široké a taktéž 8'5 cm vysoké. Z těchto obrázků přináleží 28 malíři z r. 1414, 16 obrázků a to f. 179, 183, 185, 188, 189, 190, 192, 193, 195, 196, 197, 202, 204, 230, 242, 249 malíři Stephanus W. z r. 1556. Písaři svědčí tato dvě místa fol. 204:

A tak konec gest druhé stráni Budyzz myli buoh pochwalen. Anno Domini Milesimo trecentesimo quadringentesimo XIII finita est secunda pars Biblie in vigilia assumptionis sancte Marie (14. srpna 1413) a fol. 259: Anno domini Milesimo quadringentesimo decimo quarto finita est Biblia per Mathiam de Praga in die s. Apolonie feria sexta (9. února 1414).

Díl tento měří 34 cm v šířce, 48'5 cm ve výšce, jest v tuhých tlačených deskách vázán, jichž rohy a střed pěkným mosazným kováním a sponami opatřeny jsou.

List z velkého kancionálu s písní Mariánskou s pěknými iniciálkami, 32 cm široký, 52 cm vysoký z 15. století.

Dřevorytina při písni na přinesení Lutherova traktátu do Cech z r. 1525, 19'5 cm vysoká, 14'5 cm široká.

Spojený znak Rožmbersko-Svamberský z cis. diplomu z r. 1614; 13 cm vys., 105 široký.

Dva tabulové obrazy s podobiznami neznámých 2 mužů. 17. století 41 cm široké, 57 cm vysoké.

BR-

r'.

;„v.

r*F

.(

9&5-

*■]

L!

:A

R*-

•:*

fl3,.

p®?S

i!

>;■ vť

flB

£v 1

L.

f*

in

rr>

:

i** V 4$

ÉL

;VV*Ss5*v

'&&•' • ■•••

s.

*is;

'J

fot-

.

■!

'H*/

hú r”

ÍÍ,x

!'fÍ:: ;

r?**

íii'í

i

ťn"f

Lián

či -

JHfr %

f    "I*'

s.

b.

mi**

.■ -

m*

■ Tjb

sf

tel

Jř

-v

L-jfc*

íl

Třeboň: Tabulový obraz z Majdaleny. Konec 14. stol.

%- *

Ir

0'Wk

*ÍÉ

<* JE

f*

X,-/ ' -•

--

Wp&Or^

(■

i#-

H, .

/T’

na ý:

C,'.-.,4'

■w

E,-a-

Obr. 114, Třeboň. Imciálka z písně Mariánské 15. stol.

ífatcm^taírpm    ív.atmašton

*cttt _rmnnrflli?Huiti cknmtmtX# minií'

•    .,^jk

V,

cyfrt»yflI«típobl«Rflbí^af>pd...::::.... mota. ftUnijPý povolovali

w!S8í22g!}@S2&>

li,-

■«>

0*

B p"*®

I

é*

Síí/#SX

k&Sw

'"o pfff

mm

<>

m

sUsí 3

l ££r 5 -•

ss

Má

Obr. 115. Třeboň. Dřevorytina z písní ..O pohnutí Pražském* z r. 1525.

£5 o .

í|\‘

ríl

řií

:cl

Bé

►/'

s?

‘A

»v

[--N

íf*.

IV* *•-, 1

k a»;V «s

vy

lni

íbt

í:

y4

(c

Pt

#•

c?

ťt

tc

If

lit nutily M off rfófódctqyvwfiosťo v

WWW

Obr. 116. Třeboň. Malba v majestátu Švamberském z r. 614

Obr. 117. Třeboň. Obrazy na dřevě sv. Rochus a Šebestián.

Obr. 118. Třeboň. Dřevěná socha sv. Anny s P. Marií ,yi& sv. Janem Kř. z kostelíka v Majdaleně.

Há

mt

k.

T-1

y?

Obr. 119. Třeboň. Dřevěná socha P. Marie (?) z kostelíka v Majdaleně.

4,

-v

*■*

?w,

,-3

"y&Ptf

<ři3

*r :*

/i

Obr. 120. Třeboň. Socha sv. Jana z vítězného oblouku z r. 1607.

<3«*

£k

UHk

£«t :

IMMm. i4

JmJutWMmwW£*F

-éX\

>

V

r ■ i i    I |

- ■

>■ *,

■\:'4

⁵ ,fs

¹ -

H

li ■

|;

• T

I

N

1 -

m

m

§4

74;^

fóyfQmm&n°Jg

/

í-

ff * 4lj

a

m

ďí

1 m

í:

* m

íC**^

ív-

/

'r i

.: a

* ■■>■' •m%at

?j&,■ • f

%1-

:

? -

ífm

ítíí⁰ .fev.J4*#

II 8

H

gjf 'X

II

. 1

Jí

k#.i

m-

•s*

a

Q-

*S

X

. 4 í

*. * 3

áfJL

I 4MME

'*£/*•* .

m

Sfe-

n;

■■Éfe^aHL

• * - - \ •

Třeboň: Ukřižování Krista (z missálu Slověnického) z r. 1398.

Uf

: :> č;

\

Dva malé obrázky na dřevě: sv. Rochus a sv. Sebastián se znakem Dětřicha z Germersheimu a jeho manželky rozené Inselin; z polovice 17. stol., z Modré Hůrky, každý 24 5 cm vysoký, 9'5 cm široký.

Sochy: P. Maria z 15. stol. 1T0 m vysoká.

Sv. Anna s P. Marií a sv. Janem jako dětmi na rukou 1*21 cm vys.; tatáž menší 64 cm vysoká.

Dřevěná socha — potažená plátnem sádrou natřeným; sv. Jan, miláček Páně, z vítězného oblouku kostela Třeboňského z r. 1607; 108 m vys. Archanděl Michael s bohatou polychromu, 16. stol.; 1*03 m vys. Krucifix s 2 soškami a 2 svícny, vše ze dřeva, řezané s nápisem: IOHAN • S • M • 1693; 81 cm vys.

v'vV:*

Obr, 121. Třeboň. Městské pečetidlo ze 14. stol.

I

Obr. ía^-Třeboň. Pečeť stříbrná z r. 1556.

!/

Právo města Třeboně zlatém kované s nápisem: LAYRENTIVS BENE-DICTYS MEZER PRO TEMTORE PRIMAS TREBONSIS a dole MATHIAS ADALBERT VS HASMON A MANFELS HOC TEMPORE CAPITANEVS DOMINII TREBONENSIS ANNI 1671 60 cm dl.

3 židle z 17. stol. potažené kůží s lisovaným dvouhlavým orlem na

lenochu.

Pečetídko měděné z 14. století s nápisem -j- S ’ BÉRTOLDI • DCI. AB. DENHVSE. 3'5 cm v průměru; nalezeno r. 1862 v rybníku »Světě*, v zasypané staré studni na někdejším předměstí Svinenském.

Pečetidlo měděné z 16. stol. s nápisem: POTENC ZTERNISC 3 cm

v prům.

Měděné pečetídko města Třeboně z 14. století s legendou: -f- SI-GILLVM • CIVIVM • WITIGNAW; 6 cm v prům.

Stříbrné pečetídko města Třeboně z r. 1556 s pěkným gravírováním na rukověti a s nápisem: SIGILLVM CIVIVM WITIGNAW 6 cm v prům.

Mosazné pečetídko cechu řeznického v Třeboni z r. 1652 s legendou TATO PECZET NALEZ! POCZTI: CZECHV RZEMESLA RZEZICKEHO

MIESTA TRZEBONIE; 48 cm v prům.

RfŽelezné pečetídko pořádku Sladovnického v Třeboni z r. 1707 s nápisem : POCTIVÉHO PORZADKV • SLADOVNICKÉHO • W MESTE TRZE-BONI; 5 cm v prům.

Železné pečetídko menší téhož pořádku z r. 1707 s tímže nápisem 31 cm v prům.

1/

Obr. 123 .Třeboň. Pečeť poctivého pořádku sladovnického z r. 1707.

Obr. 124.přečet’ cechu řeznického z r. 1652.

i/

Roh kachlíku s cimbuřím, panošem a králem (David a Goliáš) nalezen r. 1879 na ostrově v rybníku Světě při dělání vodovodu; nyní v museum Budějovickém.

Kachlík s pětilistou růží nalezený v rybníce Koclírově, nyní na Ohradě u Hluboké.

Zbytky gotických kachlíků nalezené při povodni r. 1890 v zasypaném

příkopě.

Hrl

llTli

oiíi®

Obr. 125. Třeboň. Pečeť Alberta ab Denhuse.

Obr. 126. Rukověť stříbrného pečetidla městského.

Obr."l27. Třeboň. Roh kachlíku.

\S

Někdejší radnice č. 1. pochází z r. 15661; věž k ní přistavena s přispěním císaře Ferdinanda III. r. 1638. R. 1674 provedl malíř Šal. Gottfrid Job na štítu radnice čtyry erby. Nynější zevní fagada upravena po ohni 1781.

Dva cymbály slil r. 1638 Vojtěch Arnold, zvonař Pražský; nynější pocházejí r. z 1827 od A. Pernera v C. Budějovicích. V průjezdu staré kamenné obilní míry s růží.

V nynější radnici, moderní budově, uschován jest archiv* městský, obraz sv. Maří Majdaleny z počátku 18. stol., 2 mosazné renais. svícny,

li

J*—mm! i

jí

V!

f' %

rt

r~

• Mir”

m~*s**i * znrjjjřz-.

Obr. 128 Třeboň. Náměstí se starou radnici.

hezký barokní krucifix ze dřeva řezaný a železná truhla s zajímavým kováním a zámkem gotickým z poč. 16. století.

Z loubí, které po obou stranách náměstí vedlo, zachovala se nepatrná část, taktéž ze štítů mnoho zmizelo a jen několik z doby renais. a baroku zůstalo. Velká část domů má však ještě v přízemí staré pozdní gotické klenby z 16. století. Úpravou venkovní vyniká zvláště dům »u koníčka « č. 97 označený na dvou pilířích loubí růží a letopočtem 1544. Pěkný got. štít vybíhá nad stupňovaným cimbuřím v 7 věžiček, jimž ani střílny nescházejí. Vedlejší dům označen na štítu hvězdou.

V panské ulici, dosud loubím roubené, zasluhují povšimnuti: dům č. 4 se štítem renaissančním; protější dům č. 81 s kulatým výstupkem nad rohovým pilířem a dům Rencův č. 8, který, ač v přízemku zachoval se got. venýř, vyniká ozdobným barokovým průčelím. Přestaven r. 1748, jak nápis na štítu ^e dvoře dosvědčuje:

•c"

1748 M H

i -i"

, ■■

• l

1 • 'JO

i'__,

li

mm

:\

*.....h'

;r

i/

Obr. 129. Třeboň. Letopočty a značky z kašny na náměstí.

Obr. 130. Železná pokladna na radnici.

Na náměstí stojí sličná kašna z r. 1569; kamenná obruba ozdobena medailony rozličných lidských hlav, pelikána a kartuší se značkou a letopočtem. Na sloupu uprostřed kašny postaveném a v jehlanec zakončeném

nalézají se další letopočty: 1609 se značkou

, která poukazuje na

mistra Cometu Budějovického, 1665, 1694, 1712, 1761 a 1792, které se vztahují k provedeným opravám.

Slušnou kamennou sochu Panny Marie poblíže stojící provedl z nadání Alžběty Pilsové měšťanský sochař v Č. Budějovicích Leopold Hueber roku 1780. Na rozích trojstranného postamentu, zakončeného vásami, stojí sochy sv. Josefa, sv. Vojtěcha a sv. Alžběty, uprostřed pak vypíná se jehlanec s andělíčky a hlavicí korintskou, na níž stojí na nebekouli P. Maria.

Ze soukromého majetku třeba uvésti:

P. Matěj Cibulka má tabulový obraz: P. Marie v modrém šatu a modré pleně s bílými krajkami drží nahého Ježíška; na druhé straně Veronikon

*Y

#»«

[<#

.■#

'S<i

'•

■i

in

i.

> i jk

|S|gp|

.,m

l

íJt* r

i* •

ggšws

-r*-^

tlil

§p

M.

á.J

r 11

•i

Piji

f.

V:i

■**me

■s*

<Í4!

e*

ťt

”1

Obr. 131. Třeboň. Dům »u koníčka* z r. 1544.

lř

na plátně malovaný a přilepený, mladší. Obraz Madony pochází z 16. století a jest 49 C7/z široký a 52 č/tz vysoký.

P. Václav Korner má tabulový obraz: P. Marie s Ježíškem podávajícím prsten sv. Brigitě; po pravé straně P. Marie pěnkava; od Finkenham-mera na dubovém dřevě malován, 55 cm vysoký, 42 cm široký. Dřevěné hodiny s kukačkou, obnovené dle nápisu 1752, 28. listop. Prádelník vy-

kládaný slonovou kostí a barevným dřívím. Cínové nádobí s letopočty 1734 a 1748 a znaky:

U p. Ant. Ehrendorfera jest nově přemalovaná kopie madonny Zbraslavské na dřevě s nápisem:

Haec imago attacta est ad originále A. Regense die 16 Octobris 1764; 42 cm vys., 29 cm šir.

■É

.....i

fim

l?7

''i

řf

li

■f

|P

Obr. 132. Třeboň. Dům Renců z r. 1748.

(7

P. Ferd. Čibera má moždýř s nápisem:

Hans Princ 1582 Markieta manzielka geho.

KOSTELÍK SV. ALŽBĚTY na předměstí (hřbitovní). Po-

staviti dal jej r. 1570 místo podobného kostelíka v nynějším rybníce »Svět« stojícího Vilém z Rožmberka; dne 26. července 1576 byl vysvěcen. Byv r. 1619 lidem vojenským spálen a částečně i zbořen, obnoven jest r. 1649—1651.

Lr» '

ÉS£k«

*3

:ij;

if ^3||

II -

il JÍ áÉl

sjpP-ggÉ

■íL&j

,r‘

V/

;'V

L.....;

mm.

■ vití

.•vmísíš*

v.

lilii

x- ., j

,-ř^gp">

: - >j

Obr. 133. Tabulový obraz z XVI. stol.

Stavba jest jednoduchá, prostá všech architektonických okras. K podlouhlé lodi, sklenuté valené do půlkruhu s lunetami, připojuje se krátký soužený presbytář, pěti stranami nepravidelného osmiúhelníku uzavřený a slabými opěrnými pilíři sesílený. Ouzká okna jsou do lomeného oblouku sklenuta, avšak bez kružeb a prutů. Věž přistavena roku 1784, jak též základní kámen na jižním rohu svědčí; nápis zní: ZAKLADNI KAMEN LÉTA PANE 1784. DNE 20. JULI. Střecha má formu hruškovitou s lucernou.

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Třeboňský.

L--''

Ir

Obr. 134. Třeboň. Půdorys hřbitovního kostela sv. Alžběty.

1/

li

-V

1;

n INSí

i.

ií,

£21

Obr. 135. Třeboň. Oltář sv. Barbory v kostele sv. Alžběty.

V presbytáři leží kámen, jenž nejspíše dříve kryl konventní hrobku v hlavním kostele, s tímto nápisem:

PlETATE & BENEFICENTIA IN DEVM CONIVNCTIS COMVNEM GVIETIS LOCVM

Hic praeparari fecit Rdissimvs PERILL:

Ampvs • Dominvs D:

Adalbert Prechtl Rosensis Cano • Reg.

Pr^posit • Praelat •

1T0 m široký, 2'00 m vysoký.

R. 1666 maloval Šalamoun Gottfried Job hlavní oltář, na němž se nyní obraz Agonia Christi od Pietra van Roy ze zrušené kaple Smrtedlných úzkostí Krista Pána nachází.

R. 1756 dán sem oltář sv. Jana Nep. z hlavního kostela sv. Jiljí a r. 1787 přišel sem ze zrušeného kostela sv. Barbory oltář téže světice, které tu dosud jsou. Kazatelna jest nová, nehezká; prkénko nad vchodem k ní má vzadu nápis: PRENOB. D. lOANNES PlLS P. T. PRIMAS TREBO-

njeVs pr^esens aLtaré InaVrarI

ET EXORNARl FEClT (1727).

Z inventáře zasluhují zmínky: Stříbrný pozlacený kalich s obrazy sv. Víta, sv.

ryl

Barbory, Bolestné P. Marie na kupě, sv.

Václava, sv. Jana Nep. a sv. Vojtěcha na noze, v stříbrných medailonech, dále barokní železný stojan na svíčky a cínové barokní svícny.

T)

Zvony: Největší přišel sem ze zrušeného kostela sv. Barbory; jest krášlen znakem Eckerštorfským a obrazem sv.

Barbory. Má nápis:

Obr.

^36^/Treboft. Náhrobní kříž rodiny Pilsovy.

Ke cti a chwale welebne trogice, swate a blahoslawene Panny Marige, tez swate pannie Barborze gest tento zwon s pomoci vrozeného pana pana Jana swo-bodneho pana z Eckersstorfu liteg a vdielan 25. ivni léta Panie MDCL1V PM. J&uxd) bas JFeutr bitt irij gefloflen, ,|?trrum BrnborJJtr in Bubroris řjaí mirfj gt-gojjtn anno 1654.

Rozměry: 80 cm průměr, 68 cm šikmá, 66 cm kolmá výška, 15 cm koruna.

Prostřední zvon s obrazem Salvátor mundi a značkou zvonařskou má nápis: Johann Adalbert Perner in Budweis anno 1887. Rozměry: 0'75 m průměr, 0’62 m šikmá, 0'56 m kolmá výška, 042 m koruna.

Nejmenší zvon s obrazem P. Marie má nápis; Pochválen buď Pán Ježíš Kristus. Byl litý v roce 1876 od A. Pernera v Budějovicích. Rozměry: 0'66 m průměr, 0 58 šikmá, 0‘55 kolmá výška, 0.12 m koruna

Na hřbitově blíže vchodu stojí malý náhrobní kříž z kujného železa s kamenným podnožem, oba z 18. stol.; patřil rodině Pilsové.

KOSTELÍČEK SV. JILJÍ u Třeboně připo-

Ob^l37Ařřeboň. Půdorys Jyy»kí5vního kostela sv. Jiljí.

míná se poprvé r. 1515. Zachovalo se z něho spodní zdivo presbytáře se známkami patek dřívějšího klenutí. R. 1574 dal Vilém z Rožmberka kostelík skrze mistra Jana zedníka vyvýšiti a rozšířiti; dne 26. července 1576 byl posvěcen. Věž

7*

přistavěna r. 1776 a nad hlavní vchod její starý kámen se znakem a letopočtem rozšíření kostela vsazen.

7*

15

po-

Presbytář jest uzavřen pěti stranami osmiúhelníku a opěrnými pilíři sesílen; loď kvadratická, podobně presbytáři do kříže sklenuta. Okna ostrým obloukem sklenuta, nemají kružeb ani prutů; věž v čele lodi stavená má střechu hruškovité formy s lucernou. Kostel byl vnitř i vně malovaný. Dosud znáti na stěnách venkovních sgraffito; v předešlém století viděti bylo ještě obrazy sv. Krištofa Velkého a sv. Jiljí. U hlavního oltáře

>*

••

Ar

nad vchodem k sakristii vymalován na zdi Vilém z Rožmberka klečící se sepjatýma rukama před křížem ; za ním obě jeho ý paní: Kateřina Brunšvická (f 1559) a Zofie Hohenzollernská z Brandenburku (ý 1564), též klečící; nad nimi příslušné erby. V pravém okně v lodi vsazen sklenný barevný znáček s emblémy sladovnickými a s nápisem kolem:

m.

iř^

T5

Nicolaus Dopil undt Eva Gromerin Braier im Schl°s zu Wittingau 1640. R. 1622 dal Marradas »figury kostelní* od sv. Jiljí na Hlubokou odvézti.

Obr.

. 13&/Ť

V

řeboň. Nástěnná malba v kostelíku sv. Jiljí z r. 1574.

Nad míru střízlivé tři oltáře pocházejí z r. 1835 od sochaře Dimitra Petro-viče; oltářní obrazy sv. Jiljí, P. Marie a sv. Josefa z téže doby jsou od Karla Schallera. Dřívější pěkný obraz sv. Jiljí nalézá se v hovorně vel. sester v klášteře Třeboňském.

Ve věži nacházejí se dva hladké zvony z lité oceli bez nápisu (z Bo-chumu). Kostelíček sloužil od r. 1784 až do 1876 knížecí rodině Schwarzen-berské za hrobku.

Knížecí Schwarzenberská hrobka Božského Vykupitele vystavena v letech 1875—7 v slohu gotickém.

Obsahuje sarkofág knížete Jana Nep. ze Schwarzenberga z kararského bílého mramoru s nápisem od zadu: A. Trippel Inv. & fecit Roma 1793. O sarkofág, nesoucí poprsí knížete, opírá se v právo ženská postava »láska k vlasti* a v levo » spravedlnost*. U jejich nohou nalézá se v levo pelikán s mláďaty, v právo sedí genius s haslou pochodní. Jenom sochy tyto po-

cházejí od Trippla; poprsí knížete Jana provedl dle návrhu prof. Viktora Tilgnera Karel Mařák; sarkofág z červeného a postament z šedého mramoru

pochází od Vídeňského sochaře Josefa Pokorného.

KAPLE V MLÝNĚ OPATOVICKÉM chová obraz sv. Ubalda

od Fr. Prokyše z r. 1777, obraz Snětí Krista Pána od Lazara Marie de Sanguinetti rodem z Janovy z r. 1728, podobizny opatů, Schwarzenbergů a brnění z 16. věku. Byla to letní kaple opatů Třeboňských.

KAPLE SV. JANA NEP. Dříve zde stávala socha téhož svátého. Kaple vystavěna nákladem pořádku zedníků, kameníků a tesařů Hlubockých r. 1750. Menších rozměrů má jednoduchou slušnou architekturu a jest do

<T

iH

■V

I*

Tik\

ým

Obr. 139. Třeboň. Náhrobek knížete Jana ze Schwaxzenberga z r. 1793.

kopule sklenuta. Obraz sv. Jana Nep. 0 72 m šir., 110 vys., maloval do ní r. 1754 Frant. Prokyš; r. 1756 přišel sem ze zámecké kaple oltář sv. Kateřiny se soškami sv. Jana Křtitele a sv. Antonína Paduanského. Uvésti třeba ještě dva barokní relikviáře práce filigránské.

KAPLE SV. VÍTA. Od dávných let stávala zde poustka. R. 1761 dal na místě dřevěné kapličky měšťan Třeboňský Karel Zeman postaviti nynější zděnou kapli, již zdobí pěkná nástěnná malba na klenbě: Král německý Jindřich odevzdává sv. Václavovi rameno sv. Víta, a dobře vy-zlacený oltář s obrazem téhož světce od Fr. Prokyše a sv. Barbory. Před ním visí mosazná renais. věčná lampa. Za oltářem vedle dveří do sakristie čte se nápis: Carolus Zeman fundator.

J. F. Pr.

1762 F. Elias 1. eremita.

Kaple půdorysu kvadratického, ve světlosti 4 97 m dl. a šir. s půlkruhovou apsidou 3‘80 m šir., 2 70 m hlubokou, jednoduché architektury, jest sklenuta.

KAPLE SV. PETRA A PAVLA postavena r. 1646 nákladem městského důchodního písaře Pavla Mecra. Starý tabulový obraz sv. Petra a Pavla jest zcela přemalovaný. Stavba jest nepatrná.

KOSTELÍK SV. BARBORY. Vysvěcen r. 1498; r. 1712 vystavěn na místě jiném. R 1629 dal kostelík ten, během válečným sešlý, hejtman

Sfi

K\2

ZT’-%

f.

vitžj^sy

JT*

Ev

46

*7

IMH

ar.

fpii

J8

bkŽg

.í..

£/

Obr. 140. Třeboň. Nástěnná malba v kapli sv. Vita z r. 1762.

Třeboňský Jakub v. Rueland opraviti a svým znakem a jménem jakož i své paní »Anna Maria Ruelandin geborene Hofin« označiti. Oltář Umučení božího maloval a vynesl zlatém Jiřík Lokajíček r. 1633. R. 1741 dal sem Antonín Giller, měšťanský parukář v Třeboni, nový oltář sv. Barbory zhotoviti. Po zrušení kostelíka r. 1786 dán oltář sv. Barbory do kostela sv. Alžběty v Třeboni; oltář Maří Majdaleny a obraz sv. Prokopa do Jilovic a kazatelna v podobě velryby přišla do Bošilce; obraz Ukřižování Páně koupen od soukromníka v Třeboni, od něhož prodán do Rudolfina. Budova snesena roku 1816.

TVRZE v okolí Třeboně. Pahrbek u bašty na Nových řekách, krytý hustým stromovím, nese jméno »na zámečku*. Našel se tu kus kachlíku s renaissančními motivy, tři železné kruhy, rozličné třepy a kamení. Nejvýše na něm stojí dub několik set let starý.

U samé Třeboně nazývá se vršíček u jednotáře Hradečníka »Hra-deček«, jenž při stavbě dráhy cis. Františka Josefa rozvezen byl.

Val.

Mitth. d. Centr.-Comm. XXV. 214, Sedláček, Hrady III., 198.

V studni u »Koloušků« nalezena bronzová jehlice s kulatou, nahoře plochou hlavičkou, 112 cm dlouhá.

Tvrz stávala na místě nynějšího knížecího dvora, jenž r. 1730 vy

stavěn byl.

Veselí n. L.

Trajer 138; Sedláček, Hrady III. 177; Domečka 53; Braniš, Dějiny umění I. 69, II. 82; Katalog retrosp. výstavy v Praze 1891 str. 240, č. 21.

FARNÍ KOSTEL SV. KŘÍŽE z doby románské jest bohužel valně předělaný a poškozený. R.

1259 daroval Vok z Rožmberka klášteru Vyšebrodskému kostel ve Veselí, k němuž opatové až do roku 1359 faráře podávali. Nejstarší částí budovy jest portál na jižní straně lodi, ale dříky sloupků v ostění jsou vytlučeny a zbývají toliko krychlové hlavice; portál zakončen obloukem lomeným.

Pozdější vchod na straně severní rovným nadpražím s dvěma nosiči přeložený, jakož i vchod na straně čelní, západní, v oblouku lomeném sklenutý, jsou již gotické. Jak letopočet na patce klenby svědčí, byla loď r. 1658 sklenuta; klenba jest v půlkruhu valená s lunetami; do téže doby padá asi též kůr s oratořem, jichž klenba se opírá o dva čtyřstranné zděné pilíře a dva kulaté sloupy s jonickými barokními hlavicemi. Kostel přestavován r. 1542, z kteréžto doby pochází pěkná chrámová předsím cimbuřím a věžičkami zakončená.

SJ

fp

v.

(!Ty /

IDA

.A, .A, J

\0

Obr. 141. Veselí. Půdorys kostela.

-*

irJ

EĚfa-

Spi*

'1

fcfi

r ■?

HiíjK-

•• -"Jí^

; Sgil

ř^i

L*.

-^ígifey

sa*?

><

jyp v.--..- -

w.

i7í

:<í ■

••ví^V'.v/>> * <í§

-    ■    -*v '

5-iJ

rl

Obr. 142. Veselí. Kostel s jižní kobkou.

1/

H

m

WZi

m

Ční

ř

i>

<<

V

nj.

JJ

2,:

I

lil

p

V^i

1-:

J\\V

If¹ ,

if?

j!t

.

li*

mmm

'4j£i

I

"i

'VX

t

li

InR

iMinu)iii^

<f> ■:

-rf? 3'..

i

■

i

m

'J'/,

I

i

i ;|

I

■■: :<!!!!

: !!!:.!

T

( '-'V

T/>y/7^^

k

; i I

i

a

z

Ji

O

11

^ ,v.

y.

'mm,

.jm

y/j

Jk

n

^7

Obr. 143. Veselí. Jižní portál lodi.

/

Také na hlavním štítu k západu udržel se zvenku letopočet 1544 s růžicí a pod ním »R. 1788«.

Presbytář o jediném kvadratickém travé jest zakončen pěti stranami osmiúhelníku a sesílen opěrnými pilíři o jednom ústupku. Z oken jediné ono za hlavním oltářem děkuje zazdění své zachování, má čtyrlist v kružbě; veškerá ostatní okna jak v presbytáři tak v lodi jsou prutů a kružeb zbavena, po případě i rozšířena a do půlkruhu sklenuta. Též

f-Eirrř

.■

mm

r"

I/f

i!

{/

Obr. 144. Veselí. Severní vchod do lodi, západní vchod do lodi, profil žebra v presbytáři a sakristii.

sakristie jest do dvou polí got. sklenuta; žebra zde i v presbytáři stejná, jsou otupená a vybíhají z patek formy hrotů; svorníky presbytáře jsou hladké, v sakristii ozdobené

Věž zbudována nákladem obce a za pomoci Petra Voka z Rožmberka r. 1597 po boku lodě. Vyhořela následkem blesku r. 1655; r. 1724 opravena a kryta dle návrhu stavitele Ant. Erharta Martinelliho ve formě báně hruškovité s lucernou. Pod ní nachází se kaple Božího hrobu.

Hlavní oltář s bohatou ornamentikou — bez ceny umělecké — pochází z r. 1684—90; obraz přišel z Třeboně; truhlářskou práci dělal Pankrác Winkler z Bechyně; od Mšeckého sochaře Jana Štegmúllera jsou sošky sv. Jana Nep., Antonína Paduanského, sv. Václava, sv. Šebestiána, sv. Barbory, sv. Appolony a sv. Floriana. Zlatém, stříbrem a barvami ozdobil oltář malíř J. Hradecký J. Můller r. 1703. Před oltářem pěkná mříž z kujného železa, barokní.

Sp-.. -zy%; lif v .íJVvv r ř-‘* Sj<W3

Obr. 145. Veselí. Chrámová předsíň s cimbuřím.

1/

.***■*.;

i]

>v.

«*?

’’ 200^'

'I :

r

1/

•i

i A/A.

«il

P>

#1

Oltář Radostné Panny Marie dal postaviti r. 1740 literátní choř. Ze stejné doby pochází druhý postranní oltář a kazatelna.

Z inventáře připomínáme: Kasu li s křížem, hedbávím, zlatém a perlami vyšívaným, s vyobrazením nejsv. Trojice, Krista na kříži, polovičních postav sv. Petra a Pavla a pod křížem: Matky Boží s Ježíškem a Abrahama obětujícího Isáka; kříž padá do 16 stol.; kasali z červeného zlatého brokátu z 18. věku, barokní kalich s tepaným stříbrným ornamentem na kupě a nohou z doby empiru; cínové víko u křtitelnice se soškou sv. Jana Kř. a letopočtem 1704. Gotická kamenná kropenka zazděna u hlavního portálu a stará kamenná křtitelnice s letopočtem 1679, porouchaná, leží na dvoře děkanství.

Zvony: 1. Největší * Maria« zvaný má nápis:

Haec campana 1655 ictu fulminis rupta die ss. apostolis Petro et Pavlo sacra mense Julio; denvo a^ 1669 ad laudem et gloriam omni-potentis dei et b. Mariae honorem sumptu publico civitatis hvius Wessely refvsa est. Za sprawcze czirkewniho dwogicztihodneho knieze pana Tho-

. £ JÍ

. Řízl—~

:<=•

—s

0®x

£T

—~š "R " I I ^

•f":

■f

k# II ■

^wr-

■fcř'^1

jl 1 %Ě^

"j*u y i

xyjt

5&*i

Obr. 146. Veselí. Stará radnice.

í/

masse Czessnowskeho pana fararze zdeissiho za wzaczneho aurzadu purk-mistrskeho jako i toho czasu dosazeného a w nowie renowirowaneho primátora ložního pana Sstiephana Mraczka, panuw spoluraddnich Stani-slawa Rzepi, Jana Czankle, Lukasse Kohauta, Thomasse Adamv, Joachima Folknera, Melichara Menssika, Waclawa Hanzliczka, Lukasse Buchaczka, Jakuba Mraczka, Adama Rendliczka, Mikolasse Sseinohi léta Panie 1662.

Jest to dílo zvonaře Klatovského. Rozměry: L38 m průměr, 1'02 m šikmá, 1'10 vt kolmá výška, 0‘27 koruna*

2.    Zvon »Kříž« s krucifixem a obrazem sv. Václava; s obou stran kříže velké písmeny YNRJ. Legenda:

Léta bozyho od narozeny tysycziho pietisteho trzetyho toto dylo skonáno gest skrze Waczlava z Hradce hunt.

V něj zapuštěny jsou čtyry mince. Rozměry: L29 m průměr, 0'94 m šikmá, 0‘98 m kolmá výška, 022 m koruna.

3.    »Pražáček«, s obrazem P. Marie a tímto nápisem:

Léta boozyeho tysyczieho CCCC dewadesateho trzyetyeho a to dokonáno gest skrzye mystra Gyrzyka przyed swatym Walentynem ten tayden.

Jeho rozměry: 0'97 m průměr, 077 šikmá, 0'80 kolmá výška.

4.    >Arvita« s legendou ze ztraceného syna a znakem Martina Lomnického z Šebínu a nápisem:

/<

Slit tento zwon nákladem vrozeného pana Martina Lomniczkeho z Ssebinu miesstienina miesta Weselý nad Luzniczy a k temuz zadussý Weselskemu odewzdan ale wssak pro pamatkv tehoz pana Martina a man-zielky geho Anny i dytek Jana a Nikodyma i budauezich geho takowau pamatkv sobie i budauczým zanechal, k tomu erb wlastny, gimz obdarzen gest z milostiwe sstiedroty od neyjasniegssyho a neyneprzemozitelnieg-ssyho knizete pana pana Rudolfa drvheho Rzimskeho czisarze a krále Czeskeho. na temz zwonv :witisknvt a slit gest. Tito osoby niezie poznamenaní bily sou przi pro-gednani tohoto zwonv: slowutný pan Zyk-mund Turnowský, toho czasv prymas Pra chaticzký, slowutný pan Girzik Petar.

r\

Obr. 147. Veselí. Socha Piety.

Tento gkross (tu vsazen peníz) dan gest na pamatkv do tohoto zwonau od slo-wutneho pana Tomasse Sseynohy toho czasu prymasa v Weseli. Slit tento zwon íL'2 ode mne Jakuba Wolfarta a Thomasse syna mého w miestie Prachaticích letha Panie 1597.

Zvon ozdoben ráčky, mezi nimiž jest zapuštěno 5 mincí. Rozměry: 0'97 m průměr, 074 šikmá, 077 m kolmá výška; 0'20 m koruna.

5.    Nejmenší zvon »Jan« přelit asi před 20 lety od A. Pernera v Budějovicích.

Krom toho nachází se tu umíráček a sanktus ve štítu kostela.

Vedle kobky na jižní straně, na starém hřbitově, náhrobek Karla Bejlovce od Em. Maxe z r. 1857.

V kapli u hřbitova z předešlého století, zvané Kalvárie, nalézá se v zemi náhrobní kámen s nápisem: De C7ELIS REGVlES PRTESENTl TEGMINE TECTlS (1759); dále jest zde: soška Pieta z 16. (?) stol. 170 m vysoká, antipendium plátěné malované, promoční these P. Malce s Ecce homo z r. 1757 a relikviáře s pracemi filigranskými.

Zajímavou budovou jest stará radnice s pěkně pracovanými železnými mřížemi v oknech. Shořevši r. 1579 obnovena byla r. 1604 — 5, při čemž malíř Jan za práci v domu radním 162 kop 35 gr. 3 d. si počítal. Podruhé shořela r. 1764; při opravě proměněno hlavní průčelí v smyslu barokním. Do té doby padá též vížka. V posledních letech pozměněny tři sedlové střechy v jedinou plechem krytou a prostřední průjezd zazděn. Průčelí zdobí znaky: císařský, městský, Rožmberský a Schwarzenberský.

V úzké uličce viděti na domě sgraffitové kvádry. — Na radnici dosud zachována jsou pečetidla z r. 1556, 1615 a 1637.

Zmínku zasluhuje též vedlejší dům záložny s zubatou cihlovou římsou a štítem, nehezky zakončeným cimbuřím a třemi vížkami z XVI. století. Též na něm znáti zbytky sgrafíita.

Mlýn na Lužnici nese na jednom z čtyř barokních štítů letopočet 1613.

P. učitel Kolín má dva bronzové náramky Duchcovské, mlat z Týníce nad Sázavou a několik těsných zbraní z dob krále Friedricha II. a císařovny Marie Terezie, ve Veselí vykopané. R. 1898 vykopán bavorský peníz z r. 1621.

Obr. 148. Veselí. Pečetidlo z r. 1556.

Obr. 149, Veselí. Pečetidlo z r. 1637.

t/

Obr. 150. Veselí. Pečetidlo z r. 1615"

Zalší.

Trajer 140; Domečka 58.

Ze starého ZÁMEČKU zbyla pouze renais. KAPLE SV. VÁ

CLAVA z 16. věku o jednom poli a s presbytářem částečně súženým; celá vnitřní délka kaple obnáší 5’40 m, šířka 2'95. V čele má goticky sklenutá okna bez kružeb a na patce klenby letopočet 1640. Na venkovních stěnách dosud viděti zbytky sgraffita, kvádrování. Malý dřevěný oltářík sv. Václava ozdoben jest znaky Vratislavským a Kinským. Křtitelnice dřevěná s cínovým víkem pochází z 18. století.

Kolmo na osu kaple, tedy směrem k severu, přistaven ke kapli a zámečku kostelík Navštívení Panny Marie z r. 1724 hrabětem Václavem Ignácem Vratislavem, kterýž zde zřídil administrátora. Nad vchodem do kostela spatřuje se allianční znak Vratislavsko-Waldštejnský. Kostelík sestává z podélné lodě, ve světlosti 13'85 m dlouhé, 6'40 m široké, a z čtyřhranného presbytáře, 650 m dlouhého, 4⁻90 m širokého; oba mají stropy rákosové. Jednoduchá barokní architektura vnitřní, souladné sestavení oltářů s pěkně řezanými, z části zlacenými a barevnými baldachíny činí příjemný, jednotný dojem.

Obr. 151. Zalší. Vnitřek kostela.

Hlavní oltář s obrazem Panny Marie pod baldachínem drženým dvěma anděly, sochami sv. Jana Nep. a sv. Valburgy, poboční oltář sv. Kříže s baldachínem a anděly, kazatelna se soškami čtyř evangelistů, starého a nového zákona, vše jest v slohu barokním dovedně řezáno, polychro-mováno a zlaceno.

Štěpána, na noze: sv. Ludmily a Apolonie, s nápisem: Ecclesiae

3pj$£r

te""~

r    f 'á

.4 ~as

.......-

kb

'V

[á

il

?jfc

s~í

[í

fv"

pí]

ti

4»

i.-:.

p«

b"

fl

■>

■y *

im

/* <

f/A

Z inventáře zasluhuje zmínku: stříbrná pozlacená monstrance s pěkně tepanou nohou s odznaky umučení Páně a paprsky, 0‘47 m vys., jest dle značky práce Augspurská; stříbrný, pozlacený kalich práce tepané, ve třech kartuších na kupě spatřuje se poprsí sv. Antonína, sv. Václava a sv.

Hornensi 1743; na vnitřním okraji nohy vyryt další nápis: Ex legato a. r. p. Antonii P^EAHN administratoris Zalsensis, 24'5 cm vys. Loďka rokoková z mědě z doby vystavění kostela.

V sanktusu nad vítězným pasem, v novější době obnoveným, nacházejí se tři zvony: 1. Největší má 0'71 m v prům., 0'53 ni kolmé, 0'56 m šikmé výšky a pochází od Pernera v Č. Budějovicích z r. 1886.

2.    Prostřední s obrazy sv. Václava a sv. Vojtěcha má nápis: Anna Kiihner 1803 a rozměry: 0’54 m průměr, 039 m šikmou, 0485 m kolmou výšku i s korunou.

3.    Nejmenší s obrazy sv. Jana Nep. a sv. Anny má tentýž nápis: Anna Kiihner 1803 a měří: 0'42 m průměru, 0 38 m šikmé a 0'315 m kolmé výšky.

Kostelík obrácen k severu.

Nový ZÁMEČEK, současně s kostelíkem postavený, jest jednoduché stavení o jednom patře s malým, avšak slušným schodištěm v kopuli skle-

1749

nutým. Chovají se tu tři lité železné zvony z Jince s letopočtem:

V prvním poschodí poblíže stojící fary jest pěkný záklopní strop, malovaný r. 1726: na bílé půdě květy a ovoce šedé, červěné a žluté barvy. Blíže Zalší nalezen byl palstav, který byl darován českému museum.

Žíšov.

R. 1719 našel rolník 4 libry starých peněz stříbrných.

| KRAKÓW

SEZNAM MÍST.

14.

Klobásna 29. Leština 29. Lhota 29.

! pomníce 29.

/ Lutová 34. Majdalena 36. Mazalov 37. Mezimostí 38. Mladošovice 38. Mlaka 40.

/Novosedla 40. Ponědraž 42. Přeseka 42.

/ Bošilec 3.

Bukovsko Dolní 9. Bukovsko Horní 11. KCep 14.

Ad omanín £.Drahov 16.

. Dráchov 18. y^Hamr Ostrov 21. Hlína 24.

Holický 24.

* Chlum-Chlumec 24.

' Jilovice 27.

Kletce 29.

Radonice 42.

^Rečice Kardašova 42. Rožmberská bašta 47. Spolí 47.

Stříbrec 47.

^Sukdol 47.

Šévětín 50.

ZTřeboň 52.

Val 103.

/Veselí 103.

//£alší 110.

Žíšov 112.

SEZNAM UMĚLCŮ.

Andrée Jiří, sochař 67, 76.

Arnold Vojtěch, zvonař 92.

Balzer J., rytec 66.

Bartoloměj, zvonař 9, 20, 35.

Bayer Pavel Ignác, stavitel 78. Bellmann Karel, zvonař 21.

Brykcí z Cinperka, zvonař 13, 78. Colotto Petr, pozlacovač 67.

Cometa z Eckthurnu Dominik, stavitel 54, 66, 79, 88, 94.

Čermák Frant., malíř 28.

Dietmann Antonín, truhlář 67.

Dietrich Vít, zvonař 36.

Dorn Matěj Leonard, pozlacovač 80. Dvořák Eliáš Fr. 40, 101.

Ericer Antonín, stavitel 78.

Georg Martin, malíř na skle 22.

Haag Josef, zvonař 18.

Habel Vavřinec, stavitel 40.

Hainschwanger Eliáš, sochař 78. Heřman Jan, malíř 17.

Herzog Ant., malíř 45.

Hilzer, zvonař 52.

Hollederer Frant., zvonař 32, 39. Hueber Leopold, kameník 94.

Jan, zedník 99.

Jan, malíř 88.

Jan, malíř jiný 109.

Jiřík, zvonař 103.

Job Šalamoun Gottfried, malíř 37, 54, 55,

98.

Keck Petr, dvorský malíř 66. Kohler Jiří Václav, zvonař 33, 50. Kónig Jakub, truhlář 67. Korrentsch Ludvík, zvonař 50. Krebs Jan, truhlář 6.

Kúhner Anna, zvonařka 112. Lhota Ant., malíř 18, 45.

Lokajíček Jiří, malíř 102.

Mařák Karel, sochař 101.

Markotius Ferdinand, malíř 74. Martinelli Ant. Erhart, stavitel 106. Matěj Jakubův z Prahy, písař 87.

Max Em., sochař 109.

Michal, malíř, mistr Třeboňský 14, 88. Múller Jan, malíř 106.

Múller Sikmund, malíř 74.

Novotný Ondřej, stavitel 56.

Novotný Frant, řezbář 76.

Nusbaum Karel, sklenář 70.

Pálko Frant. Karel, malíř 80.

Pantočka V., varhanář 67.

Pegl Antonín, zvonař 9.

Perner Antonín, zvonař 10, 29, 39, 92, 99, 109.

Perner Jan Vojtěch, zvonař 25, 37, 99. Perner Jan Karel, zvonař 10.

Perner Josef, zvonař 10, 26, 34, 41. Perner Rudolf, zvonař 39, 50.

Peschke Josef, malíř 30.

Petrovič Dimiter sochař 100.

Philippot J., malíř 37.

Pokorný Josef, sochař 101. Prandtstátter Šimon, zhotovitel mešních rouch 67.

Pricqvey Jan, zvonař 31.

Pricqvey Jan a Štěpán, zvonaři 31, 108. Prii Michal, tesařský mistr 66-Prokyš Jakub Frant., malíř 66, 101. Roy Pietro van, malíř 76, 98.

Runk Ferdinand, malíř 82.

Sanguinetti Lazar Maria de, malíř 101. Sasule Pavel, stavitel 77.

Schaller Eduard, malíř 28, 41.

Schaller Karel, malíř 100.

Schmoczmair Martin, stolař 32. Schonfeld Fridrich, zvonař 13.

Šmolka Joachim, pokrývač 66.

Sommer Florian, malíř 76.

Sporkmans Petr, malíř 82.

Stegmůller Jan, sochař 106.

Škreta Karel, malíř 45, 66.

Štěpán W., malíř 88.

Štěpánek Netolický, kulturní inženýr 54, 55.

Taxner Oldřich, truhlář 80, 82.

Tilgner Viktor, sochař 101.

Tomáš mistr, stavitel 38.

Třebochovský Tomáš, malíř 66, 76, 78, 79, 80, 82.

Trippel Alexander, sochař 100, 101. Urendorffer Šimon, zvonař 10,18, 41,99 Václav, zvonař z Hradce 21, 28, 108 Václav Rudolf, malíř 49.

Vávra Martin, malíř 74.

Veronese Paolo, malíř 82.

Wienninger A., malíř 31.

Vincenc, stavitel 22.

Winkler Pankrác, truhlář v Bechyni 106. Wolfart Jakub a Tomáš, zvonaři v Prachaticích 109.

Zinner Jan Antonín, sochař 80.

DOSLOV.

Podepsané redakci dostává se při provádění Soupisu památek na všech stranách velmi vydatné podpory. Kromě laskavé ochoty a podpory mravní, o které páni autoři při jednotlivých svazcích příslušným způsobem vděčné své uznání projevili, dlužno ještě zvláště vytknouti, že Archaeo-logické kommisi dány byly k disposici mnohé cenné fotografie a výkresy. V ohledu tomto připomenouti dlužno zejména Kuratorium uměleckoprůmyslového Musea obchodní a živnostenské komory v Praze, kteréž velmi ochotně k tomu svolilo, aby Archaeologická komise použiti mohla výborných fotografií z retrospektivní výstavy a illustrací z publikace »Výběr umělecko-průmyslových předmětů z retrospektivní výstavy všeobecné zemské jubilejní výstavy v Praze 1891«. Laskavého tohoto svolení použito již při Soupise památek okresu Sedlčanského a Rokycanského, hojnější měrou při Soupise okresu Budějovického a ve svazku o Třeboňsku jednajícím provedeny přílohy: Třeboň, Tabulový obraz Madonny z XV. stol. a Ukřižování Krista z missálu Slověnického — podle fotografií ze sbírek Uměleckoprůmyslového Musea obchodní a živnostenské komory v Praze.

Slavnému kuratoriu Umělecko-průmyslového Musea a ostatním šlechetným dárcům buďte za to vzdány díky nejvřelejší.

V PRAZE dne 15. července 1900.

Redakce.

\

V

D

zachovaly, určití — pokud možno — jich vznik a původ, odhadnouti uměleckou a historickou jich cenu a konečně označiti ony památky, na jejichž zachování obzvláště záleží. Vytčen tu programm úmorné drobné práce pro celá takřka pokolení pracovníků, práce však nevyhnutelné, aby se mohlo na jisto postaviti, jak umění výtvarné v království Českém se vyvíjelo, odkud první motivy přicházely, jak se vytvářily, jakou měrou umělci cizí zde spolupůsobili, a co přímo z ciziny k nám bylo přivezeno; neboť jen podrobnou znalostí všech památek umění může se dojiti k ocenění vývoje tohoto umění neboli ku správným jeho dějinám. Mimo tento theoretický, velice žádoucí výsledek možno však i očekávati, že podrobné poznání, jak se umění u nás vyvíjelo, nezůstane bez účinku na umělce výtvarné, jakož i na správu zemskou a veřejnost naši, aby zachovány byly ony památky, jež pro vývoj umění domácího jsou zvláště charakteristické a naprosto zasluhují, aby byly ušetřeny a zachovány.

Archaeologická kommisse sestoupila se poprvé 8. května 1893, podala velesl. výboru zemskému dobré zdání o zachování památek domácího umění výtvarného a starožitností domácích vůbec, sjednala svá organisační pravidla, rozdělila se v odbory: praehistorický, historický a lidový. Jakožto přední úlohu vytkla si zdělati Soupis památek historických a uměleckých v království Českém, snesla se na příslušných pravidlech a vyslala své

delegáty do jednotlivých okresů. Třetí díl soupisu předkládá se tuto veřejnosti.

Přední zásluhu o rychlé uskutečnění podniku tak vážného má zemské zastupitelstvo království Českého, které nejen poskytlo nezbytné podpory hmotné, ale i zvláštními oběžníky praesidialnými doporučilo podnik ten úřadům samosprávným v příslušných okresech; také veledůstojné konsistoře vřelým doporučením podporovaly práce, jež ostatně i širší obecenstvo provázelo zájmem, porozuměním i všestrannou podporou.

S obzvláštním uznáním sluší podotknouti, že i peněžitá pomoc z okresů zkoumaných na důstojné vydání soupisu se dostavila.

Do soupisu jsou pojaty:

1.    památky praehistorické krátkým označením;

2.    památky umění stavitelského, sochařského, malířského od románské doby do počátku XIX. století; předměty uměleckého průmyslu, pokud nejsou v majetku soukromém; stavby historicky důležité, jako hrady, opevnění, mosty a j.

Soupis bude se vydávati jazykem českým i v překladě německém pro každý politický okres zvlášť; ročně zamýšlí se vydati 4 až 5 okresů. Ke skupinám okresů podle starodávných krajů přidána bude úvodní stať o památkách lidového umění, a zároveň uvede se příslušná literatura. Při popisování ustanoveno šetřiti největší stručnosti.

WYDZIAIY POLITECHNICZNE KRAKÓW

BIBLIOTÉKA GLÓWNA

M18906

Druk. U. J. Zam. 356. 10.000.

Tiskl Alois yylesner v Praze.

⁴eX(f) e)X5i

«r

-

*

\

/

o

i

*

*

,

v.

t

\

(

'*-• •

/.

’

'■f

V

'

;

: -r-;

v.

/

/

.

í

r>

i

*

.

-J

m

/

f

i

■

I

-■

\

V

\

\

-

/

,

í

* \

/:

r

y •?

' - y.

/

/

- •

\

/ _: ■ í 1

WYDZIAtY POLITECHNICZNE KRAKÓW

;r;i;

:r; ;

Bibliotéka Politechniki Krakowskiej

111-307279

■ú

Kdn., Czapskich 4 — 678. 1. XII. 52. 10.000

a--

i?3!

S5&

Kas

9B

Bibliotéka Politechníki Kiakowskiej

ISpl