ítí»z

srn

59

LI

1/vV

'v

W'r*

MMim

tpjp

i*vf

iSBE

USfffS

(■“18 r v'" • '

mm

\    "?Sr⁷&fc-

pM*§g*

g->.

rr

.4 r?

Mi

řXv

wčm

fM

aPg&S&l

JO

*Câ^

GSy

11101

újffietwjyPI

MjPsj I rl-br*-

;C

«•i

IBB

vjí

HE

X-Í6

ji

>¹.,

Jsyâr®^*

S5;

jp

ni

■>

2p

Jh&

WH

ßi£$P$

'4L

mmm

«j»

frTJ

rse

Hpy

§i|y

. •>

■ÿ

ji

§à$j

fc

“j

, f'

•w-;

F,

•W£-'SS

p :*w§te£3JL

S^estTi-Ä^Ä

■v.

• **

|£fél

• -L

■r

gs

*r... •

vJv*

;>J

sjk»

ry7?3

,4

B&Sjâ

••

p—fpn ir

*%<řž

V-j

/rjL;&r~ ^». *

jT* J*

fp

’î

r*}-.

Kx

F.v. >«* ^ \

V, w

éS

If

z*.

iV

râ

ríá

^mJrur

LfeJ-c

an

■%WÏ

HÉüki

Bpj

te- "

.^>1

K¹

y«j

il*

' ’ ; «a

i Jf

Æm%‘ j" Jk<«

$MkÆ

WËm

*■

jy

fk *

i»

-ijZfWsL

jum

Se??

sw

GSBN»'#ii

i ilNlt

v.

rS*i

JüiÉsâK

4C

.j

F“. ■ ,&4Æjp

WMáŘ

n®â

pid

gi '^*v^

řJR-iAiL

ÿ-.

/I#

'TL«!

\

¹

.V

/

*

'v

\

;/•

/

■i

;\

//-

I

> Í

«

/

\

&

$

\

i

î,

fU

/

i

1*

w <

■

v

?/

/-

-K

»

Bibliotéka Politechniki Krakowskiej

100000301113

\ ~

IP

?s>

■

v.

~ /'

3»“

. -: •

:-'ě%

"’N

\

>r₄

/

. N„

■

'

'■ ■ -S

/

,

J

-■ X .

' • '; •

/

H

.....

i

«

~v /

„V,

'V

»r-

v

/

I

/

. y

v)

«

v

y

/

./•V

t

'■ •

f -

./

.

■(■jA

»■

I

*y-

t

V

'"S:

\

¥

4.-'.

»

}

/

/

V.

\

/

v

'

v

■

%

\

\

■s*

\

%

;

' vrtákua%f

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

V KRÁLOVSTVÍ ČESKÉM

OD PRAVĚKU DO POLOVICE XIX. STOLETÍ.

VYDÁVÁ

ARCH AEOLOGICKÁ KOMMISSE PŘI ČESKÉ AKADEMII CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÉ

PODNĚTEM SVÉHO PRVÉHO PŘEDSEDY f JOSEFA HLÁVKY.

ácxxvn.

POLITICKÝ OKRES KRALOVICKÝ.

NAPSAL

Dr. ANTONÍN PODLAHA.

V PRAZE 1912.

NÁKLADEM ARCHAEOI.OGICKÊ KOMMISSE PŘÍ ČESKÉ AKADEMII CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ.

Výňatek z proslovu k Soupisu památek historických a uměleckých v království Českém.

Království Českému pro polohu a přirozené bohatství jeho připadla v dějinách střední Evropy od pravěku vynikající úloha po stránce nejen politické ale i kulturní. Již od časů prvého osídlení nalézáme v Čechách stopy zámožnosti a vkusu, stopy cizích vlivů, které přes přirozené ohraničení země přece tam vnikaly a pak přečasto samostatně se vytvářely. Nebylo motivu v politickém, duševním a uměleckém životě střední Evropy, který by nebyl nalezl v Čechách ozvěny neb i samostatného rozvoje, a jako letopisy hlásají obšírně doby slávy a úpadku politického i duševního, tak i památky umění na všech stranách země živě svědčí o kulturním rozvoji tohoto království i občasném jeho poklesnutí.

Dějiny politické i literní od doby Kosmovy měly své pěstitele i čtenáře; než i to, co umělou rukou, domácí či cizí, býdo vytvořeno, nezůstalo bez povšimnutí. Teprve naší době náleží však zásluha, že soustavněji bádala v oboru bistoricko-uměleckém; zejména sluší tu věnovati vzpomínku He-brovi, který se svými soudruhy soustavně popsal stavitelské památky historické, dále Mikovcovi a Zapoví, kteří pozornost obrátili na památky umělecké, konečně Wocelovi, který se prohloubil v minulost předhistorickou. R. 1854 založen při Museu království Českého Archaeologický Sfor, později i časopis ,,Methoď‘ a staly se orgánem pro historii umění výtvarného v Čechách.

Když pak zahájila svou činnost Česká Akademie pro vědy, slovesnost a umění, zřízena při ní na základě § 2. lit. e) stanov, pak §§ 18. a 50. jednacího řádu Archaeologická kommisse k vědeckému zkoumání v oboru památek uměleckých, historických, písemných i slovesných, jakož i k ochraně těchto památek. Tím založena organisace aktivní s určitým účelem, probádali království České v příčině památek umění výtvarného, stanovití, které památky stavitelské, sochařské, malířské, zlatnické, konvářské a j. dotud se zachovaly, určití — pokud možno — jich vznik a původ, odhadnouti uměleckou a historickou jich cenu a konečně označití ony památky, na jejichž

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

V KRÁLOVSTVÍ ČESKÉM

OD PRAVĚKU DO POLOVICE XIX. STOLETÍ.

VYDÁVÁ

ARCHAEOLOGICKÁ KOMMISSE PŘI ČESKÉ AKADEMII CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VÉDY, SLOVESNOST A UMĚNI.

PODNĚTEM SVÉHO PRVÉHO PŘEDSEDY f JOSEFA HLÁVKY.

XXXVII.

POLITICKÝ OKRES KRALOVICKÝ.

NAPSAL

Dr. ANTONÍN PODLAHA.

V PRAZE 1912.

NÁKLADEM ARCHAEOLOGICKÉ KOMMISSE PŘI ČESKÉ AKADEMII CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VÉDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ.

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

V POLITICKÉM OKRESU

KRALOVICKÉM.

NAPSAL

Dr. ANTONÍN PODLAHA.

S 338 VYOBRAZENÍMI V TEXTU A PĚTI TABULKAMI.

V PRAZE 1912.

NÁKLADEM ARCHAEOLOGICKÉ KOMMISSE PŘI ČESKÉ AKADEMII CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ.

f*s%

KRAKÓW

{^•chni«*3^

U(->oW<?6

un

TISKEM ALOISA WIESNERA V PRAZE

KNIHTISKAŘE ČESKÉ AKADEMIE CÍSARE_FRANTIŠKA JOSEFA PRO VÉDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ

a c. k. česke vysokEj Školy technické v praže

3<pijrCl

ALr. Nr.

PŘEDMLUVA.

Soupis okresu Kralovického provedl jsem v letech 1907—1910.

Práce mé provázeny byly účinnou ochotou všech místních činitelů, začež vzdávám povinný dík.

K části illustrační přispělo vynikající měrou Městské uměleckoprůmyslové Museum v Plzni, zapůjčivši ze sbírek svých 90 kusů fotografií, z nichž značná část byla v přítomném díle reprodukována.

Řadu vlastních svých zdařilých fotografií z Manetína dal mi k disposici p. Ant. Malý, prof. ve Slaném.

Ostatní snímky fotografické zhotovil p. Fr. Pěšina, výkresy provedl prof. A. Martínek; reprodukci obstarala z části firma Štencova, z části ,,Unie“, kterážto poslední dodala také reprodukce trojbarevné.

Mnohými cennými pokyny a zprávami přispěli mi pp.: Dr. K. Chytil,

J. Herain, Ant. Cechner, Dr. Zd. Wirth, Dr. V. Fabián, jakož i pp. Jan Dyk, ředitel v Královicích, Jos. Pomrhonc, děkan v Manětíně a Jos. Němec, farář v Plasech.

Pan c. k. vrchní finanční rada Karel Buchtela podal ochotné cenné doplňky ke zprávám o nálezech praehistorických.

V Praze, dne 8. července 1912.

Dr. Ant. Podlaha.

ÚVOD.

Nej význačnější podíl na vzniku dosud dochovavších se památek v okresu Kralovickém má cisterciácký klášter Plasský; vedle něho pak šlechtické rody Gryšpeků a Lažanských.

Doba románská století XII. representována jest třemi objekty stavebními: prostou trojlodní basilikou Plasskou, věží a lodí s vítězným obloukem v Krašově u Manětína a úhledným kostelíkem Podvorovským.

Ranní gotika století XIII. dala vznik dvojité kapli „královské“, dochovavší se mezi budovami kláštera Plasského, nepovšimnuté dosud v literatuře umělecko-historické, a uvedené zde tudíž jakožto „novum“.

Z doby gotické dochovaly se pouze fragmenty: presbytáře několika kostelů (v Čisté, Kozlanech, Lukové, Všehrdech a Žebnici) ponechané při pozdějších přestavbách barokních.

Z jiných uměleckých památek doby gotické vynikající místo zaujímají figurální malby na skle v Žebnici z prvé polovice XIV. stol.

Z doby pozdně gotické, z konce XV. a z poč. XVI. stol. dochovaly se zbytky skládacích oltářů v Civící a Křečově, a dřevěné skulptury v Bělé, Hodyni, Královicích (skupina „Zvěstování“) a Žebnici (socha „Sv. Jakub“).

Perioda renaissančni na Kralovicku jest úzce spojena se jménem Gryspeků: zámek Kačerov, přestavba kostela Kralovického a epitaf v témž kostele jsou jejich dílem. Zajímava jest zejména přestavba kostela Kralovického, provedená v letech 1575—1581, při níž ponechán původní gotický presbytář a přistavěna nová z červených cihel zbudovaná lod renaissančni s reminiscencemi gotickými, vyznívající ve štítu a ve sličném portále ryze renaissančně. Ve službách svých měli Gryspekové umělce vlašské a německé.

Znamenitou měrou zastoupena jest na Kralovicku doba barokní. Souvisí to především s mohutným rozmachem kláštera Plasského v XVII. a XVIII. stol. Opat Kryštof Tengler (1651 —1666) opravuje v letech 1661—66 starobylý chrám klášterní a zřizuje v něm hlavní oltář, opat Benedikt Engelken (1666—81) vyzdobuje dále vnitřek chrámu, opat Ondřej Trojer (1681—99) buduje nad starou kaplí královskou věž hodinovou a přiléhající k ní mohutné sýpky, pořizuje nové oltáře do chrámu klášterního, obnovuje a přestavuje kostely a kaple na panství klášterním a počíná stavětí nové opatství. Do šlépějí jeho vědomě jakožto ,,Troj er secundus“ vstupuje opat Eugen Tyttl (1699 —1738), jenž — sám v umění stavitelském zběhlý — dokončuje stavby předchůdcem započaté a podniká velikolepou stavbu nové konventní budovy a nového proboštského chrámu v Mariánské Tejnici. Dinzenhoferové a Santini pracovali prý pro něho projekty k těmto budovám. Není sice pro to archivních dokladů — jen Cornelius Stephan, poslední člen kláštera Plasského (J 1829) zaznamenává to ve svých rukopisných pamětech a údaj jeho přechází do pamětní knihy Plasské fary a odtud i jinam — ale jest to, zvláště pokud Kiliána Ignáce Dinzenhofera se týče, zcela pravděpodobno. Sdílnější jsou paměti klášterní vzhledem k technickému prováděcí stavby konventní budovy, Kondelovi. Při novostavbách svých zachovávají opati dosti pietně aspoň z části stavby dob starších (v Kozojedech se zajímavě rozluštěním nového průčelí, ve Všehrdech s novou přístavbou s reminiscencemi gotickými, v Žebnici), a i budovám hospodářským (sýpky Plasské, dvůr Hubenov) dávají vkusnou formu. Při výzdobě staveb svých užívají služeb vynikajících umělců domácích: Škréty, Brandla, Brauna, Noseckého, Kramolina, jakož i sil lokálních: Pinka, Seeblumera.

Druhým střediskem činnosti umělecké v době barokní na počátku XVIII. století byl Manětín, kdež Václav Josef Lažanský a choť jeho Marie Gabriela roz. hraběnka Černínová z Chudenic zaměstnávají hojnou měrou malíře: Brandla a žáky jeho Bentuma a Händla; domácího sochaře Borovce (Vorovce), vyučence Jana Brokofa. I s Lazarem Widmannem se tu shledáváme.

A tak doba barokní nabývá na Kralovicku místo dominující.

Pohříchu některé památky této doby, jakož i doby renaissanční dochovaly se již jen jako zničené trosky a rozpadávající se zříceniny.

Bělá Dolní.

Sedláček, Místop. slovník historický 13. — Týž, Hrady a zámky XIII., 122—123. — Otto vy „Čechy“,! IX., 123—125. — Podlaha, Posvátná

místa III., 3.

FARNÍ KOSTEL POVÝŠENI SV. KRIZE vystavěn nově v letech 1820—1822 na místě kostela dřívějšího, jenž soudě dle staré dochovavší se kresby byl prostá stavba původně gotická, presbytářem k východu obrácená, s hranolovou věží v průčelí (viz na obr. 1. pohled na Bělou z konce XVIII. stol.).

Nynější kostel, presbytářem k jihu obrácený, jest střízlivá stavba neslohová. Presbytář má závěr trojboký, okna jsou obdélníková, nízkým segmentem sklenutá, stropy v presbytáři i v lodi jsou ploché. V průčelí věž do osnovy stavby pojatá. (Viz obr. 2.)

Vnitřní zařízení nové z r. 1904 ve slohu pseudorománském. Na bočním oltáři sousoší ze dřeva řezané ,,N ejsv. Trojice korunuje P. Marii“, dobrá práce XVI. stol., cca 1 m vys. a 0-92 m šir. (Viz obr. 3.) Ze zrušeného kostela Nejsv. Trojice v Loze.

Na hlavním oltáři čtyři barokní sochy ze zrušeného kláštera dominikánského v Plzni.

Čtyři malé 0-25 m švícinky cínové s nohou trojbokou; na jednom vyryt letopočet 1693.

Šest větších, 0-45 m vys., cínových svícnů z r. 1705.

Na věži kutý železný kříž barokní ze zrušeného kostela Nejsv. Trojice v Loze.

Zvony: 1. 0-72 m vys., 0-89 m v prům , nahoře kolkolem nápis: O VENERANDA 2 TRINITAS 2 O ADORANDA 2 VNITAS 2 VDIELAN 2 W PLZNI 2 V MIKVLASSE 2. (Viz faksimile na obr. 4.) Pod tím roz-

p»*.

má

■:*. • * «Ä

^-^5v^----25^«Ä*ä*

---- 'sü-•••**    ***

f»'

jj

SítTíí

^j-íi H“mj i» »

Bft «■ ti ií ii if ni ».-”■ "" «

SS3.

m

•st' ***

as&sšs

iaBaPpqgí

L^sstess

ii£

4§;

ggf⁸?³⁵-

?§

8».

Člfg^S-

sr;,^

t<čŮiů|i.?kcía

in <|iif(t»rt* jTrrtj

Obr. i. Pohled na Bělou z konce XVIII. stol.

vilinový [pás. Na plášti štítek s reliefem „Bůh Otec držící mrtvé tělo Kristovo na klíně“.

2. 0-52 m vys., 0-65 m v prům., nahoře minuskulový gotický nápis: mar^a 2 ínaffjeos 2 marcus 2 ijoíjanes 2 lucas 2. (Viz faksimile na obr. 5.)

Nepatrné zbytky základního zdivá bývalého kostela jsou dosud patrny na východní a západní straně kostela nynějšího.

i-t) 0    1    2    3 s $ 6    7    8

PMI—1—1—1—1—1—1—1—p

9 tU

ffMß

jf

mm

Obr. 2. Bělá. Půdorys kostela.

Nad vchodem do fary v kameni tesaný znak Plasského opata Fortunáta Hartmanna a letopočet 1769.

V přízemí farní budovy v oknech kuté mříže železné: spirá

lovitě zatáčené oblé pruty roztepány jsou v lupénky. Konec XVII. stol.

(Viz obr. 6.)    ' '* ^ '

'A ,'.'VIi.nT $ i '    - - • •    •

'.<:2A.jV54 IM

U)

HRAD, založený asi v letech 1313—1315, přestavěný na počátku XVII. století, v druhé pol. XVIII. století ještě dobře zachovaný (viz na obr. 1.), zpustl na konci téhož století, nyní

01

•4®>

já

"%■

V.

A*9.

Vf

Ví

Uk

Obr. 3. Bělá. Sousoší: „Korunováni P. Marie“.

zbyly jen nepatrné zříceniny na straně západní (viz obr. 7.) a zbytek zakulacené bašty na straně severozápadní.

Hrad stojí na návrší, jež k východu a jihu příkře spadá. Budova hradní měla dvě jednopatrová křídla kolmo k sobě

OVFNERANDASTRINITASSOADORAÍMDASyMTASSVDlElLANtóWPUNlWIVilKVLASSEii

Obr. 4. Bělá. Faksimile nápisu na zvonu čís. i.

postavená; průčelí jednoho hledělo k východu, průčelí druhého k severu. V průčelí severním byl vjezd; ze střechy traktu toho vyčnívala malá hranolová vížka s baňatou střechou a hodinami. Křídlo východní spočívalo

ma rr amrnat o tu 8«iuar t ooin'gobaac ejjrnuagœ

Obr. 5. Bělá. Faksimile nápisu na zvonu čís. 2.

na vysoké podezdívce. K severnímu průčelí přiléhalo předhradí o třech křídlech do pravého úhlu stavěných. Uprostřed křídla severního byla čtyr-boká, nízká, baňatou střechou opatřená věž s branou. V bývalém předhradí stojí hospodářské stavení ve zříceninách; v jeho zdi kamenná deska se znakem opata Plasského Fortunata Hartmanna s letopočtem 1766.

■ K ■! ?

f; ?

••

■»s

im

*, ; 1

ti

Vj

>■

fii í

“i

Obr. 6. Bělá. Fara. Kutá mříž v okně.

Mezi Bělou a Lozou stával kostel Nejsv. Trojice, vystavěný znovu r. 1730, zrušený 1785, potom zbořený; nyní jen pahrbky místy dávají tušiti bývalé základy.

Ve vratech nového hřbitova užito bylo některých starých ze železa kutých mříží z oken farní budovy, podobných těm, jež svrchu byly uvedeny.

v •'

V -I

A,'/*

Obr. 7. Bělá. Zříceniny hradu.

Na stavení čís. 86 v Bělé zazděn pískovcový kámen 20 cm vys. a 23 cm široký, obráceně zasazený, z hradu pocházející, na něm vyhlouben letopočet išíoi (1401).

Břežany.

Frant. Smolík Slatinský v Pam. arch. X. (1874), 50. — Sedláček,

Místop. slovník historický 64.

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. MARKETY, vystavěný původně

ve stol. XVI., přestavěn v nynější podobu r. 1727, opraven 1875.

Prostá barokní stavba obklopená hřbitůvkem uprostřed rozlehlé návsi (viz obr. 8.). V průčelí věž s nízkou jehlanovitou dvojitou střechou.

Presbytář v půdorysu čtvercový s klenbou plackovou; po stranách okna elliptická s ostěním obdélníkovým, segmentovitě zaklenutým.

Loď v půdorysu obdélníková, v rozích zaoblená, se stropem plochým. Stěny členěny pilastry s římsovými hlavicemi. V bočních zdech po dvou oknech elliptických, delší osou kolmo postavených, ve větším ostění obdélníkovém, nahoře zazubeném a segmentovitě sklenutém.

1

W-*':

i

ÉÉ

Ü

:

□

il

s

é

%

-J

(

. s .

'

r

____

-

- - - -■

dm 10    0

'

I

ÿM

VH:- r: " "'■ ' '£**

Obr. 8. Břežany. Kostel.

23456789    10    11    12m

■

■

■

■

_

__

■

■

■

I

W

g

Hlavní oltář barokní, na něm zdařilá socha ,,Sv. Markéta“, dřevěná; světice znázorněna na draku (jehož hlava a ohon nyní chybí), klečící, k levé straně obrácená, kdež andílek podává jí meč a palmu. Nahoře obláčky s andílčími hlavinkami, nejvýše koruna. Z prvé pol. XVIII. stol. (Viz obr. io.)

Varhany malé s dobrou skříní barokní (po stranách řezané rozviliny, nahoře kartuše, níže okřídlená hlavinka).

;r

ybt.

* ym: i

'JftS

f'V

rT!

tpM

sm

'■Ü

WwM

¥Æ

-f

H^N» J

lil

mm

wr

I?

m,

ar

■>v

f* | -

. *VAfA »ü*« MARKE „OBOPri ff ZA XÂ5

...

Obr. io. Břežany. Pohled do presbytáře.

V sakristii: i. ve zdi obdélníkový výklenek s hrotitým tympanonem, v němž kruhová tesaná výplň s hvězdicovým šestipaprskovým vzorem (viz obr. ii.);

2. truhlice na skládání paramentů, pestře pomalovaná (motivy rostlinné), XVIII. stol.

Z v o n y : i. o⁻86 m vys., ro4 m v prům. Nahoře vlys s postavičkami geniů, na plášti orámovaný nápis: VDIELAN GEST ZWON TENTO KSWATE KATERZYNIE DO BRZEZIAN NÁKLADEM IANA SSVNIE A WSSY OBCE

Obr. 12. Břežany. Faksimile nápisu na zvonu čís. 2.

ajgsmpMuJiim- onimayjim’Miuiatsiimuaanoiimioujsnini.iin.'aMnin-aui'iiimaiiaiJtunMoauimomiii'iii-n.inr.inKi^n « ^om\i<cMíQiiu»inii)iri;inon.|iiDjioue>ainn.iiji6iMUtiM;.iijsilJnifUiiťaiiiiaaviis»^^aomn.iiinjinn<-o3ai!inanimmiiiLii8nmi^

K TEMVZ ZADUSSY PRZINALEŽÍ EGICY, SKRZE BRYKCYHO, ZWONARZE W PRAZE, LÉTA 1564. WY-SLANI K SMLAUWIE BYLI LUKESS Z BRZEZIAN, WIT SSVNA, GILEK Z BRZEZIAN. Na druhé straně pláště nápis: TAK BUOH MILOWAL SWIET, ZIE SYNA SWEHO GEDNOROZENEHO DAL, ABY KAZDY KDOŽ WIERZY W NIEHO NEZAHYNUL, ALE MIEL ZIWOT WIECZNY. Reliefy dvou světců a odlitek médaillé.

WM

§Â#Jj mpim

®Igj

KSi

CD

mö

CD

z:

Ma

miŘ

sf

Mfl

■±

ij

4Í

T|ii!

■v

Obr. 13. Břežany. Faksimile nápisu na zvonu čís. 3.

w>

05

*s

w>

['7

!î

rzi

il

I ilm

tmí 0

10

20 dm.

H-H

Obr. ii. Břežany. Výklenek v sakristii.

C3

2.    079 m vys., r m v prům., nahoře kolkolem dvouřádkový gotický minuskulový nápis: ,,bomint z mtlectmo z Butncentesimo z l [? nezřetelné] #t* z tlla dampana a fóra z ed 2 per z magtdrom z jtnbream z nooe z (Eirtfafts z pragencts z cií z íaus z beo z pafrt z omntpofenít z et z beaíe • marte • temper z ntrgtnts - eí 2 omnibus 2 candis 2 rent 2 rande 2 cpiciírs - teple 2 ír-orrm z w z. (Viz obr. 12.) Na plášti relief: ,,Sv. Pavel“.

3.    o⁻6o m vys., 078 w v prům., nahoře kolkolem gotický minuskulový nápis: « Jlnno 2 bonitní z mtíectmo 2

Ma

CD

1*

SS

CD

C3

(Öxccc o xx a i Ha ů (tfampana 4 fuca 5 tcí 2 pec z ntagicírunt s bartijolomann h . Faksimile viz na obr. 13. Na plášti relief: ,,Sv. Petr“.

„J

"I

ft

C-

tm

wgapwiwiiwpwiB

'i ». V- •

Obr. 14. Bržin. Kostel. Pohled.

Bržin.

Podlaha, Posvátná místa III., 62.

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. BARTOLOMĚJE, již ve XIV. století jako farní připomínaný, pochází v nynější své podcrbě z prvé polovice

XVIII. stol.

IO

Prostá barokní stavba zajímavého půdorysu. (Viz pohled na obr. 14. půdorys na obr. 15.) V průčelí nízká věž, jejíž boky jsou mělce vyduty, nároží sešikmená a rovněž segmentovitě vyhloubená.

Loď uvnitř elliptická má zevně boky rovné, nároží segmentovitě otupená. Uvnitř pilastry nahoře jednoduše čabrakované, profilovanou římsou kolkolem jdoucí spojené.

Presbytář v půdorysu čtvercový, s rohy sešikmenými.

*4)    0    1    2    i    4    5    6    7    8    9    10-m.

mm

P“l— f I    I    I—i-1-1-1--1-1

Obr. ]i5. Bržín. Půdorys'kostela. ]

V    bocích presbytáře i lodi po jednom okně obdélníkovém, segmentovitě překlenutém, v šikmých nárožích lodi po okénku elliptickém.

Po stranách hlavního oltáře na brankách za oltář vedoucích dobré barokní sochy „Sv. Norbert“ a ,,Sv. Prokop“.

V    lodi dva oltáře barokní, s volut ováným nástavcem, obrazy novější uměleckyr bezcenné.

osiinrtfe p an onnpus « ora* pumows » a mu » [ Obr. 16. Bržín. Faksimile nápisu na zvonu.

Zvon asi z konce XV. stol. s gotickým minuskulovým nápisem: o sancfß ® parfoIinEUS ® ora pro rtobts btmn (Viz faksimile na obr. 16.)

Čistá.

Sedláček, Místop. slovník historický 120. — Frant. Smolík Slatinský

v Pam. arch. X. (1874), 41.

FARNÍ KOSTEL SV. VÁCLAVA, připomínaný jako farní již ve stol. XIV., původně stavba gotická, byla v XVIII. stol. rozšířena, při čemž v průčelí vystavěna barokní věž. (Viz na obr. 17. pohled, na obr. 18. půdorys.)

Z původní gotické stavby zachoval se presbytář, a nepochybně i boční zdi lodi.

4

■*1

i-} I

.... '

«£}

lil f W. -Â

, ; ;r

JÚ

’

<

Û

ff'r-Zry- ■ '

styl

wm ?m,

rj

m

ř"—Í*iT. ---SP»

|P

síhÉ-' , *-» -

T]

J

■'

gg

!ŠSE

VT":'

_j

::

.

1_:

Obr. 17. Čistá. Kostel.

!Ě

a

if“⁵*!

M Ui

=■«■

_

o

o

B

z i

-w 1 1 t î Î * í î Î *~

:r^

Obr. 20. Čistá. Faksimile nápisu na zvonu čís. i.

jňíinTHfSfti^jonT\,j[-iotjtuoujá^jiNiai^H>aoiiyu/:-]»jmons5fl3mo)oiiTn>qv\jutbi>nKč-/ij3jgjtnf tnfDidtin-UJHOuf

Presbytář třemi boky zakončený, v nárožích opěrnými pilíři opatřený, má klenbu žebrovou o dvou polích. Žebra profilu hruškovitého vybíhají z konsol jehlanovitých s boky prohnutými, nahoře profilovanou římsou zakončených. (Viz obr. 19.) Okna, později v nynější podobu rozšířená, jsou obdélníková, polokruhově zaklenutá.

Vítězný oblouk hrotitý.

Lod obdélníková, s rovným stropem. V bocích na každé straně po třech oknech obdélníkových, polokruhově sklenutých.

Zevně jsou kolem všech oken široké maltové rámce s la-sturovitou ozdobou nahoře.

íf

li,

lir—

Dm

»Hilf///«

"-li

I'¹ -ml

11:

vtlf®

Obr. ig. Čistá. Konsoly a profil žebra.

Vnitřní zařízení většinou nové, pseudogotické a pseudo-

románské.

V právo od vítězného oblouku malý barokní oltářík, umělecky necenný.

Na bočním oltáři (novém) dobrý obraz na plátně ,,Sv. Thekla“ z prvé pol. XVIII. stol.

Zvony: 1. 0-67 m vys., o.-83 m v prům , nahoře kolkolem dvouřádkový gotický minuskulový nápis: [1. ř.:] Tímto 2 bo= mini 2 m 2 ccccc a xv 2 21t 2 ego ů (Eamgana 2 nunquant 2 jívo* nunccio 2 tiana ů ignem 2 uel 2 ferfum 2 bellům 2 aut 2 ů h [2. ř.:] funus 2 fjunecíum % láni 2 me 2 fecit 2 magicíee ů bartiju'u-meus 2 nomen 2 in a noua 2 (Üiuitafe 2 gragencis 2 e# a fjuc 2 laus h (Viz faksimile na obr. 20.)

2. o-88 m vys., 1-04 m v prům. Nahoře ornamentální pás; v něm vždy dvě delfinovité postavy muž a žena naproti sobě, přecházející v rozviliny. Na plášti orámovaný nápis: VOX MEA VOX VITAE; VOS VOCO, AD SACRA VENITE. Pod tím malá tabulka s nápisem: THOMAN JARVSCH GOS MICH 1549. Dole relief: „Herkules zápasící se saní“ a odlitek médaillé s reliefem „Poslední soud“ a s opisem „VIGILATE QUIA NESCITIS

od

QVA HORA DOMINUS VENTURUS EST. MAT. XIII.“ Na druhé straně pláště krucifix, pod ním relief „Samson rozdírající lvu tlamu" a odlitek médaillé s reliefem „Poslední večeře" a opisem: „MANDUCARE VOBISCUM DESIDERIO D ESI DĚRAVÍ HOC PASCHA. 1546“.

3. 0-38 m vys„ 0-46 m v prům. Nápis: SIT NOMEN DOMINI BENEDICTUM. PERNER GOS MICH IN PILSEN 1760.

Před kostelem SOCHA SV. JANA NEP„ kamenná, barokní: světec ve vztýčené pravici drží krucifix, v levici dolů vztažené biret. Na

:v

tm

Obr. 21. Čistá. Kaple sv. Anny.

podstavci v předu nápis: „BEATO IOANNl SVO TOTIVSQVE ORBIS

patrono eX sIngVLarI affeCtV ereXIt ferDInanDVs CHRZEPICKY TVnC CŽISTAE CVRATVS“ (letočetné litery dávají letopočet 1725); v zadu nápis: “HONORl S. IOANNlS BENEDIXlT LoCI HVIVS PASTOR BARTHOLOMAEVS“ (letočetné litery dávají letopočet 1732).

KAPLE SV. ANNY východně od městečka u hřbitova, vystavěná v letech 1716—1717, střízlivé stavení barokní (viz pohled na obr. 21., půdorys na obr. 22., vnitřek na obr. 23.).

Presbytář, zakončený třemi boky, má klenbu valenou, výsečovou.

,v-'

*4

...ist"'

~'WL

\.\

li

/i

rit/i

■i

1 •«

V £*~_X:

iiL

ilrfe?

vvcr;

11

: Sl

*1

jr

|řr--

t <*>

Kttatw"

A;

Obr. 22. Čistá . Fřj’e sv. Anny. Vnitřek. J

Oltář jednoduchý, barokní. Na něm barokní socha: Sv. Anna s Ježíškem na levici, po pravici její stojí mladistvá P. Maria.

Při boční stěně jižní nad oltářem postranním obraz na plátně ,,Sv. Jiří", bez umělecké ceny, signovaný: ,,G. Ringelhahn, Mahl, aus Taus 1847.“

il

*J0    0    1    2    1    •>    S    6    7    8    9    10 in

M“““l-1-1-1-1-1-1—4-1-1-1

Obr. 23. Čistá. Kaple sv. Anny. Půdorys.

Na střeše dvojnásobná lucernovitá vížka šindelem krytá.

Na hřbitově několik dobře pracovaných, ze železa kutých n á-hrobních křížů barokních z druhé pol. XVIII. stol. (Viz obr. 24.)

v*l

■v. N

í)

oj

I

lili

^miii!iiiiiiiiiin»nniinnw^u\!í

liliím

Obr. 24. Čistá. Náhrobní kříže.

v

Civíce,

Sedláček, Místop. sl. hist. 121. — Podlaha, Posv. místa II., 317.

FILIÁLNÍ KOSTEL NEJSV. TROJICE, již Ve XIV. století

jako farní připomínaný.

*J0 o    1    2    5    S    5    6    7    8    9 ttm

1II,IIU“I    1    1 - I    I    I    I    I    i    I -t

ií

K staršímu původu poukazuje však toliko trojboké zakončení presbytáře; jinak jest to prostá stavba barokní z XVIII. stol. (Viz půdorys na obr. 25.)

Stropy v presbytáři i v lodi rovné.

V průčelí věž s jehlanovitou střechou. Přední strana věže ozdobena jest nad segmentovitě prohnutou římsou oválovým barokním reliefem „Nejsv. Trojice korunuje P. Marii“, orámovaným nahoře a dole volutovými lupeny a po stranách ovocnými a květinovými festony. (Viz obr. 26.)

Sk-

su

v-

fi

ISW

i*

rřrT.:-.* -I,?*

Obr. 26. Čivice. Relief v průčelí kostela.

cennými.

Hlavní oltář ranně barokní, obstojný s obrazy umělecky ne-

V lodi po levé straně vítězného oblouku zajímavý oltář, skládající se ze dvou částí, pocházejících z různých dob. (Viz obr. 27.)

Dolejší část se sochou sv. Jana Křtitele jest zbytek pozdně gotického skládacího oltáře ze XVI. stol. Jest to otevřená oltářní skříň, cca 1-51 m vys., 1 m šir., ozdobená dole ornamentální řezbou a nahoře prolamovaně vyřezávanými rozvilinami. Uvnitř zdařilá socha ,,Sv. Jan Křtitel“, 1-20 m vys. Po stranách přidány později barokní dřevěné hranolové pilířky.

Na této starší oltářní skříni stojí svršek ranně barokního oltáříku z druhé pol. XVII. stol. se zašlým, umělecky necenným obrazem „Zvěstování“.

Na bočních stěnách lodi zavěšena jsou křídla zmíněného skládacího oltáře, 1-51 m vys., 0-50 m šir. Na vnější straně jejich reliefy: ,,Sv. Ambrož“ a ,,Sv. Jan Ev.“, nově špatně pomalované (viz

'S

ví

ar

JE

.....................

MM

w-

:......

■i

'i

■2$

Obr. 27. Čivice. Oltář boční.

obr. 28.). Na jednom z těchto křídel zachovala se nahoře výplň vyřezávaná; na druhém chybí.

Na druhé straně křídel malby celkem hrubě provedené (kontury černé, plochy barvami položené): ,,Sv. Václav“ a ,,Sv. Zikmund“ (obr. 29.).

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Královice.

-,

£S

».ž

mm

II

fór

ně . ■

mm

idí

»1

lis

11

M-IPl

.V ’

r    !_

■ ÿSr

V

•i i J /

i*

v:

|y

Irm i

f " --> r! ě>

ÏP

li

/ Ji

//I.

r-

L.

li

té:

rV

I! i

I.

1 JI

Û lit

, ...

11

i,

I 11 R ç

- ..

w, m

mm il

Královice.

Libštein.

ti

fi. Í

V chodbě prvého poschodí veliký krucifix ze dřeva řezaný v životní velikosti, dobrá práce z počátku XVIII. stol. (Viz obr. 227.)

pí i <af

Sp

mm il

Obr. 28. Čivice. Křidla skládacího oltáře. (Přední strana.)

Po levé straně vítězného oblouku barokní oltář, v něm barokní ze dřeva obhrouble řezaná „Pieta“.

Na severní boční stěně lodi zavěšeno v rámci bývalé antepen-dium na plátně malované: uprostřed v oválovém poli „Korunování P. Marie“, s obou stran rozhozené kvítky; po stranách středního obrazu

Obr. 29. Čivice. Křídla skládacího oltáře. (Zadní strana.)

čte

OS

ť€r\

rl A

mírnit

ar.

1«. ' ipc i

■-

i:

II

03

sa

# A;»>

Su

"Z

-wí

s*<r3(

mn

r ’ '■

rš

<•

se jméno, patrně dárkyně: „Kristina Ssmidova". Prvá polovice

XVIII. Stol.

Na protější stěně podélný obraz na plátně: „Pozdvižení sv. Kříže", slabá zašlá práce XVIII. stol.

Zvony: i. s nápisem: „UROZENÝ PAN PAN BOUSLAWS Z LIEBSTEINA A NA LIEBSTEINĚ TENTO ZWON DAL SLITI 1553 S WOSADNIMI CZIWICKYMI KE CTI A CHWALE PANU BOHU, SW. TROJICI A S. JANU“.

aormasgimtHWinnmo dp5 n<un# p2PDOáumogs?Hu>br a o mBoago*>m vmo s#

Obr. 30. Čivice. Faksimile nápisu na zvonu čís. 2.

2. z doby asi kolem r. 1500, s minuskulovým gotickým nápisem aenigmatickým, jehož faksimile viz na obr. 30.

Dolany.

Frant. Smolík Slatinský v Pam. arch. VI. (1865), 303. — Sedláček,

Místop. sl. hist. 150.

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. PETRA A PAVLA, jako farní již

ve druhé pol. XIV. stol. připomínaný, stojí o samotě v půvabném údolí řeky Alže (Berounky). Viz půdorys na obr. 31., pohled na obr. 32., vnitřek na obr. 33.

Malá prostá svatyňka původně gotická, skládající se z presbytáře v půdorysu -čtvercového a z obdélníkové lodi s opěrnými pilíři šikmo

..

do rohů postavenými. Opěrné pilíře s jedním odstupněním, jsou z pískovce. Střecha tašková, na ní nad průčelím vížka pobitá plechem. Okna obdélníková, polokruhově zaklenutá, z původních v nynější podobu rozšířená.

Stropy v presbytáři i v lodi rovné. Vítězný oblouk hrotitý.

Nad hlavním oltářem na zdi zavěšen obraz na plátně ,,Sv. Petr loučí se se sv. Pavlem“, živá komposice z prvé pol. XVIII. stol.; přemalováním pokaženo. Na rámci nahoře pod korunou sdružené znaky Lažanských a Černínův.

z r. 1719

Boční oltářík v levo od vítězného oblouku, barokní

(býval na něm votivní nápis z toho roku, jenž nyní chybí): jednoduchý

^■r^:

'Mi-Mt*-

~r«s> ■    >

;;y

s^sr ?

<■ r'⁻ -

M

Pii

*■

vfÄl-

ií*N-

l-SÎr-i;sr

'-í^-íS

• 5

sr

spp:

~*«B

í*“;

3F

^Šsjtógl

• kí--: Ä*»J&Zk--

K< •

ř '->'"!    Ty,^,s

šíp

F55j

Obr. 32. Dolany. Pohled na kostel.

rozvilinový rámec, v něm zdařilý obraz na plátně 1-35 m vys., 0-84 m šir. : ,,Sv. Joachym držící na rukou dítko Marii“ (viz obr. 34.). Zmíněný vothní nápis zněl dle Smolíka (1. c. str. 303) takto: ,,^iuaíému Kádímu, oíci BlařjofiatüErté }$anm; BlarijE, bébrnh raijíuipiítlB najjfř^t) UejíDb îh'ijjla

\ ©aroiba hrálr, porfjájBgjcjmu \ robu pajtprü, obrforoal tento oltář na fruug náhlab Uan IHPeJelp I. Iß. 1719. Renov. 1838.“

Druhý boční oltáři k, stojící v právo od vítězného oblouku, s předcházejícím shodný, avšak s novým, umělecky bezcenným obrazem. Na tomto oltáříku býval dle Smolíka (1. c. str. 303) tento votivní nápis:

"V-

‘;b »    *

US

/.....-

•v

tfe

1: Sí*

ifa

HH. N-

Btei

Nl3/ fc

'.TTTT' jL_j; .. u -Í^J

Iglg

,-V

‘*■

___

I r

Obr. 33. Dolany. Vnitřek kostela.

„Sňatému Hfyboru JjTpanfielJhému btroofroornému febláfw. íjospobářtt patronu, íenío oltář oblíoioal nefjobm; febíák JRbam Jmbrf I. ß. 1719. Renov. 1838.“ Dva svícny cínové, 39-5 cm vys., z prvé pol. XVIII. stol.; na noze vyryt dvoj znak Lažansko-Černínský.

Zvony: 1. 0-34 m vys., 0-40 m v prům., s hrubým dekorem festo-novým a figurálním, a s letopočtem 1803.

2. 0-25 m vys., 0-31 m v prům.; na plášti: I. W. S. 1770.

Zvon z r. 1553, jenž tu kdysi býval, a jejž Smolík (1. c. str. 303 až 304) popisuje, nalézá se nyní ve věži kostela Chříčského.

Oj

V

W

: 4*-

%

3 '⁷ ' ? i

CL—,    " 4 V,

P|m,

v

i.

J

íř

.

rV

\

*iv

kli

pe

k I

I*

SF-

f Wj ‘<2 o 5

r ‘ i- ' '-i '

4

m *

- -,:VX.

XS>

s

i

/

r

s

;ť-ý

Ir.

iß? 18

v

mi

SÉ

:

v

■:\r

R\\    . .

m O \

r* r *

,sv-

fy

• 'V...

v

"N. No. ’i

* '.%■ I

!

Mi

mř.

I2LW

írtJ

¹ -P

j

"V

■ íf.

i

f

l

1

u

C

Obr. 34. Dolany. Obraz ,,Sv. Joachym“.

„Starý památný kříž, na němž sv. Petr jest ukován“, o němž Smolík (1. c. str. 303) se zmiňuje, že tu býyal již v době švédských válek, se tu již nenalézá.

Na jednom vnějším pilíři nalézal se dle Smolíka (1. c. str. 304) zbytek uraženého erbu pánů Teyřovských, totiž hořej ší část jej ich rodinného znaku s dvěma rytířskými helmami.

l'

»•' tf-i

■:íj

Obi'. 35. Hodyně. Kaple.

Hodyně (Hodina).

Sedláček, Místop. slovník hist. 226. — Podlaha, Posv. místa III., 27.

KAPLE SV. JANA KŘTITELE stávala tu již v XVI. stol., r. 1751 byla na místě kaple starší zbudována kaple nynější.

V '"I.

flj

*■»0    1    2    5    5    6    7    S-m

(““t-)-1-1-1-1-)-1-1

Obr. 36. Hodyně. Půdorys kaple.

Pěkná, vysoká stavba barokní s povystupujícími boky, k nimž zdivo čtvrtkruhově se zatáčí. Trnož kamenný, zdivo cihlové, omítnuté. Vnějšek rozčleněn lesenami s hlavicemi rýhovanými a čabrakovanými. (Viz pohled na obr. 35., půdorys na obr. 36.)

Nad průčelím trojhranný štít, za ním na střeše lucernovitá vížka s barokní stříškou.

Nad portálem deska pískovcová, po stranách volutovaná; v ní vytesán nápis: „VoCI AETERNI VERBl BEATISSIMO lOANNi BAP-TlSTAE SILVESTER ABBAS DE PLASSIO EXSTRVXIT“.

E i- \ '

•>

íA

i 'i

t\ 18®

Obr. 37. Hodyně. Sochy pozdně gotické.

Nad tím znak opatský, rovněž z pískovce tesaný, s písmeny: S. H. A. P. (== Silvester Hetzer, abbas Plassensis). Vnitřní prostora vysoká, vzdušná. Kněžiště a prostora pro kruchtu symmetrické, s valenou pásovou klenbou. Mezi oběma těmito prostorami střední prostora s klenbou plackovou, štukem rámcovanou. V rozích jest zdivo čtvrtkruhově zaobleno, tvoříc rohové pilíře, v nichž jsou vždy dva výklenky nad sebou. V bocích po jednom okně velikém, obdélníkovém, segmentovitě zaklenutém. Za oltářem a na kruchtě menší podobná okna.

Hlavní oltář, původní architektury pozbavený, jednoduchý, plochý, se dvěma obrazy na plátně malovanými nad sebou: dole jest veliký obraz ,,Křest Páně“, nad ním menší „Navštívení P. Marie“, oba z pol. XVIII. stol., umělecky necenné. Po stranách barokní sochy: ,,Sv. Václav“ a ,,Sv. Vojtěch“.

Ve výklenku pilíře v levo od hlavního oltáře pozdně gotická socha ,,S v. V o j t ě c h“, cca 90 cm vys., asi z konce XV. stol. Dvě sochy z téže doby a téže velikosti umístěny jsou po stranách bočního oltáře: ,,Sv. Štěpán“ a ,,S v. Jan Křtíte 1“. Všechny tyto tři sochy jsou nepochybně zbytkem bývalého oltáře. (Viz obr. 37.)

Nad bočním oltářem veliký obraz na plátně, umělecky necenný: ,,Sv. Martin na koni a žebrák“; na obraze letopočet 1763.

Hradecko (Hradistko).

O bývalé TVRZI zdejší viz Sedláček, Hrady XIII., 128.

Hradiště Hořejší.

Na návsi hrubý oblý SLOUP řemeslně tesaný s podobně pracovanou SOCHOU sv. Josefa vedoucího Ježíška. Letopočet 1760.

U mlýna „P odhradského“ SOCHA s v. Anny. Na kostce 40 cm vys. jednoduchý čtyřhranný sloupek s deskovou hlavicí, 1 m vys., a na něm barokní socha (1-20 m vys.) „Sv. Anna s dívkou Marií čtoucí v knize“. Na sloupku vzadu: „1761. 25. MAGE“. Práce prostřední.

Hubenov.

DVŮR HOSPODÁŘSKÝ, vystavěný v letech 1730—1734 za opata Plasského Eugena Tyttla. Budovy do šestihranu sestavené obklopují prostranný dvůr. (Viz pohled z roku asi 1830 na obr. 38.)

Obr. 38. Hubenov. Kresba Frant. Wiehla z r. asi 1830.

Hlavní budova jednopatrová na způsob zámečku (viz obr. 39.), v půdorysu šestiboká, s mansardskou střechou a vížkou. Nad vjezdem

v kameni tesaný znak opatský s písmeny: E. T. A. P. P. L. V. V. G., pod tím tabulka kamenná s letopočtem 1734.

li

BRV- C ,

l*

Obr. 39. Hubenov. Hlavní budova.

Na protilehlé straně dvora vysoký šestiboký špýchars mansard-skon střechou. Ye zdi kamenná deska s vytesaným nápisem latinským, dle něhož budova tato vystavěna opatem Eug. Tyttlem 1730.

Chříč (Křič).

Frant. Smolík Slatinský v Pam. arch. VI. (1865), 224. — Sedláček, Hrady VIII., m. — Týž, Místop. slovník hist. 336.

ZÁMEK, vystavěný r. 1766, skládá se ze dvou křídel: severního a západního (jižní po ohni zbořeno 1820); jednopatrové stavení. Stěny rozčleněny lesenami s kompositními hlavicemi; nad okny římsoví. (Viz

půdorys na obr. 40.)

K severnímu křídlu na straně východní přiléhá bývalá kaple zámecká,

nyní FARNÍ KOSTEL SV. JANA NEP. vystavěná r. 1767.

novější.

V průčelí v ě ž s otupenými rohy, střecha jehlanová, břidlicí krytá,

Presbytář třemi boky zakončený.

Okna vesměs obdélníková, segmentovitě zaklenutá a nahoře římsovím ozdobená.

Vnitřek má strop rovný; při stěnách pilastry s obhroublými štukovými hlavicemi kompositními; po stropě jdou pásy z hlavic vybíhající. (Viz obr. 41.)

V presbytáři oltář: široký rámec s rocaillemi na hranách, s výklenkem uprostřed, v němž barokní socha ,,Sv. Jan Nep.“, po stranách na

'O'/?.

IP

mě

r;

Obr. 40. Chříč. Půdorys zámku s kostelem.

brankách za oltář vedoucích barokní sochy ,,Sv. Vojtěch “ a ,,Sv. Prokop“. Vše nově polychromováno.

Na straně západní prostorná oratoř přízemní, dvěma širokými okny do kostela otevřená.

Kamenná křtitelnice barokní, jednoduchá, pěkně profilovaná (viz obr. 42.).

Zvony: 1. o-68 m vys., o-8o m v prům. Nahoře pás drobných reliefů: „Vzkříšení Lazara“, „Obrácení sv. Pavla“, „Svatba v Káni Galilejské“. Na plášti připájený krucifix, nad ním písmena I. N. R. I. Pod krucifixem kosočtverečná plaquetta s podobiznou císaře Karla V. Na druhé straně pláště rámec, nad ním delfínovité postavy naproti sobě, držící prázdnou znakovou kartuši, nad tím římska a odlitek médaillé s podobiznou a nápisem: „FERDINANDVS“. V rámci nápis: „BRICCIVS PRÄGEN. AVXILIO DIVÍ NO FECIT ME 1553“.

v . -St"

'l 'r-

i ji h -

Y,

if

F" -

te; i

'I

Iv •

■Ž»

-,

íPrtf-ti'.-

SE

:'X

e3n-jï>w

Obr. 41. Chřič. Vnitřek kostela.

2. !rpůvodně ulitý r. 1684, přelitý r. 1878 v Plzni od Juránka a Per-nera; se starého zvonu odlit znak Teyřovských a nápisy: „ECCE CRUCEM DOMINI FUGITE:j PARTES ADVERSAE,

VICIT LEO DE TRIBU JUDA, RADIX JESSE ALLELUIA“, „VOJTĚCH HYNEK TEYŘOVSKÝ PÁN SE SÍDLEM NA KŘIČÍ A DUBANECH, C. M. NAŘÍZENÝ KRÁL.

HEJTMAN KRAJE RAKOVNICKÉHO“ (tento druhý nápis odlit nesprávně, jak patrno ze srovnání s jeho zněním podaným v Pam. arch. VI , 303). Tyto dva zvony přeneseny

. sem z kostela Dolanského.

3.    0-40 m vys., 0-47 m v prům., s ob-hroublým dekorem a nápisem: „SIT NOMEN DOMINI BENEDICTUM. IOSEPH PERNER GOS MICH IN PILSEN 1766.

Ze vsi v údolí ležící vedou po svahu kamenné schody k zámku.

nmnnnnnnnniuitimniiiinnTnn

\d

mmiUJ

■I III1ÍŽL.1L

C'ttvIO 0    1    2    3 dm

. jujimiij

Obr. 42. Chříč. Křtitelnice.

Kačerov, Kačerov (Kačerov).

Květy 1871, 212, 214 (s dvěma vyobrazeními dle kreseb Edv. Herolda); C. Lau-žil, „Schloß Kačerov in Böhmen“ v „Mittheilungen der k. k. Central-Commission zur Erforschung und Erhaltung der Kunst- und historischen Denkmale“, Neue Folge, VII. Jahrgang (1881) 1725; Sedláček, Hrady XIII., 113—117, Mitteilungen der k. k. Zentralkommission für Denkmalpflege 1911, 455—466; „Světozor“ 1912 č. 33 str. 792—793.

ZÁMEK, vystavěný na místě starší tvrze nákladem Floriána Gryspeka z Gryspachu. Se stavbou započato asi r. 1540; dokončena byla

Cip

J4Í*ÍL

W'%

•*> ."j*

m.

___11 r

11 r » « 1

gtjíŽ i i i_ i m u 11 lim

tí-íunH

-V- V

WWBPW v a »"UPIL . 3^53

x"'

Lxljü'i; .'íalimw] ■ aífí.TSnr|£l)nSi J r'Tl ‘í»í|iinVmi' i

Obr. 43. Kaceřov. Pohled z konce XV⁷III. stol. (Dle soudobého akvarelu.)

asi r. 1556. Při stavbě té zaměstnáni byli zedníci Vlaši.¹) R. 1623 připadl zámek v majetek kláštera Plasského. Opat Fortunat Hartmann (1755—1779) jej uvnitř opravil.²) Po zrušení řádu zámek zpustl; v některých místnostech přízemních umístěna byla škola, většiny místností užívalo se k ukládání obilí, sena a p. Celé stavení bylo ve stavu velice zpustlém. Dne 2. dubna r. 1912 vyhořelo. Přítomná stať podává popis stavu , zámku, jaký byl r. 1908.

Na sklonku století XVIII. byl zámek zcela neporušen. Tehdejší jeho podobu podává soudobý akvarel, jehož reprodukci viz na obr. 43.

Zámek obklopen hradbami do nepravidelného čtverhranu založenými (viz situační plánek zámku v Mitth. d. C. C. 1881, 17 a u Sedláčka 1. c. str. 115.), z části dosud zachovanými. V rozích sesíleny byly hradby čtyřbokými baštami, z nichž dosud nejlépe zachována bašta v jihovýchodním rohu (viz obr. 44.).

&■

tp

r f- ■    >

•    i».

// */

fe

/* //

PSí

1«

'*•

?■-

ii

r>N

£>v*»

3|g|p|p

Obr. 44. Kačerov. Pohled se strany jihovýchodní (se zachovanou baštou).

Budova zámecká stavěna jest do čtverhranu, obklopujíc čtverhranný dvůr. V rozích jihovýchodním a severovýchodním vystupují z fronty massivní křídla boční, na straně západní fronta uprostřed vystupuje v před. (Viz půdorys přízemí dle Mitth. d. C. C. 1881, str. 18 na obr. 45.; půdorys prvého poschodí na obr. 46.) Stavba provedena jest z cihel, architektonické části ozdobné z pískovce.

Do zámku vcházelo se se strany východní, kdež přes příkop býval most, nyní náspem nahražený. Za mostem byla brána tvořící součást hradeb. Za parkánem před samým zámkem byl ještě jeden menší vyzděný příkop, z části dosud zachovaný.

\J

.1.

O    5    W    45    20tti

W-H 1 fH H-l 1 I 1 1 H-l K H

Obr. 45. Kaceřov. Půdorys přízemí.

Hlavní křídlo východní má v přízemí vkusnou bránu (viz obr. 47.). Hlavní vjezd i postranní vchod její orámovány jsou hladce přitesanou bossáží, po stranách hlavního vjezdu stojí na bossovaných stylobatech toskánské polosloupy.

Křídlo východní má dvě patra. Okna mají kamenná obdélníková pažení, okna prvého patra nad to kamennou rovnou římsu nahoře. (Viz obr. 48.) Stěny ozdobeny jsou sgraffitovanou rustikou (viz obr. 49.).

i!

«-».......s

-«sr .

1

i

L

ii

ü

B

y

ü

i

-

n

15™.

PI I I I I I I I I I I ■M-M-l

Obr. 46. Kaceřov. Půdorys prvého poschodí.

J

Í^J:.

WT

I

H*

p-

!í-    § 5 i

'

•-ti

I»

s

-4

- ty.J

m

*

“£iz

K

'

13Ě

h

-v.

’ *. 'ť -"h

_£

Obr. 47. Kaceřov. Brána východnL

co

4-

rc!    . <ssr*^,

1CS

fí

yä ß-

»,

m

.,řV..VAV., ■") ••

■ : .....*

"í

'iw

mí

‘ as

* ,v-*- T--h'■

mm

Obr. 48. Kaceřov. Pohled se strany severovýchodní.

V přízemí kolkolem dvora jsou na všech Čtyřech stranách široké klenuté chodby otevřené do nádvoří arkádami. Polokruhové oblouky arkád spočívají na čtyřbokých pilířích, k nimž zevně přiléhají toskánské polosloupy, nesoucí římsoví kolkolem celého dvora se táhnoucí.

VI

r V'WJ

nm-Q

[j.

i.j * y

yiiiLyiife

Obr. 49. Kaceřov. Ukázka sgraffitované mstiky a sgrafitovaných ornamentálních pásů.

V prvém poschodí na straně severní a jižní jsou otevřené 1 o g g i e jejich oblouky spočívají na štíhlých sloupcích toskánských. (Viz obr. 51 a 52.) Východní část loggie severní jest pobořena a nahražena imitaci

■3

DMUBi

I?

;i

i l i’;

:f}(

lir

m

ll

mi

fi

MÉ

fci

Ü!

i?

='®

■H

Mm itai i pnán

ipfe

JSylfil®

run

SS

jTT^TTgjÇf ATTTTTť

Ml

™ssi

lli

ÉfellIJlK

I liji

ll*

1,

ml

spi

i,;

jiifcj

I;l' I l1111■ "' 'IjI'11iilll^PailWIII llljj

iiááiSii

..................

IJ

. '-.J

BB|| \WSl

üäM»

SS

îpnPfr

'-T

AW

7/Í

PPTi

Obr. 50. Část východní fronty, jak asi vyhlížela, dokud sgraffitováni bylo Zachovalé. (Okénka s pootevřenými okenicemi nad okny prvého poschodí byla slepá,^pouze sgrafittovaná.)

. '7

• \\

' vv^SR

■\

řa

»f

S7

fel

ť>*

r-’ &

m

IFfÁ

■ŤT ■

:'v

'f .

So‘

'i

w,

\W

pvi

W v a

s tmm

‘ji

■Jil

..

V.

.

v ! "

«fl

b

.'•V!

Obr. 51. Kaceřov. Loggie na straně jižní.

dřevěnou. Na poprsních zdech loggií stopy zničených sgraffit: výjevy mythologické.

V loggii severní na klenbě zbytky ornamentálních maleb (pták s hadem v zobáku, ovocné skupiny a j.), v lunettě potopa s archou Noe-movou. (Viz obr. 53.)

i>

.»

ü£

-,

■«

gp

//

SI

=*

///

f/

irf

—rW

Y.Í*'.

'* /

"M

\vs

NNS¹

~r\

X°iï

.* N ,

. .. _ ‘ S

£__/

Obr. 52. Kačerov. Loggie na straně severní.

Okna prvého poschodí v nádvoří mají nahoře římsy rovné, nesené po stranách konsolami.

Y prvém poschodí východního křídla veliký sál (viz obr. 54.). Strop plochý s oblým fabionem. Ve fabionu štukové barokní kartuše s emblemy znaku opata Plasského. Na stropě dvoudílná malba, umělecké ceny postrádající: ,,Sen knížete Vladislava II.“, 2. „Ferdinand II. vrací

klášteru Plasskému bývalé jeho statky“. Mezi oběma malbami namalován znak opata Plasského Fortunata Hartmanna.

V severní zdi sálu ozdobný krb (viz obr. 55.) z pískovce tesaný. Po stranách karyatyda mužská a ženská, nahoře vlys tryglyfy dělený, v metopách rosetty, kartuše a štíty. Uvnitř po stranách ornamenty ple-tencové. Vnitřek krbu vymalován v druhé pol. XVIII. stol. na způsob

ff

qU

tPb:

SK

'•«r.

SÄ,

*/

fr- vy| î

■fa

ry

i- fit;

SP”«*, "j

„ "

«i

. ®g> ** *» jm

£33

rJP

•i

1.

//Ä

i,'

;;

*K

//

,ri '

ilPu-

•j

Äf

WZ

Jf*

■ -;J

v*

Obr. 53. Kačerov. Zbytky maleb v loggii severní.

vyložení kachlíky, na nichž hrudkou provedeny rozmanité výjevy ze života, většinou humoristické.

Křídlo severní má fasádu zcela prostou. Uprostřed tohoto křídla, ale blíže ke straně východní, vystupovala z něho čtyřboká věž, jež mívala nahoře dřevěnou galerii a dvojnásobnou báňovitou lucernovitou střechu (viz na obr. 43.). Později byl svršek věže snešen a věž pokryta střechou jehlanovou (viz obr. 56.). Asi roku 1875 bylo zdivo věže až do výše ostatní stavby snešeno.

Křídlo západní má v po výstupu jící části v přízemí bránu s bossováným kamenným ostěním (viz na obr. 56.), v prvém poschodí pak prostranný, úplně zpustlý sál (viz vyobrazení ve „Květech" VI. [1871]

š.

m:

5;

|_Pj9

%•!

/idF

I

i.

v35S®Wpai

ifi

i te***-

- r-: lt

à . • ;Jiv

i§

il

ÜK

UâS&r*

fewil « -

'JM

|i|

rf 1

:v

4ÜMÉMHÉÉ!

- - y ’w ■

'Mi

,ýy7y

."V

\\

Obr. 54. Kačerov. Sál v křídle východním.

Igfeyf

jüfr- ,-

¹1gâ«rBr“

SI*¹

§m

• jeííaĚki:

'•S.

Vl

W-

f'i.

mám

.1

""■w

212) ; pod sříceným stropem viděti stopy malovaného vlysu. Nalézal se zde krb, jehož vyobrazení podáno v „Milth. der C. C.“ 1881, 23.

Před západní frontou táhne se napříč od severu k jihu zeď, dělící celou ohraženou prostoru zámeckou ve dva díly. V této zdi jest řada prázdných výklenků, jejichž konchy vyplněny jsou ornamentem lasturovitým. Uprostřed zdi sřícená brána se čtyřmi toskánskými polosloupy. (Obr. 57.)

«M»

gggv- -v-.

riiijfii~*ii * ' min)

,'T.

‘r

••4

F/J

:-.v ,—

iptr

■ * •

~w- -i-    - ;

ťrfSffflí ••-■*’

Wj

"3.

te

i ?

' il

pSp«

igsip ài⁽

a

BHB8I- ,,, ... ₃

>

jfâkjii'if*. ç**?' *" ■/ ■•■■*

fc‘5'. ' ' I

Îtn&hL    '*.■

■ % ”r '

i' ,

/⁴\»

V* I

•' .1

mmp

.Jiter¹

r4i*tíá^tóiái&i««w»át^ /mu

... ^SSE:-⁷!.. .    _____-

•4S

Obr. 55. Kačerov. Krb v sále východním.

rZj

Sli

r ž-s

III

^.....- 'CT*

pim

wir 'sr •?

S 1LV'iIťé

i '

Ll?C3g&^d*aÉBMBMBfclÍW

i 5. i

.

r—-7;—gr

7 fbt

w

- ' • ..il

ffWi » • ?. ?•

••■'a

■

11

* if •

T

t<

?

¹

f

!

;

l€|

ItH

m

T~ZteJiZSF,

« é

i

• .

m

vVř

Sgg^§ji§ Ifei '..l'^.;-. V‘ ":';^-: - - ■- ' ■ '    . ^' 4

.

Obr. 57. Kaceřov. Pohled se strany západní.

i

i

là

m

1

k

m

tm.

U

£T

m

i

-    M«'

. « —

ti

U

V

: í,

kT 1 «Hü

m*&S* m

• T........'V^>ws*»

Sfffl

PÜJ m

v** mt

RS

i:

'Mť*

■

m

b

«J

■

mm

w

; /

i

‘nr

.

s

r.el

Křídlo jižní (viz obr. 58.) jest částečně trojpatrové.

Na plochém stropě jedné z komnat v prvém poschodí jižního traktu malba umělecky necenná z druhé pol. XVIII. stol.: P. Maria v oblacích, po její pravici mnich, z jehož úst vinou se slova: ,,o clemens, o pia". Nad P. Marií slova: „Magnificat anima mea dominum“.

!

má

' V; ; ;*j

.

mSgmi w

rI*F$Í '

t-

ól

ti

.34 - -j

i m jfcà? é l

* A I

êM

vé|

[1

li

Si

4 *Wi. I

Ž8Bk #"

úWvvf

V: *

' '■ ■ -, . *

«a>em'j»ag

Obr. 59. Kačerov. Krb v bývalé kuchyni.

V    některých místnostech krby s volutovými postranními konsolami, zbytky tabulových stropů a j. V jihozápadním rohu komnata bez stropu se zbytky figurálních maleb rokokových, zelenou barvou provedených.

V    druhém poschodí zbytek cihlové dlažby: dlaždičky s vhloubenými prostými ornamenty.

V    přízemí v rohu jihozápadním bývalá kuchyně; v ní nad ohništěm obrovský klobouk do komína vedoucí, na přední jeho ploše dvě znakové

kartuše štukové a nad nimi obdélná tabule s letopočtem: MDLIL (Viz obr. 59.)

Kozlany (Kožlany).

Fr. Smolík Slatinský v Pam. arch. VII. (1868), 377. — Sedláček,

Místop. sl. historický.

FARNÍ KOSTEL SV. VAVŘINCE, již ve XIV. stol. jako farní připomínaný. Původně vystavěn ve slohu gotickém, po ohni r. 1768 obdržel

ç?

-v

ji

g|

$ 31 á

ist?*»«**. »«Jri

k'A .

!^i

mm

'i

SSjéI

SäSSSf⁹’

«3*

SE*?!«

t?-.-- V- .tag»*?

Obr. 60. Kozlany. Kostel.

novou barokní věž v průčelí a částečnou barokní úpravu týkající se fasády a oken lodi. (Viz pohled na obr. 60., půdorys na obr. 61.)

Z původní gotické stavby zachoval se presbytář a nepochybně i zdivo

lodi.

Presbytář třemi boky zakončený. Okna původní, hrotitá, dvěma pruty dělená; v záklence kružba ve všech oknech stejná: tři oblé čtyřlistý. Klenba žebrová o dvou polích. Žebra mají v profilu tvar otupeného, na stranách mělce vyhloubeného klínu. Konsoly polygonní, některé

Obr. 6i. Kozlany. Půdorys kostela. j

hladké, některé dvojnosými hrotitými kružbami panellované. Ve svorníku nad oltářem vytesán hladký znakový štít. (Viz obr. 62.) Zevně jednou odstupněné opěrné pilíře.

5j|

Éji i ÉiMf

1 cUvc

Ntípif/j

\v\\\ n

ircA 0

^eiitáíiK

jn

Obr. 62. Kozlany. Profil žebra, konsoly a svomik v presbytáři.

Vítězný oblouk hrotitý.

Loď obdélníková s rovným stropem. V bocích po třech oknech obdélníkových, segmentovitě sklenutých, zevně štukovým rámcem s kle-nákem ozdobené. Stěny lodi zevně rozčleněny lesenami, jež nahoře barokními štukovými kartušemi jsou ozdobeny.

V lodi šikmo v rozích po stranách vítězného oblouku vysoké, až ke stropu sáhající boční oltáře, ze zrušeného kláštera dominikánského

.tc

’í

:: ;

ssu i

®gq?

•:>: .I,

ÉgHK

Ě5S

Va

fis,:m>

■£em

'

3&F;

WS*.

m

í'v

Ss

H I

p - - J®&

Lkřg|

r- ýM

l;I

,■•'3

ic-

má ü

rn

\1

k\l

Jf

Ni 1

pw

sss-

Pa? ■

.li]

řJ':

ři

■!r

., mn]

El

sa

__ I& ^    ........._

'“V- ■

k.

mm

z%ĚĚBÉ&SĚĚĚĚSĚĚĚííÉĚmm

-a

Obr. 63. Kozlany. Vnitřek kostela.

v Plzni sem přenešené. Jsou dřevěné, barokní, dobrých forem (viz na obr. 63.): 1. oltář v levo stojící. Obraz: ,,Sv. Jan Nep. podávající muži v právo stojícímu list, levicí na jiné muže před ním stojící ukazující“. Po stranách sochy „Sv. Josef" a „Sv. Teresie“. Nahoře menší obraz „Sv. František Ser.“. 2. Oltář v právo od vítězného oblouku, stojící. Obraz: „Sv. Vincenc káže lidu“, po stranách sochy: Stařec s mitrou na knize a světice s knihou. Nahoře menší obraz: „Sv. Antonín Paduánský, jemuž Ježíšek se zjevuje“. Obrazy dosti bohaté komposice, umělecky slabé, přemalováním pokažené.

Při jižní boční zdi lodi malý barokní o 11 á ř i k, na něm velice zdařilý, zašlý obraz „Sv. Vavřinec“, 2-05 m vys., 1-14 m šir. Světec klesá s rozprostřenýma rukama, andílek drží nad ním věnec. Obraz připisován Brand-Icvi (v Sommrově Topographii XIII., 24).

Na severní boční stěně lodi nad vchodem dobrý barokní krucifix ze dřeva řezaný v životní velikosti, po stranách na konsolách barokní sochy v nadživotní velikosti s rouchy effektně drapovanými: světec s knihou v levici a s holí křížem zakončenou v pravici, druhý světec s knihou a s pravicí vzhůru pozdviženou.

Křtitelnice kamenná, barokní, dvojnásob vypuklá, střídmě ornamentovaná.

Při severním boku lodi předsíň s barokním štítem.

V předsíni náhrobní kameny: 1. faráře Karla Václ. Kučery (z. 1801), mramorový; nahoře vytesán pletenec a biret. 2. faráře Jana Sabaty (z. 1816), pískovcový, nahoře vytesán pletenec a kalich.

V průčelí jednopatrová barokní věž s cibulovitou, Šindelem

krytou bání.

Zvony: 1. 0-82 ni vys., 1-04 ni v prům. Nahoře pás obhroublých barokních ornamentů. Na plášti na jedné straně znak Novoměstského ústavu šlechtičen a nápis: „A FULGURE ET GRAND INE PER TUTE-LARES SUOS LIBERET NOS DEUS ANNO 1769." Na druhé straně Kristus na kříži, po stranách P. Maria a sv. Jan Evangelista a nápis: „DURCH FEIER UND HITZ BIN ICH GFLOSSEN IACOB WIHELM SEITZ HAT MICH ZU EHREN GOTTES GEGOSSEN IN PILSEN ANNO 1769“.

2.    0'Ó7 m vys., o⁻88 m v prům. Na plášti na jedné straně nápis: „QUAS IGNE EXAMINAS PRECIBUS EARUM A FLAMMA CONSERVA ANNO 1769“. Na druhé straně týž nápis, jako napřed.

3.    0-53 m vys., o-66 m v prům. Na plášti na jedné straně nápis: „GLORIA ET HONORE CORONATOS HONORI ET GLORIAE SUAE DEBITOS SERVET OMNIPOTENS ANNO 1769". Na druhé straně týž nápis jako napřed.

Kalich barokní, stříbrný, pozlacený, s tepaným dekorem. RW

Značky: ^

Nedaleko Kozlan neveliké TVRZiSTĚ, mylně s hradem Angerbachem ztotožňované. Viz Sedláček, Hrady XIII., 126.

Kozojedy.

Sedláček, Místop. sl. histor. 45:2. — Podlaha, Posv. místa III., 7.

FARNÍ KOSTEL SV. MIKULÁŠE, již ve stol. XIV. jako

farní připomínaný, r. 1727 barokní přístavbou průčelní s věží rozšířený. (Viz pohled na obr. 64., půdorys na obr. 65.)

;í

;;

-ír*

v*;;

..

Ä*-»

jK

ii

S&l

i Obr. 64. Kozojedy. Kostel.

Ze starší, gotické stavby ponecháno nepochybně zdivo presbytáře a lodi. Barokní průčelí zajímavě řešeno. Z původního zdivá lodi vyvinuje se prohnutými boky a nabývá tím větší šíře. Fronta, tvoříc v půdorysu linii zprohýbanou, vystupuje v před. Nad ní vystupuje nízká,’ale rozložitá

věž s mansardskou, prejsy krytou střechou. V dolejší části barokní této přístavby okna elliptická. Nad římsou pod velikým průčelním oknem věže v kameni tesaný znak opata Plasského Tyttla a letopočet 1727. K průčelí připojují se na obou stranách sym-metricky branky vedoucí na hřbitov kostel obklopující. V závěrném klenáku oblouků těchto branek vytesán

ill

Li

um

Obr. 65. Kozojedy. Půdorys kostela.

monogram opata Tyttla, ve výbězích záklenky číslice letopočtu 1737.

Presbytář třemi boky zakončený, lod obdélníková, strop obou rovný.

Vítězný oblouk polo-

kruhový.

Okna obdélníková, polokruhově zaklenutá.

r.

Oltář ranně barokní z druhé

tzJ/Z

jt

pol. XVII. stol. Po stranách rovné sloupky kanellované s hlavicemi volutovými, v nichž andílci hla-vinky.

Na oltáři uprostřed socha „Madonna s Ježíškem“, ze dřeva řezaná, 0-95 m vysoká, pozdně gotická, asi z konce XV. století, nově polychromovaná; některé části doplněny. (Viz obr. 66.)

V hořejším nástavku téhož oltáře soška „Sv. Anna sama-třetí“ cca 0-70 m vys., asi z prvé pol. XVI. stol.

Po stranách na oltáři veliké

barokní sochy: ,,Sv. Mikuláš“ a „Sv. Vít“.

Obr. 66. Kozojedy. Socha Madonny.

Na boční stěně presbytáře zavěšen obraz na plátně, formátu zahroceného oblouku gotického (původně patrně v oblouku

?

T¥í.

r

.

::Ä

j

/íí

"3N

ZIR

V-.

t 4

%

v*

-

I

Ti

H5

P*

ü

•a

\    4 4 ' I .

mr

r v ‘ v

Biřf *

ES

Bf

m

A

■

VI

jf

m

>1

Uf

/v ?

i

1

>r

1’

o’.-*'-;

(

r* IM

.

Ç

■■

Ě?v-'*

fef

s

r

}

fí\i

t

K3

1

I

“ST t W

,T.

fe*

V.'"

7.

i'«

^ / / /

ř.

rrčStm

Obr. 67. Kozojedy. Bočni oltář.

takovém umístěný). „Sv. Lidmila vede sv. Václava ke zbožnosti“. V rohu andílek se znakem Plasským. Asi z pol. XVIII. stol. Z bývalé kaple hradu Krašova.

Kazatelna: řečniště polygonní, na bocích vyřezávané akan-thové rozviliny; pod kazatelnou jako podstavec veliká dobrá ze dřeva řezaná barokní socha anděla. Prvá pol. XVIII. stol.

V levo u vítězného oblouku o 11 á ř í k ranně barokní z r. 1677. Po stranách sloupky hadovitě točené, vinnou révou ovinuté, s lupenovými hlavicemi. Na stylobatech sloupků malované znaky Miseronův a Cha-novských. Na sloupcích spočívá rovné římsoví se šikmo jdoucími úseky

'MĚ

'■A&*

'K.

m-

A:

’!

ji :

i?

I'

./

'i

17.:

ipí

Obr. 68. Kozojedy. Krucifix a sochy.

římsovými. Římsy ozdobeny vaječníkem a perlovcem. Nejvýše lasturovitá akroterie. Obraz z r. 1869.

V právo u vítězného oblouku oltářík. Na něm místo obrazu veliký ze dřeva řezaný relief ,,Sv. Jan Nep.“ klečící, v právo vznášející se andílek s posunem mlčenlivosti, v levici palmovou ratolest držící, v levo v obláčcích dva andílkové držící krucifix. Relief vsazen do rámce s výře-

závanými akanthovými lupeny s květy se střídajícími, kolkolem akanthové rozviliny, nejvýše koruna. Velmi dobrá práce řezbářská z r. 1715. (Viz obr. 67.)

I.

>v%

'Il

SaPfe

ff- V-

ISSilřg

-y4

■"S

. §F^ ..

t il

rl

¥5

Bä—

14-

I

£

v.

v •:

w^~

■rv_

Obr. 69. Kozojedy. Křtitelnice.

7 ‘ • Na severní stěně lodi zavěšen veliký barokní krucifix, po jeho stranách barokní sochy dvou světic s odznaky ghatyší. Zdařilé práce z pol. XVIII. stol., nepochybně z kláštera Plasského. (Viz obr. 68.)

Křtitelnice cínová 1-30 m vys. Noha osmiboká, profilovaná, dřík osmiboký hranol, uprostřed profilovaným prsténcem obtočený;

nádrž osmiboká, hranolová, s profilovaným okrajem; víko rovněž osmiboké, hranolové, s prohnutými boky, zakončené dvěma zploštělými koulemi. Na jednom boku víka vyryt nápis: NENARODILI SE KDO Z WODI A Z DVCHA SWATEHO NEMVZ WGITI DO KRALOWSTWI BOŽÍHO.

■kwzh-nk-as*

4'y

■s

-S

vÇ’o <>■

p?

-7

■X

Obr. 70. Kozojedy. Znak na křtitelnici.

JOHAN. 3. 1608“. Na protilehlém boku vyryt znak Hrobčických a nad ním písmena: K.W.H.Z.H.N.K.A.S. (Karel Vratislav Hrobčický z Hrobčic na Krasově a Slatině). Viz obr. 69. a 70.

>Hipt09m^pa<tt»tn*flq.no*occH<f*X30»c*omHitpp*paiiagvp*ttO§9Q*Qtm*tQlKOi

Obr. 71. Kozojedy. Faksimile nápisu na zvonu čis. 2.

Zvony: i. ulitý původně r. 1490 Janem konvářem, přelit r. 1896; na novém zvonu odlit starý minuskulový český nápis, jakož i relief představující sv. Mikuláše.

2. 0-47 m vys., o-6o m v prům., asi z poč. XVI. stol., nahoře gotický minuskulový nápis aenigmatický (viz faksimile na obr. 71.).

3. nejmenší. Nahoře kolkolem dvouřádkový nápis: „A GRANDINE ET INUNDATIONE LIBERA NOS FEDERIS ARCA. A FVLGVRE ET TEMPESTATE LIBERA NOS DOMINE IHESV CHRISTE.“ Uprostřed pláště znak opata Plasského Eugenia Tyttla se začátečními literami jeho jména“ E. T. A. P. Nápisy: „TERRIBILIS VT CASTRORVM ACIES ORDINATA CONTERE AEREAS POTESTATES“. Na druhé straně relief „Kristus na kříži“, po jeho stranách nápisy: „DEVS FORTIS ET IMMORTALISA „HIC TITVLVS TRIVMPHALIS DEFENDAT NOS AB OM-NIBVS MALIS“. Dole: „HONORI IESV PATIENTIS ET MARIAE COM-PATIENTIS 1701".

i.

». * •

jffm I'

r-í*

na •

■ «a

CSJ

&M. tes

dl

■-"ca

M.

Obr. 72. Královice. Kostel. Pohled se strany jižní. Dle akvarelu Ant. Wiehla z r. 1841.

¹

)    Viz F r. X. P r u s í k, „Urbář panství Kaceřovského z r. 1558“ ve Věstníku král. české společnosti náuk 1896 II., 2.

²

)    Viz Dr. Podlaha, Sbírka pramenů církevních dějin českých, IV, 140.

Královice.

Karel Appel, „Návštěva u Grispeků v Královicích" v časop. „Květy" VIII. (t886), 339—348. — Jan Dy k, „Popis politického okresu Kralovického" (v Praze 1886). — Sedláček, Histor. Slovník místop. 456. — Podlaha, Posv. místa

III-, 13.

Skupina 30 mohyl; některé s žárovým pohřbem, který uložen do vyhrabaného důlku, k němu položeny dary pohřební, ty pak přikryty miskou ve dně s vyraženou dírkou, na to kladeno kamení a hlína. Jiné s kostrovým pohřbem, kde hrob vy

hlouben v žulový spodní kámen ssz.-jjv.; kostry úplně setlelé; v jednom hrobě meč železný hrotem k ssz. obrácený, dva kruhy železné, spona s patkou v ptačí hlavičku vybíhající a nůž sekáč. Některé předměty z nálezu toho nalézají se v Plzeňském museu. Srvn. F r. X. Franc, ve spise „Popis školního okresu Plzeňského" (1896) 129; Mittheilungen anthrop. Wien XXVI. (36), Píč, Čechy předhisto-rické, sv. II

142.

FARNÍ KOSTEL SV. PETRA A PAVLA, stavba původně gotická, přestavěná v nynější podobu v letech 1575—1581.

Ze stavby původní ponecháno při této přestavbě, jak se zdá, zdivo presbytáře s trojbokým závěrem a opěrnými pilíři v nárožích, jakož i dolejší část věže. Vše ostatní nově vystavěno, a to způsobem jak co do slohu, tak i co do staviva velice zajímavým. (Viz na obr. 72. pohled se strany jižní z roku

*•

5-CZI

EHSlSll

il

c:

mm

má

SI

Pie

«s

ry

9ISK11

■■

Ay

!l

Sa

^§§ji

eiScťái

fm

aeeÉB

£5i“£s

.'"'V

.CiiSslöiPi

■i.---_■ - ■••■', st

’V-

Obr. 73. Královice. Kostel. Pohled se strany severovýchodní.

1841 dle akvarelu Ant. Wiehla; nynější pohled se strany severovýchodní na obr. 73., pohled se strany jihozápadní na obr. 74., půdorys na obr. 75.) Srvn. také „Chrám v Královicích“, kreslil Ed. Herold, v časopisu „Květy“ VI. (1871), 316.

Kostel zbudován z větší části z cihel tmavorudých, neomítnutých; i profilované články jsou z cihel. Jen menší, východní část jeho, totiž presbytář, věž a boční kaple mají bílou omítku, ozdobenou sgraffitovanou

mm

V#

* .ffr.......nr^r

ř:

\iy {-

;í'?

ř.

©’

* TT '^iH

i h tá

! -ÍJa

-r⁵

|V

■Li

Obr. 74. Královice. Kostel. Pohled se strany jihozápadní.

bossáží. Pohříchu nejsou tato sgraffita již původní, neboť r. 1894, když opravován byl vnějšek kostela, byly části sgraffitováné otlučeny, nově omítnuty a novými sgraffity opatřeny.

IDOD

BfiiUflnBlBnnÉ

lil

BSŘBŘBMRHŘreHŘL

»□□□    □□□    □□□    □□□li

a-* ! i î ) * 5 6 ? í 5 ». ř"< I I I ■ |. .4-)-H—I—I—I

Sloh stavby jest v podstatě renaissační (průčelní štít, portál, klenba valená s markantně profilovanými žebry tvořícími kassetty a j.), avšak s některými reminiscencemi gotickými (hrotitá okna).

Presbytář třemi boky zakončený. Okna hrotitá bez kružeb. Sdružené přístěnné pilastry s římsovými hlavicemi. Z nich vybíhají pro-

/.

ý-:.

sffU

f!

CO

fs

ř fi i j IfeäS# .r.

Vf i

íi

Obr. 76. Královice. Pohled do lodi směrem ke kruchtě.

filovaná žebra nad oltářem v hladkém svorníku se sbíhající, v druhém poli kassetovou síť tvořící.

Vítězný oblouk segmentový.

Loď obdélníková. Opěrné pilíře jsou dovnitř stavby pojaty. Mezi nimi polokruhové slepé arkády nesou úzkou galerii ve stejné výši s kruchtou. Jednotlivá oddělení galerie jsou valenou kassettovanou klenbou překlenuta a spojena jsou navzájem úzkými průchody v pilířích. Poprsní zdi galerií jsou plně vyzděny. Zmíněné slepé arkády jeví se i v zevní fasádě.

Ke zmíněným pilířům přimykají se hranolové pilastry s římsovanými hlavicemi, z nichž vybíhají žebra, tvořící kassettovou síť klenby.

V pozadí lodi kruchta, spočívající v předu na třech polokruhových arkádách s hranolovými pilíři. (Viz na obr. 76. pohled do lodi směrem ke kruchtě.)

Mezi pilíři vždy jedno okno hrotité, s ostěním profilovaným, dělené

>■

'■

R4M 11 I II 11 I 1 1 I HH+H J»

Obr. 77. Královice. Okno v lodi.

prutem, jenž nahoře ve dví se rozvětvuje a lomí, tvoře dvě hrotité záklenky (viz obr. 77.).

K severozápadnímu rohu presbytáře připojuje se věž, jež třetinou své šířky zasahuje dovnitř lodi. Zdivo její pochází, jak již výše řečeno, nepochybně z původní stavby starší. V přízemí věže sakristie, jež má v rozích pilíře, spojené navzájem přístěnnými kassettovanými pásy, a klenbu kupolovitou, ozdobenou žebry do kruhového středu se sbíhajícími.

Obr. 78. Královice. 'Portál v západním průčelí kostela.

V bocích věže okna hrotitá, střecha cibulovitá, lucernovou vížkou

zakončená.

/i

•1

jg§l

i»;.? jf.    i

m

-,

PS

»gig

.... .vLá

ůilit

'~'í

S)g

B*- •    ai

-a-a.....

i' *

■ Î-S

-•

?jgkijy

fcssaSLSsass.

g'

’Zmä

.m

- —Jxr? s

r*>

V-:, A

,4.

■' •V-V'Ä.y

K západnímu boku věže přiléhá schodiště.

Nad západním průčelím zvedá se rozložitý štít, ozdobený pěti velikými kamennými římsovanými vásovitými kuželkami.

V západním průčelí portál renaissanční (viz. obr. 78.) ušlechtilých forem. Po stranách štíhlé toskánské sloupky na bossováných stylobatech spočívající nesou kládí, na němž spočívá trojhranný římsovaný

W«

Áí

ik

!|

ví

!»

jjj

-p

"i

L 'S

mr

'i

fvpl

fj\

Ä*‘

iři

Tm

«V -

Obr. 79. Královice. Sousoší „Zvěstování“.

štít. Hranolové pilířky ostění vchodu jsou na lícní straně obdélníkově vyhloubeny a nahoře lasturou ozdobeny, uprostřed archivolty ostění ozdobný konsolovitý klenák, uprostřed zmíněné kládí podpírající.

V pravé polovici archivolty vytesána jest značka kamenická:

Hlavní oltář barokní o dvou etážích, dřevěný, asi z druhé pol. XVII. stol. Uprostřed dolejší etáže býval obraz; od r. 1786 jest tu umístěna zasklená skříň se sousoším „Zvěstování P. Marie“ z Tejnice Mariánské sem přenešená.

Sousoší to skládá se ze dvou soch samostatných: anděla zvěstujícího, i-iym vys., a P. Marie, jež klečíc poselství přijímá, 0-89 m vys. Obě jsou vyřezány z lípového dřeva. Pozoruhodné práce asi z poč. XVI. stol. Polychromie zdá se ještě původní: roucha zlacená s modrým rubem; u anděla humerál postříbřený. Křídla figuře anděla později přidělána. (Viz obr. 79.)

Skříň, v níž sochy umístěny, jest v předu opatřena rámcem z měděného pozlaceného plechu a posázena kovovými barokními rocaillovými ornamenty s prolamovaným mřížkováním. Pěkná práce z pol. XVIII. stol.

Tabernákl barokní, rovněž z Tejnice přenešený, pobit jest měděným zlaceným plechem.

Oltářní architektura má v dolní etáži sloupy s dříky hadovitými, vinnou révou obtočenými, a s lupenovými hlavicemi.

'i

Ir

I—-1 -L.--.¹.!^    "

■ ...... .

[V.

j.

il

/'■

Ju

i:

V.

TTI

.. -1

■>jr**í*

Obr. 8d. Královice. Lavice v presbytáři.

Po stranách zmíněné skříně umístěny jsou veliké barokní sochy kořících se andělů, rovněž z Tejnice sem přenesené. Sochy sv. Petra a Pavla původně tu stávavší odsunuty dále na římsu branek za oltář vedoucích.

Dolejší etáž oltáře zakončena jest oblamovaným kládím se šikmými úseky římsovými po stranách.

Hořejší etáž má po stranách sloupky s kanellovanými dříky a lupenovými hlavicemi; na zmíněných šikmých úsecích římsových stojí barokní sochy světců-cisterciáků. Uprostřed hořejší etáže obraz novější (z r. 1868). Zakončení celé architektury oltářní tvoří rovné kládí, na němž uprostřed

stojí socha sv. Ondřeje, po stranách pak na šikmých římsových úsecích sedící andílkové.

Při bočních stěnách presbytáře barokní lavice s vysokou zadní stěnou, v jejímž středním poli proveden vykládáním barevnými dřevy znak Plasského opata Celestina Wernera a letopočet 1780, v obou pak postranních polích provedeny rovněž prací vykládanou větévky růžové. (Viz obr. 80.)

Mg

mm.

WZf.ÏV

mm

■-aV'.

■seta

Aj

,,á£i-

fe

__

Obr. 8r. Královice. Pontifikální křeslo.

Křeslo pontifikální, vyřezávané, nad lenochem vyřezán znak opata Plasského Fortunáta Hartmanna, po stranách rocaillové ozdoby (viz obr. 81.), druhá pol. XVIII. stol.

Varhany z r. 1689 s ozdobně vyřezávanou skříní (viz obr. 82.). Bohaté lalokovité rozviliny, nahoře tři sochy hudoucích andělů.

K jižnímu boku lodi přiléhá kaple (viz obr. 83.) s podzemní kryptou, kterou Florián Gryspek dal vy stavětí jakožtoTirobku [rodinnou. Kaple, půdorysu čtvercového, jest téže výše, jako ostatní stavba. Otevřena jest dovnitř kostela dvěma širokými segmentovitě sklenutými vchody, nahoře zasklenými, dole dřevěnými dveřmi opatřenými. Klenba jest

podobného rázu, jako klenba v kostele samém: žebra tvoří kassettový vzor (viz obr. 84.). Prostory mezi žebry vyplněny nezdařenými malbami asi r. 184g.

Na straně jižní jest kaple osvětlena dvěma okny s obdélníkovým kamenným pažením na okraji jednoduše profilovaným, nad každým tímto

mm

TT-

II

ĚÉfe

'    J*#

»*-

rř

fl

-sasH

Ea

v*

>*

■

* ...... ik

'-V*

vý-

~%lU:

[w

RB MB

—-•**** ^ ' »■    l~ ■ y, a^p,

WWTRPTI I    '

Íž&S

Obr. 82. Královice. Varhany.

oknem jest okénko oválové. Na straně východní jest jedno okno obdélníkové a nad ním okénko oválové.

Na západní stěně veliký dřevěný epitaf renaissanční Floriána Gryspeka (zemřel r. 1588), 5-90 m vys., 3-50 m Šir. (viz obr. 85.). Dali jej zříditi synové zesnulého. Návrh k epitafu podal a provedení celé práce na starosti měl Hanuš Bulleus, malíř a měšťan z Řezná, jenž za pomoci svého švakra Samuela Brauna (Prauna), malíře a měšťana Kadaňského,

vO

Co

pwplSi

WM >

Wm

mn

am

ftiWZ ’-'v

À¹

tu

ui,

\M

mal

Md

¹— r:

rriA lAÎxt-jJ

,QMö

m

Wj|f

lst\

Obr. 83. Královice. Pohled na kapli Gryspekovskou

provedl také část malířskou; práci řezbářskou pod jeho dohledem zhotovil Kryštof Hartwig, truhlář a řezbář z Wemigerodu. Celá práce dokončena byla r. 1593 a stála 600 tolarů.¹)

x) Zprávy tyto čerpány z listiny, která r. 1849 nalezena byla v dřevěné krabičce ve výklenku za epitafem. Doslovné znění její (dle opisu v pamětní knize farní) jest: ,, Ich Hans Bulleus, Mollr und Burger von Regensburg, habe dieses Epitaffium

Líg

'^JgáS

Sílí

fcyggjBý.»;-»

* ' V.

í /li li.

m&i

g»j

ÜEL^

/

/

,\ \

ĚLr~-^~

■■ .•

im

IL

!v⁹    —~~

'**£a

mi

rx

í-

<?

>.

"m

li

til

"Æ

Mi

I"*

vi

Wi

mm

■M^

i nrf

fàggSmEmJ

li

kr

ID

íU

!(

'•

resgÿ&m

?fc

|fe?

! :r . #f    '47

á‘-4 .f>    - -

Víý.sV

- 1!

|P£f

.... v:

fa

/;;p

g[ý ;

Vm-

//

V4

■.ÖS

ä!

lV;

Æ23I

^-4

Wj

Obr. 84. Královice. Strop kaple Gryspekovské.

Střed hlavni, nejbohatši části epitafu, tvoří oválový, na dřevě malovaný obraz: Uprostřed „Nanebevstoupení Páně“, pod tím nápis: „TRI-VMPHATORI GLORIOSO“; v malovaném orámování tohoto výjevu allhie in Kralowiz gemolt und aufgericht, darzu hat mir geholfen mein Schwager Samuel Praun, Möller und Burger von Khoden, und hoben wirs verdingt des alten Herrn Florian Griesbekhen seine nachgelassene Söhne mit Namen: Ferdinand, Ja-roslaw Friedrich, Hans Georg und Herr Blassius, auch die Wittfrau des Herren Wacz-lauf seligen auf Breitenstein, und Herr Corl auf Sechodiz, alle nachgelassene Söhne des alten Herrn Florian Griessbekhen, und hat ein jeder hundert Doller darzu geben und mir verdingt umbs sechs Hundert Doller. Das Holzwerkh und Schnizwerkh hatt bey mir gemacht Cristoff Hartwig, Dischler und Schnizer aus der Stadt Werings-rode; hob ich darvon geben hunderth Doller und hunderth Gulden zu sechzig Khreizem, und ist geschehen den 28 Merzi anno 1593“.

«1 í

;.j

j-

iU

w*-

i*

I *2$ f

i wir,,#

IJ

»'ti

. Jl

,.r

~§t

MLN

.((

Jí

*5

SsESB

;-s3í: ’ r

rf#

§p

J*⁻    "

V"

ISEh]

Vpp>:

__

Obr. 85. Královice. Epitaf Gryspekův.

spatřuje se na jedné straně spoutaný dábel, na druhé straně spoutaný kostlivec, nad oběma nápis: „ASCENDENS IN COELVM CAPTIVAM DV-XIT CAPTIVITATEM“, dole řetězy spoutaný ještěr; po jeho stranách nápisy: „AEGYPTO CAPTA . HOMO ET DEVS CONNECTITVR HIC FOE-DERE INSOLVBILI, HOMO ET DEVS PRO CRIMINE HIC DEPRECATVR

OMNIVM. AD HVNC EAMVS LIBERE, SPE NON LABENTE NEC FIDE : HVMANA QVEM FECIT CARO EST PROXIMVS DEVS DEO“. Po stranách klečící stařec a paní, oba se sepiatýma rukama (Gryspek a manželka jeho). Kolkolem tohoto obrazu bohatě vyřezávané kartušové orámování s vkomponovanými postavičkami andílků. Po stranách ozdobné sloupky listnatým stonkem obtočené, s korintskými hlavicemi. Po stranách kartu-šovité rozviliny s vkomponovanými postavičkami a hlavinkami andílčími. Zmíněné sloupky spočívají na konsolách lasturou ozdobených. Mezi kon-solami tabule s nápisem: ,,AVSTRIACAE FIDVS GENTI O MEMORA-BILE NOMEN FIDVS AD EXTREMOS HEIC IACET ECCE DIES. EC-QVIS IS, TAM RARVM EXEMPLVM? GRISPECKIVS ILLE, CAESARVM AMOR, PECTVS, CONSILIVMQVE TRIVM“. Nejníže ornamentální zakončení kartušovité s kruhovým středem, v němž částečně již odprýskaný obraz: Antický bojovník se štítem, před ním jiný klečící; na okraji nápis: ,,VINCE MALVM BONO“ a dole: H m B (patrně značka umělcova = Hans Bulleus Maler).

Nad středem široký vlys s nápisem: ,,COLOSS. 2. DEVS EXCITA-VITCHRISTVM EX MORTVIS, DELETO, QVOD ADVERSVS NOS ERAT, CHIROGRAPHO, QVOD ERAT CONTRARIVM NOBIS PER DECRETA, ET ILLVD SVSTVLIT E MEDIO AFFIXVM CRVCI, EXPOLIATOSQVE PRINCIPATVS AC POTESTATES OSTENTAVIT PALAM, TRIVMPHANS DE ILLIS PER SEMETIPSVM“.

Nad vlysem profilovaná římsa, na níž spočívá nástavec skládající se ze tří arkád. Po stranách arkád jsou oblé sloupky s korintskými hlavicemi. Prostřední arkáda jest dvojnásob tak veliká, jako arkády postranní. V ní jest tabule s nápisem:

DEO OPTIMO MAX. ET MEMORIAE

S.

FLORIANO GRIESPECKIO A GRIESPACH EQVITI AVRARIO

TRIVM IMPERATORVM CONSILIARIO AD MORTEM VSQVE PROBATISSIMO VNIVS BEATAE CONIVGIS ROSINAE HELCELIAE A SILIAN BEATO MARITO

XIV FILIORVM ET X FILIARVM PATŘI EDVCATORIQVE OPTIMO VIRTVTIS SECTATORI VNICO MVSARUM HOSPITI AVLAE CAESAREAE LVMINI IN AEDE HAC

A SE A FVNDAMENTIS EXSTRVCTA,

IN QVA MORTALITÄT IS SVAE SVORVMQVE

EXVVIAS DEPONI VOLVIT FILI HAEREDD. MOESTISS.

PARENTI BENEMERITO M. H. PP.

B. ANN. LXXVIII. M. III. D. XI.

0 ANN. SAL. MDXXCVIII XXIX. MARTI! HOR. VI. MAT.

Záklenky obou postranních menších arkád vyplněny jsou lasturami. Nejvýše umístěny vedle sebe dva vyřezávané znaky.

Epitaf tento sešel během času tak, že jednalo se o prodej jeho do některého musea; k zakročení však ústřední kommisse bude restaurován a na dosavadním místě ponechán. (Srovn. Mitth. der C.-Com. Neue Folge, VIL [1908], 410.)

Poblíž epitafu ve dlažbě dřevěné dvoukřídlé dvéře, pod nimiž vedou cihlové stupně do podzemní klenuté krypty dosti světlé, jelikož sem padá světlo dvěma sklepními okénky se strany jižní a jedním okénkem se strany východní. Klenba jest valená s výsečemi. Po obou stranách na dřevěných pódiích jsou rakve s pozůstatky těl rodiny Gryspeků. Mrtvoly ty odpočívaly původně v rakvích cínových, kterých však později prý užito bylo ke zhotovení píšťal pro nové varhany v kostele Plasském. Od té doby odpočívaly mrtvoly v otevřených dřevěných truhlách, černě natřených; na některých byly bílou barvou provedené letopočty 1612, 1618, 1622 (viz vyobrazení Ed. Herolda v časopisu „Květy“ VI. (1871), 316, a F. Kořenského (ryl Jan Patočka) v časopisu „Květy“ VIII. (1886), první pololetí, str. 346). Roku 1892 uloženy byly do nynějších dřevěných rakví opatřených zasklenými víky. (Srvn. Mitth. der C. -€. Neue Folge XVIII. (1892), 240.) (Viz obr. 86.)

E3

Monstrance (viz obr. 87.), o-88 m vys., ze stříbra, z části zlacená, paprsková. Střed srdcovitý. Kolkolem mezi nimi lité ciselované figurky: P. Maria s Ježíškem, sv. Petr, sv. Pavel a dva světci-opati, nahoře tepaný medaillonek: „Žehnající Bůh Otec“ (poprsí). Nejvýše drobný krucifix. Nodus vásovitý, hladký; na něm vyryt nápis: „ME FIERI CVRAVIT REVERENDISSIMVS DOMINVS GEORGIVS WASMVTIVS PLASSENSIS ET PROPRIIS SVMPTIBVS REIPVBLICAE KRALOVICEN-SIS. ORATE PRO NOBIS. 1628“. Na noze tepané barokní ornamenty a dvě ryté oválové destičky se znaky. Značky:

Zvony: 1. 1-15 m vys., 1-64 m v prům. Nahoře široký ornament s květinovým dekorem, na plášti relief „Sv. Petr“ a nápis: „FRACTA FUI SUBITO, SILEBAM TEMPORE LONGO, ET CONTRISTABAR SUB-DITA CORDA DEO. CAESARIS ANNUTUS FRANCISCI VOTA PIORUM IMPLEVIT PRIMI: SUM RENOVATA MANU ARTIFICIS CAROL1 BELL-MANN, ET NOMINE PETRI, QUO DONATA PRIUS, GAUDEO FUSA MODO . HAEC SERA POSTERITAS SCIAT ET SIT GRATIA LABORI, AD

SONITUM NOSTRUM MOX PIA TEMPLA PETAT. PRAGAE DIE 7. MENŠÍŠ SEPTEMBRIS 1825“.

2. 070 m vys., 0-90 m v prům., původně ulitý pro kostel v Řepíně. Nahoře pás: výjevy z podobenství o marnotratném synu, pod tím svislé

il

Obr. 86. Královice. Vnitřek hrobky rodiny Gryspekovské.

\w

vl

v-

VÀ

L£m1

1 'i

*•

k fří

- " Wmf-

i

:v>

! jí

akanthy. Na plášti nápis: „LÉTA PANIE 1587 ZWON TENTO VDIELAL SLOWUTNY BRYKCY ZWONARZ Z CYNPERGKU W NOWEM MIESTIE PRAŽSKEM KOSTELU DO RZEPINA PRO POCTIWOST A CZIRKEWNI POTRZEBV WSSECH OSADNICH NÁKLADEM VROZENE⁰ PANA HEN-DRYCHA ABRAHAMA Z SOLHAVZV NA WELIKYM BRZEZNIE A RZE-

.

X

Xi

••.v-

i]

Và

w

m

Í

á %

. 4* m-'Mfr

J

* i

<J

iZf

£&

W-*ï

- >.

«.Æâ

T*

'v ,

»,

S

:^;1»

WA«

'mÿk

a/

/■

/

'î.l

mtss.

fil:

3r

SLadT*

2;

•>

?!

sf-k

■;ra

c

pp

»>j&

i

L\V-

«

K; i

PINIE . Z TOHO BVD PANV BOHV CHWALA“. Na druhé straně pláště reliefy „Sv. Ondřej“ a „Sv.Matouš“, a nápis: „SLOWO PANIE ZVSTAWA NA WIEKY . WIE GOTT WILL. H. A. V. S.“ Dole emblemy čtyř evangelistův.

Nad vchodem do FARY kamenná deska, v níž vytesáno: ,,PAROCHO AEDIfICATVM A RNDMÖ DNO EVGENIO TYTTL ABBATE PLAS-SENSI“.

O domnělé TVRZI Kralovické viz Sedláček, Hrady XIII., 126.

11«

nTÍ

ULl

á)

'=1

li

•i

T\

1!

il:

MU

•Ti

i-

I,-'

Obr. 88. Královice. Náhrobní kříže.

Na hřbitově několik pěkných ze železa kutých náhrobních křížů barokních (viz obr. 88.).

Krašov (Krasch) u Manětína.

Sedláček, Místop. slovník hist. 461.

Podlaha, Posv. místa ÍII., 28.

FARNÍ KOSTEL SV. ONDŘEJE, malá svatyňka, skládající se ze dvou částí, pocházejících z různých dob stavebních. Z doby románské, a to ze stol. XII., pochází věž a lod chrámová s vítězným obloukem z doby gotické pochází presbytář, vystavěný asi ve stol. XIV. místo bývalé apsidy. (Viz na obr. 89. vnějšek, na obr. 90. vnitřek, na obr. 91. půdorys.)

Věž i lod zbudovány jsou z tesaných kvádrů. Věž byla r. 1807 o tři sáhy snížena a nynější cibulovitou bání pokryta.

■aL

va

Mlí-' ^

Sgf

PS

SlttSIrš

i-^Sažiž

sÄä

■■■ '    ■ - T ‘ *

• ýv •'    ': v:

fc. . Vl'-V‘ _j>y r,<- - - ,v£aj

V'JPV

čús^../

Sfc-?

gtJggf*

•=

ř.v":

Obr. 89. Krašov. Kostel. Vnějšek.

Vítězný oblouk románský, polokruhový, dvojitý (uvnitř užší záklenka), pravoúhle odstupněný, s pilíři zakončenými profilovanou pod-brádkovou římsou. (Viz obr. 90. a 92.)

V jižní boční zdi zachovalo se úzké románské okénko, vedle něhož, jakož i ve zdi protější probouráno bylo později široké okno seg-mentovitě zaklenuté.

Vchod v boku jižním, v době gotické zřízený, hrotitý, ozdobený prutem profilu hruškového (viz obr. 02.).

Loď má strop plochý.

Büi Vm

éX

Lp J    '

V ;/i

fiT#p

$ P^

i t% L \ \\ -,

i .Ji

ESàü ikl

[Í|

'f£p

#1

-,

s-

i';

Obr. 90. Krašov. Kostel. Vnitřek.

Presbytář, třemi boky zakončený, má klenbu bez žeber a okna hrotitá bez kružeb.

O 11 á ř í k ranně barokní z r. 1643 (obraz nový). Na predelle malovaný znak, po jehož stranách nápis: ,,ANNO 1643 HAT DER DURCHLEVCHTIGE

HOCHGEBORNE FVRRST VND HERR HERR IVLIVS HEINRICH HERZOG VON SACHSEN, ENGERN VND WESTPHALEN, ERBHERR AVF THEVSING, SCHLACOWERT, VTRYTZSCH, PURLES VND FODBORSAN DIESEN ALTAR GOTT DEM ALMÄCHTIGEN VND DER HEILIGEN IVNGFRAVEN VND MVTTER GOTTES ZU EHREN INN DIESE KIRCHEN KRASSCH ZVR GEDACHTNVS MACHEN LASSEN“.

Soška P. Marie s Ježíškem na srpovitém měsíci stojící, ze dřeva řezaná, 0-96 m vys., dříve na zmíněném právě oltáříku stávavší, pozdně gotická, asi z konce XV. stol. pocházející. Dobré drappování rouch. Polychromie a zlacení již pozdější.

V sakristii dva náhrobní kameny:

1. ve zdi 1-90 m vys., 1 ni šir. Nahoře pěkně tesaná postava klečícího rytíře se sepjatýma rukama, dole v kartušovém rámci nápis: ,,ANNO

f\

ba

Cm10    0

Obr. 91. Krašov. Půdorys kostela.

Obr. 92. Krašov.; Profil římsy vítězného oblouku. Profil ostění portálu.

1598 DEN 10. DECEMBRIS VMB IL VHR IN DER NACHT IST IN GOT VERSCHIEDEN DER EDL GESTRENG VND EHRVEST LAVRENTZ RATZSCHINGERVON RATZSCH VFF WILKISCHAV SEINES ALTERS... DE GOT VND VNS ALLEN EINE FRÖLICHE AVFFERSTEHVNG VERLEIHEN WOLLE AMEN.“ (Viz obr. 93.)

2. ve dlažbě, 1-57 m dlouhý, 0-84 m šir. Uprostřed znak hrubě tesaný, na okraji nápis: ,,LETA (15)92 W DRVHI PONDIELI PO WE-LIKONOCI VMRZELA VROZENA PANNA MARKÉTA PERNKLOBKA Z SSENREITV A TVTO W PANV ODPOCZIWA PA. BVH RACZ DVSSI GEGI MILOSTIW BEITI“.

V lodi v dlažbě pod lavicemi dva náhrobní kameny, ošla-pané; na jednom z nich znak Račínů z Račína a zbytek českého nápisu: „...Zlí MAGDALENY VSNVL W PANV BOHV A TVTO ODPOCZIWA VROZENY PAN WOND

Zvony: 1. 0-82 m vys., 1-07 m v prim. Nahoře dvouřádkový nápis: [1. ř.:] NICOLAVS RATZSCHINER VON RATZZCHIN @ AVF ® WILCKISCHAW & VND ® PVRLES. [2. ř.J SOPH IA - RATZSCH INERINI. EINE - GEBORNE . RORERIN - VON - HOCHSTADT - 1610 - IAR. Pod tím

ornament rostlinný. Na plášti znak, po jehož stranách nápis: „ICH TROST MICH GOTTES HILFF“. Na plášti po straně: „HANS WILDT IN S.

52ř U

-TV; ^

äSl

LJ

//

::sršr2 p ^

mm

/i

H;

», ;

22Sî£:

É1S»

ai

w.

iF:

»■

■ ■ •; o':

Obr. 93. Krašov. Náhrobní kámen.

IOACHIMSTAL GOS MICH“. Vzadu znak a nápis: „HILF GOTT DIR EWIGES WORDT DEM LEIB HIER DER SELEN DORD“.

2. 0-50 m vys., 0-62 m v prům. Nahoře hrubě lité výjevy lovecké. Kolkolem nápis: „A FVLGVRE ET TEMPESTATE LIBERA NOS DOMINE IESV“ Na plášti relief P. Marie a světce-biskupa. Na druhé straně pláště znak zvonaře s opisem: „IACOB WIHELM SEITZ IN PILSEN 1777“

mß

.,a

V'

gibt

...t

iS?

si

fee-

*$0*%

|hpw#&0!r

Obr. 94. Krašov. Kalich.

Kalich stříbrný, 020 w vys. Noha šestilupenná, nodus rotulový s rytými kružbovými ornamenty; na rotulích jednotlivé litery jména I H E S V S. Na stvolu nad nodem vyryta písmena P O M D M M, pod nodem: S A S D O H. Na noze jinak hladké připájený drobný výjev ,,Ukřižování“. Kolem okraje vyryt nápis: ,,HANS PESLER - RICHTER -CZVM - DORFLEIN - VND - VRSVLA - SEIN - ELICNE - HAVS - FRAV •

I - 5 -1 - 9 (Viz obr. 94.)

Značka:

Monstrance, 50 cm vys. Střed oválný, plameny otočený; lu-nula barokní, tepaná, posázená 7 drahokamy. Po stranách středu stříbrné sošky P. Marie a sv. Josefa. Nahoře Bůh Otec a nad ním Duch Sv. v podobě holubice. Vedle Boha Otce dva andělé nesou pásku s nápisem „Lau-detur SS Euchariae sacramentum“. Vespod okřídlený andělíček. Nodus nový, hladce kroužený. Noha čtyrlaločná, barokní. Mezi tepaným listovím stříbrné relieíy sv. evangelistů.

ffa

Ví ■■ •;

"**«*•"rr^- _

Obr. 95. Krašov. Zříceniny hradu.

Krašov u Kozojed.

Sedláček, Hrady XIII., 117.

ZŘÍCENINY HRADU na skalnatém ostrohu nade Mží (viz obr. 95.). Patrny dosud: příkop oddělující ostroh od předhradí, za ním mohutný val, příkop dělící hrad od předhradí, spodek okrouhlé věže, zbytky zdivá bývalého paláce.

Krašovice.

Podlaha, Posv. místa III., 31.

FARNÍ KOSTEL SV. JILJI, vystavěný r. 1778, jednoduchá stavba barokní (viz pohled na obr. g5., půdorys na obr. 97.).

Presbytář sládá se z jednoho pole příčného obdélníka a z přiléhajícího závěru apsidovitého.

L o d v půdorysu téměř čtvercová, v rozích čtvrtkruhově zaoblená. Nad bočním vchodem: „ANNO 1778“.

VÍ

1 mi

ty;. * i ’

Obr. 96. Krašovice. Kostel.

V    rozích presbytáře i lodi prosté pilastry s římsovými hlavicemi.

V    presbytáři i v lodi klenby plackové.

K lodi přiléhá prostora pro kruchtu, rovněž sklenutá.

gpl!

1Ü

to» «    I    2    5    V 5    6    1    8.    «

ř“““l-1-1—I-1—I--1-1-1

Obr. 97. Krašovice. Půdorys kostela.

Okna s ostěním barokně zprohýbaný.r.

V průčelí věž s helmovitou střechou.

Oltář hlavní barokní. (Viz obr. 98.) Mensa cltářní s plochým nízkým nástavcem, s brankami po stranách. V pozadí na lešení upevněný

tfe-

«2

-~*A9F ■

astres

* V 5    J

'liřlSP

il #ř

Di.

R*

II

II

wäk

Obr. 98. Krašovice. Pohled do presbytáře.

rámec architektonicky řešený, s hadovitými sloupky po stranách. Uprostřed obraz: Sv. Jiljí v oblacích; ve spodní partii obrazu drobný výjev: světec na poušti, v pozadí cválající k němu jezdci. Druhá polovice XVIII. století. Na nástavku barokní sošky ,,Sv. Václav“ a ,,Sv. Vít“; nad brankami obhroublé barokní sochy: ,,Sv. František Xaverský“ a „Sv. Ignác“.

Zvony: i. 070 m vys., 0-87 m v prům. Nahoře kolkolem dvouřádkový nápis gotický minuskulový: Thtno 2 bo= mini s milleniím s iHluinceníerimu a uiresinm s quarto 8 magiciens barííjulomeus s me ů ferit s in s (Eiuiíale s s [2. ř.]: präge u cit s tans s beo s patři s omnipotenti s beaíe a marie s cemper s uirginis s et s omnibus s jancíis s ueni s ranríe s s (Viz faksi-mile na obr. 99.)

vmino^ooiimmimuummo^ummuffimoAmccnmoiiJtniavtosmagute^oflvtiioiomcusiiimrifcmsnufiammat^t

prngrinngumssoros^ntn^oiamyotrntKiiDgat^ninnncnnggFiimrauns^ctiommDmaranrtig^iinngfnurtett

Obr. 99. Krašovice. Faksimile nápisu na zvonu č. i.

2. 0-50 m vys., o-62 m v prům. Nahoře kolkolem nápis: ,JACOB WILHELM SEITZ HAT MICH GEGOSSEN IN PILSEN ANNO 1785“. Pod tím obhroublé festony.

Křečov.

Sedláček, Místop. slovník historický 464. — Podlaha, Posv

místa III., 33.

FARNÍ KOSTEL SV. PETRA A PAVLA, již ve

XIV. stol. připomínaný, v nynější podobu r. 1683 přestavěný.

■to:

Wý ' r

Tf J

1. ■    .V**?"

Obr. 100. Křečov. Vnějšek kostela.

i -í......{ 1 1 i ; ? í i 1

[!

Ze starší stavby zbylo nepochybně zdivo presbytáře třemi boky zakončeného. (Viz vnějšek na obr. ioo., půdorys na obr. ioi., vnitřek na obr. ro2.)

V průčelí nízká hranolová věž se stíechoinbáňovitou, šindelem krytou.

"■

■#

LA j

miř

•j

Sg

Obr. 102. Křečov. Vnitřek kostela.

V každém z obou podélných boků tři polokruhová okna.

Presbytář má klenbu valenou, výsečovou; loď a strop rovný.

Za oltářem vestavěna do presbytáře sakristie: jen čtyři stěny beze

stropu.

Nad bočním vchodem, jenž má kamenné obdélníkové ostění nahoře rovnou římsou zakončené (viz obr. 103.), jest v nadpraží vytesán leto-_    počet 1683.

Vítězný oblouk segmentový.

Hlavní oltář barokní. Tabernákl ozdoben nahoře vyřezávanými lambrequiny a poodestřenými záslonkami, drženými andílčími hlavinkami.

Po stranách tabernákulu dobré barokní reliefy: „Poslední večeře“ a „Kristus s učedníky v Emausích“.

Po stranách oltáře branky; uprostřed záklenek kartuše s malovanými znaky tvoří konsoly dobrých barokních dřevěných soch „Sv. Vít“ a „Sv. Václav“.

Nad oltářem na zdi upevněný plochý, ze dřeva hrubě řezaný baldachýn. Na něm zavěšen mezi dvěma ze dřeva řezanými sochami andělů obraz na plátně: „Sv. Petr a Pavel“, nevalné umělecké ceny, v komposici slabý, koloritu potemnělého, neprávem Brandlovi připisovaný.

PP³

llplllji'

h“

■_ 1-_S.

Obr. 103. Křečov. Ostěni postranního portálu.

C*0

Oí s

■f

CO

Jo

Co

Ol

>

Co

co

/-

oro

Obr. 105. Křečov. Faksimile nápisu na zvonu č. i.

k\

■ ■-

1,1

tf

00

«o

Obr. 104. Křečov. Žerďová lucerna a žerďový svícen.

Při bocích presbytáře dvě zpovědnice naproti sobě. Na nich ze dřeva vyřezaná barokní poprsí ,,Sv. Jan Nep.“ a ,,B1. Jan Sarkander“.

imsnmio^iozwsuonttno^uifltnou^tfmo^montcoe

Ul

Obr. 106. Křečov. Faksimile nápisu na zvonu č. 2.

Na bočních oltářích (nových) obrazy na plátně z prvé polovice XVIII. století, malované Janem

im^mucaitiftcniociiPütistriioæsscàcgrtteiiocggirôuinr^

Obr. 107. Křečov. Faksimile nápisu na zvonu č. 3.

ÜÜ

rí

ti

I#

L,

'ijŠ

**&:■

KS. .55? f

*i

ar/-

-ší

./ i )0*‘&É i ■

šírají & *

:

■

- '•'?:/ .ij ■

® '

íffi -r

pí

íkl^?4- rt é

i ./• mt\ Uhu¹    H

^Mw &R

fe#£c*w$iír

lM%- Ä .11 4 l

íj,,1 r-⁻

'■•'v-

fcÇ a

•v*.    :

mvř

-á

si a

Jv

■ íi

y>

'lil

1/l

,í '

i

*< f f3

•r*

tm

P,

//• v!

V*

’ •'*    ja 'V ■*»-'

-i ' £ < T-

•*

4’

« u* •

< -*

W’

■«a

jR

>_n-1

V’ /■ \

a'

•    * >f V . •;

.:•« /

r* V JLéilS ÖV

iíí    «

■    #V.*..-■■    ! .

•>/

> »-«?»»...»■agjgpíiilSMRí^V^k

■• »ar. .■ v. ...

’ .«aiwťtir:

-Ä**

Händlern, děkanem Manetín-ským, v novější době dilet-tantsky přemalované: t

1.    V oblacích P. Maria Svatohorská, dole lesnatá krajina se Svatou Horou v pozadí; v popředí jejím drobný výjev: kněz hochem provázený uděluje žebrácké rodině almužnu.

2.    ,,Umučení sv. Vavřince'!

Zajímavé barokní žerdové

svícny a lucerny ze dřeva řezané (viz obr. 104.).

Zvony: 1. 070 m vys., 0-89 m v prům. Nahoře kolkolem nápis: „OVENERANDA S TRINITAS SOS ADORANDA S VNITAS S VDELAN S PLZNI S

®ÍÍ|ÍMM1É

Sf

:,úri

Si

1 S 5 S 5 S 7 S. (Viz faksimile na obr. 105.) Pod tím vlys složený z drobných kružbiček. Při dolejším okraji větévka lupénky převíjená.

pp

■ ' V V-i

mm

si.

mu

kS.

2.    0-53 m vysoký, 0-43 m v prům. Asi ze XVI. stol. Nahoře kolkolem gotický, nepravidelný a místy nesprávný mi-nuskulový nápis (ve znění rekti-fikovaném): ,,I$)ß gmeno x bope a x sroaÍBřjo x tnaíužie x íenío x jttJtm + gest slií“ (Faksimile viz na obr. 106.)

3.    0-31 m vysoký, 0-36 m v prům. Nahoře kolkolem gotický minuskulový nápis: „IHax pante x ftstcifjo x peítsfefjo x sse= begaíeI;o x sebmrfjo x. (Viz faksimile na obr. 107.)

Trosky skládacího oltáře, v kostnici odložené: skříň se dvěma křídly. Křídla 1-14 m vys., 0-30 m šir. Na líci jejich temperové malby: ,,Sv. Kateřina“ a ,,Sv. Markéta“,

v. ■

T''' <.

, y ; - ■

'Ç 'if r >*

è Ť/éig::

. ■■

sa

•V:;-

•:Ä A...;-.

Obr. 109. Křečov. Socha",,Sv. Petr“.

f-V

dobré práce z konce XV. stol. (Viz obr. 10.8) Na rubu postavy dvou světic téměř již úplně zkažené.

Socha ,,S v. Petr", dřevěná, valně již ztrouchnivělá, 1-38 m vys., asi z poč. XVI. stol., v době pozdější bíle natřená. (Viz obr. 109.)

Liblín.

Sedláček, Místop. slovník histor. 537. — Týž, Hrady XIII., 90. — Podlaha,

Posv. místa III., 35.

FARNÍ KOSTEL SV. JANA NEP., vystavěný r. 1751, prostá

malá stavba obdélníková, vzadu zaoblená (viz půdorys na obr. 110.), za jejímž průčelním štítem jest nízká vížka s cibulovitou střechou. Presbytář i lod mají stropy rovné.

Hlavní oltář rokokový, dobře řezaný. Na oltářní mense retabulum s tabernákulem; po stranách tabernákulu čtyři figurky andílků, z nichž

Obr. 110. Liblin. Půdorys kostela.

jeden drží snopek klasů pšeničných, druhý hrozny. Na zdi za oltářem rám rokokový, po jehož stranách sochy vznášejících se andělů. V rámci obraz na plátně: „Sv. Jan Nep.“ stojí u stolku, v levo zjevuje se mu kříž nesený andílkem, v pozadí most, v levém rohu dva andílci, jeden s gestem mlčení a palmou, druhý s lebkou. V levo na stranu shrnutá drapperie, Slabá práce Jana Sjitzera z r. 1753.

Svícny oltářní ze dřeva řezané, dobrých forem barokních a roko

kových.

Kazatelna rokoková.

Oltáříky v lodi tři, vesměs dobré práce rokokové:

1. Uprostřed obraz na plátně (slabý): V právo Kristus na kříži, v levo P. Maria stojící s mečem v prsou, v právo dole duše v očistci. Po stranách obrazu sochy sv. Jana a Pavla, muč. římských. Nahoře v nástavku reliéfní poprsí Boha Otce, po stranách dvě figurky andílků.

2. Obraz na plátně: Andělé klanějí se Srdci Páně na oltáříku pod baldachýnem vystavenémr. Po stranách obrazu sochy: „Sv. Markéta“ a světec jakýs s palmou v ruce. V nastávku obraz anděla, nesoucího duši do nebes. Po stranách sedící sošky „Sv. Barbora“ a „Sv. Juda Tadeáš“.

3. Pod oratoří malý oltářík rokokový, na něm obstojný obrázek na plátně: „Sv. Martin na koni, dávající kus pláště žebrákovi.“ Po stranách sošky: „Sv. Blažej“ a „Sv. Řehoř“.

Křtitelnice rokoková, dřevěná, dobrá práce. Na víku sousoší „Křest Páně“. Pozadí křtitelnice na zdi upevněné: plochá, volutovaná a lambrequi-novaná deska, na ní ozářená holubice, po stranách sošky

-r •

/I

*SM

» .....

Iři

:r.

i\

mm

-

r-i

ím

m'

'JU-

'O

v- '

vl

rffl

li!'

Obr. ni. Liblin. Náhrobní pomník.

Obr. ii 2. Liblin. Kříž náhrobní.

andílků, z nichž jeden drží svícen na způsob rohu hojnosti, druhý misku.

Veškery zmíněné oltáře, jakož i kazatelnu a křitelnici zhotovil v letech 1753—54 Lounský řezbář František Rotter; obrazy na oltářících v lodi vymaloval Lounský malíř František Smicheus.

Při jižní straně lodi veliká dřevěná jednoduchá oratoř (novější) na dřevěných konsolách, k níž z blízkého zámku vede můstek na pěti obloucích.

Zvon malý s barokním dekorem (akanthové listy a guirlandy), reliefem ,,Sv. Jan Nep.“, začátečními písmeny jména zvonařova I. G. K. (Kühner) a letopočtem 1780.

Na jižní straně kostela ve výklenku zahradní zdi zámecké náhrobní pomník Františky z Hacku (zemř. r. 1810), z pískovce tesaný: okřídlený

..ví

[V

-,

k* .

Obr. 113. Liblin. „Kalvárie“.

genius (1-28 m vys.) opírající se o urnu, na jejímž podstavci vytesán znak a o niž opřena hasnoucí pochodeň. Na podstavci je jméno sochařovo: W. Prachner. (Viz obr. ni.)

Ve zdi presbytáře zevně náhrobní deska ze železa litá, Kašpara sv. pána z Ledebouru (zemř. r. 1801), s něm. nápisem.

U kostela jednoduchý, ze železa kutý kříž náhrobní (viz obr. 112.). Na návsi proti kostelu kamenná barokní SOCHA ,,Sv. Jan Nep.“

z r. 1753.

Východně od Liblína na druhém břehu Mže na terrasse na strmé skalce zřízené malebná KALVÁRIE: uprostřed Kristus na kříži, po

r

;'ï

,7

>>w

’i'ii

-v,-'

tr->

IV

1*.

ww-m

-A

•vA

pa

ntj

.A:

*-'*V

•Ss*

r\>-

?■

-ýi

'«"■nav

Obr. 114. Liblín." Sloup se sochou „Ecce Homo“.

stranách sochy: P. Maria a sv. Jan Ev., vše z kamene (i kříž); na podstavcích soch letopočet: 1731 (viz obr. 113.).

Při silnici k Liblínu vedoucí, tam, kde odděluje se cesta k Libšteinu, nedaleko dvora „Vobora“ oblý SLOUP s volutovou hlavicí, ozdobenou festony a andílci hlavinkou. Na stylobatu v předu znak Montecucculský,

v zadu letopočet 1722. Na hlavici kamenná socha ,,Ecce Homo“ (zbičovaný a pláštěm přioděný Kristus). (Viz obr. 114.)

ZÁMEK, rozsáhlá budova dvoupatrová (viz obr. 115.). Vystavěna byvši v letech 1770—80, měla původně jen jedno patro a střechu man-

■■ti

1O1

® 4 J, Ä Ä í, JULI ji. JL JL

z~v- >

trním mm

V\

\r

■Mi

' :T

'Vj|

■’WfämSĚĚĚ

Obr. 115. Liblín. Zámek.

sardskou; druhé patro vystavěno r. 1854. Fasáda dělená pilíři s hlavicemi volutovými s mušlovou vložkou.

V některých pokojích pěkné barokní stropy štukové.

Libštein.

Sedláček, Hrady XIII., 89. — Pohled z r. 1794: ,,Das Schloß Liebstein in Böhmen von Aufgang anzusehen. Gezeichnet und radiert von Ludwig Kohl

I794<-

ZŘÍCENINY HRADU (viz obr. 116.) jižně od Liblína nade Mží, založeného asi ve XIV. stol. Na straně severovýchodní čtyrboká věž s rohy dole ostrými, nahoře zaoblenými. Od jihovýchodního nároží věže k jihu táhnou se zbytky zdivá stavení obdélníkového, dále vnější zdi jiného obdélného stavení, končícího se na straně jižní zakulaceným nárožím. Před

tímto nárožím dále k jihu jsou zbytky čtyrboké bašty. Na straně jihozápadní jest čtyrboká bašta, od níž k severu jdou zříceniny obdélníkového stavení, asi ve stol. XVI. přistavěného; v západní jeho zdi, k řece obrácené, patrny otvory pěti oken.

! Ml

ßär-v

&•

e.

W-hí

řitiw.'

ÍĚlĚxfx

tiÿâ

"Sij

■i

r ';P

isissii--.

:

‘MM

Obr. 116. Libštein. Zříceniny hradu.

Luková (Lukov).

Sedláček, Místop. slovník hist. 576. — Podlaha, Posv. místa III., 41.

FARNÍ KOSTEL SV. JIRI, již ve XIV. stol. jako farní připomínaný, původně gotický, po ohni 1796 znovu vystavěna lod, r. 1858 přistavěna věž a celý kostel ve slohu pseudorcminském upraven.

Z původní gotické stavby zachovaly se pouze presbytář a sakristie. (Viz půdorys na obr. 117.)

Presbytář zakončen třemi boky. Zevně v rozích opěrné pilíře. Klenba žebrová o dvou polích. Žebra, mající v průřezu tvar otupeného klínu, vybíhají z oblých přípor, jež mají jednoduché válcové patky, V koutech u vítězného oblouku spočívají žebra na konsolách jehlanovitých

s prohnutými boky. (Viz obr. 118.) Svorníky hladké. Okna obdélníková polokruhově zaklenutá, později v tuto podobu rozšířená.

Sakristie, v půdorysu obdélníková, má původní gotickou klenbu. Žebra téhož profilu jako v presbytáři (místy kusy profilu hruš-

t    \    2    3    H    5    6    7 S    9    f»

V*¹-!    I    I    i    I    I    i    11    I    I

B¹

Öbr. ii7. Luková. Půdorys kostela.

kovitého vyspravená) vycházejí z konsol jehlanových, s hranolovým prsténcem nahoře. Ve svorníku vytesána šestilupenná rosetta. (Viz obr. 119.)

f/m10

Obr. 118. Luková. Kostel. Profil římsy na vítězném oblouku, profil žebra a konsola v presbytáři.

Vítězný oblouk segmentový s profilovanou římsou (viz obr. 118.) pod záklenkou.

Loď obdélníková s rovným stropem.

JSÜ

f:

f,ih

Obr. 119. Luková. Kostel. Svorník, profil žebra, profil žebra hruškovitého, jimž klenba vyspravena, konsola v sakristii.

Křtitelnicez pískovce tesaná 0-89 m vys. Podstavec obstoupen třemi genii podpírajícími oběma rukama nádrž. Podstavec má podobu lupenovitého stvolu, jenž dole vyvíjí se v lupenovitou nohu a nahoře v lupenovitý kalich dolejší část rýhované nádrže obepínající. Zdařilá práce z prvé polovice XVII. stol. (Viz obr. 120.)

V sakristii dva obrazy na plátně: „Anděl zvěstující" a „P. Maria poselství přijímající" (poprsí), obstojné malby z prvé pol. XVIII. stol.

v:

■*o

f-£§

RT

•ri!» í

»■ • :--r*

Obr. 120. Luková. Křtitelnice.

Manětín.

Sedláček, Místop. slovník hist. 585. — Týž, Hrady XIII., 143. — Podlaha,

Posv. místa III., 41.

DĚKANSKY KOSTEL SV. JANA KŘTITELE stojí na západní straně náměstí poblíž zámku, obrácen jsa presbytářem k východu.

to

, ;T‘Ů

V,

Obr. i2r. Manětín. Děkanský kostel sv. Jana Křtitele.

(Viz pohled na obr. 121., půdorys na tab. I.) Po ohni r. 1712 nově vystavěn. Stavbu provedl Jan Jiří Hess, stavitel rodilý z Tyrol. Dokončena r. 1717. Opravována r. 1787 a 1875.

Prostorná stavba barokní jednoduchého zevnějšku.

Závěr presbytáře trojboký s jednoduchými opěrnými pilíři v rozích. Zdivo této části jest nepochybně jediný zbytek kostela dřívějšího.

uf-

Q(

//

l'v-.

___7

*ři

i!

JO

ij

ii

i:

mm

'.•i

!_3

iü

ii

::

::

20»

XxXf

m i i-f-H

lili t-M

ii

Tab. I. Manětín. Půdorys kostela a zámku.

I!

V-

Li

li

l>

■

;

m

—

■

o.

iI

Ta

is

I

ty

Xttt-

—

:

- •<

m

~

■ •—««JB

w.

X íá

33

i\*5

SSäTi

mzm’' :

.a*#¹ *

SÉ«lig&

éx

&r

R

Obr. 122. Manětin. Vnitřek děkanského kostela.

1

l

í

1

a

ii

tes

f

v,

' •“ fv!

I-

t

li

m

«

¹

»

-w

i j

í

c

t* i

'

i

i.:

fe

li

i

< * ř

51

il

a

r

i

Závěr presbytáře má valenou klenbu výsečovou, čtvercové pole předložené klenbu plackovou. (Viz vnitřek kostela na obr. 122.)

Okna obdélníková, polokruhově zaklenutá.

ll^šV

È'

sa?

ti

f-5*i

*•«

11

, •/

Ï.

■»

'f**”

.

¹

m-

gy,».

wr

mr-.

WÊ

ra

Mf'

lüT

W ?

*%js

i^í

' I; ™

,

' , " - \ -\¥;\ ,,!.

1

'w - ;:

lpi

®tíř

a®Ék

ml '

[n|ra

Stí

ï-to

-V

2g£$

Obr. 124. Manětín. Děkanský kostel. Křtitelnice.

Při severním boku presbytáře v ě ž s cibulovitou bání a hodinami. K jižnímu boku přiléhá depositář, nad nímž jest hraběcí oratoř, která dlouhou krytou chodbou na obloucích spočívající spojena jest se zámkem.

lí

■p

r*

lite

wmmmtrnm im»nu

Ui

- vT '

«■

Obr. 125. Manětín. Děkanský kostel. Svršek bočního oltáře s obrazem „Sv. Anna“ od Brandla.

Vítězný oblouk segmentový.

Loď obdélníková se zakulacenými rohy; strop rovný.

Hlavní oltář jednoduchých forem barokních. Vysoké retabulum s tabernákulem uprostřed. Na tabernákulu vyřezávaný pelikán řrmící mláďata. Po stranách tabernákulu mezi sloupky sošky ,,Víra“ a „Naděje“. Obraz „Křest Páně“ od Petra Brandla (viz obr. 123.). Nahoře

g6 v levo v oblacích Bůh Otec se světokoulí, v právo od něho andílkové, z nichž jeden drží v rukou květy. Od vztažené dolů pravice Boží vychází zář, v níž viděti bělostnou holubici. Dole uprostřed postava Ježíšova z levé strany effektně osvětlená, v právo sv. Jan Křtitel z lastury vodu

Ti

•\\

b. '

li

■m

y.

/•

:;á

ik

■J

Vf!

ř‘

.5

I)

j]

Obr. 126. Manětin. Děkanský kostel. Svršek bočního oltáře s obrazem „Sv. Antonín Pad.“ od Brandla.

na hlavu Kristovu lijící, u nohou obou sedící beránek. Za Kristem tři andělé, z nichž anděl v předu klečící přidržuje bílé, ostře osvětlené roucho Kristovo.

Po stranách oltáře jsou branky, na nichž stojí barokní póly chromované sochy ,,Sv. Jan Nep.“ a ,,Sv. Jan Ev.“

Na pilíři vítězného oblouku zavěšen jest veliký ze dřeva řezaný krucifix v životní velikosti. XVIII. stol.

Pod ním v rámečku na dykytě původně červené, nyní do zelena vyrudlé, stříbrem tlačený (až na tváře, jež jsou malovány) obrázek

; -, íbJ i"

ti

íl

Æ

■■■

f|:ÿljf

■"agL,

šíp

Obr. 127. Manětin. Svršek bočního oltáře s obrazem „Nejsv. Trojice“ od Handla.

,    ,,M adonna Lorettská" 28 cm vys., 20 cm šir. V oválové obrubě

nápis: Dl LORETO A MARIA S HAI IL COR DONATO PELLEGRINO NON SEI MA SEI BEATO. V cípech ornamenty. Dobrá práce italská z konce XVII. stol.

/>

Obr. 128. Manětin. Obraz „Kristus na kříži“.

V rohu v levo u vítězného oblouku nástěnná barokní kazatelna, střídmě volutami a andílčími postavičkami ozdobená.

Křtitelnice barokní z červeného mramoru o-86 m vys. Na noze poprsí okřídleného andílka. Víko dřevěné s vyřezávaným sousoším „Křest Páně“. (Viz obr. 124.) Z roku 1716.

V zaoblených východních rozích lodi boční oltáře. Střízlivá architektura barokní. Obrazy od Brandla:

1. „S v. Anna vyučuje dívku Mari i“. V levo v popředí sedící sv. Anna, vedle ní stojící P. Maria, tváří k ní jsouc obrácena a v levici držíc knihu, které sv. Anna pravicí se chápe, do ní nahlížejíc. V pravém pozadí sv. Joachim. V zadu dva oblé sloupy, mezi nimi průhled

miř-

asi

wem

Si

RS

m,

<■

<*m

;(

il

Mê

: «m

IV

r«

lil,

MM

■j(

>;

l’i 1

il

Ü»i#*i

-,

il

'»B

■Mp

■smrnm

Obr. 129. Manětín. Kruchta.

do volné prostory. Nahoře andílkové držící baldachýnové roucho. (Viz obr. 125.)

2. „S v. Antonín P a d u á n s k ý“. V právo klečící světec s rozestřenýma rukama, v levo na oblaku sedící Ježíšek jemu žehnající. V dolejším rohu levém andílek s rozevřenou knihou, vedle něho jiný s lilií. (Viz obr. 126.) V hořejších nástavcích obou těchto oltářů oválové obrazy světců (postavy po kolena), značně potemnělé.

Při bočních stěnách lodi naproti sobě oltáře stejné úpravy: Nahoře pod baldachýnem ze dřeva řezaným obraz na plátně malovaný, níže zasklená rakev s kostrami a nejníže trojdílná zasklená skříňka s ostatky. Obrazy maloval Jan Fr. Händl kol. r. 1730:

1.    ,,Nejsv. Trojice, P. Maria a sv. Jan Křtitel v oblacích“, bohatá, celkem zdařilá komposice (viz obr. 127.).

2.    „Kristus na kříži“, obstojná malba provedená v effektním temno-svitu (viz obr. 128.).

:

m

vv

'■sJ?

■ \tv

1

$

X

¹

I

iS

>.

iSJ

*

k!

m

m

■m

O-

*■&

O

m

7F&

K

£3*;

Sá

c<terjp*

Ü

V v;

bX

r ■:!

i.-x

. ..vi

_________.—'x

.i*

JxX_

fl

fx

«

" "• í

5

a

§M

fcS^sSÄS

; :

X". 3

p

r-.

ça

k.,x

1

S?

($â$»jôs8i*' "

.-<v7)

3E

*

»

ď'

-•

■

,t -,

IOI

Kruchta dřevěná, podepřená dvěma kamennými pilíři v podobě andělů, jež kol. r. 1715 zhotovil Štěpán Borovec (Vorovec). (Viz obr. 129.)

Před hlavním oltářem dva veliké (174 m vys.) svícny cínové. Nohy- trojboké; na bocích vyryto v oválových kartuších: znak Černínský a písmena M. G. Prvá pol. XVIII. stol.

*r.    . Í.~-r?tyč*Zk&: ..:

Jř

;ÍM

srny.

<""7

mi

->,„'4*:

Igl

jggássp;v,.4;;    :

K S -

ai

K. '

mm

aB

4;

C^V

Ířífc' ‘ V*’ <t

-4\í -

fif

Wïm

Obr. 131. Mančtín. Děkanský kostel. Kalich.

Monstrance barokní (obr. 130.), 0-82 m vys., stříbrná, zčásti p:zlacená. Na noze mezi volutovými páskami mušle, bouquetty a andílci hlavinky. Nodus vásovitý. Hořejšek paprskovitý. Nad středem    .

koruna držená andílky. Pod korunou monogram I H S. Ko- xQf Ir lem středu okřídlené hlavinky andílci. Na noze značky:

Práce nepochybně Jana Bakemia. Prvá pol. XVIII. století.

Kalich 24-5 cm vys., stříbrný, pozlacený, barokní (viz obr. 131.). Na kupě a noze festony a andílci hlavinky, na nodu stulené andílci hla-102

fü CD

vinky. Na noze značka Novoměstská s letopočtem 1718 a značka s písmeny R R:

Zvony: 1. o-86 m vys., 1-03 m v prům. Nahoře kolkolem nápis: PO OHNIWE CELE MANTINI A ME SKAZE KE CZTI SWATEHO IANA KRZTITELE PRZELITI SEM W KLATOWECH LETA 1715. Nad nápisem i pod nápisem ornamentální pásy. Na plášti malé reliefy: „Sv. Jan Křtitel", „Ukřižování" a ,,Sv. Jan Nep.". Pod reliefem „Ukřižování" značka zvonařova s opisem: „IOANNES PRICQVEY". Na druhé straně pláště dvojznak Lažansko-Černínský a nápis: „MARIA GABRIELA COMITISSA LASCHANSKIANA NATA COMITISSA DE CHUDIENITZ“.

2.    0-64 m vys., o-8i m v prům. Nahoře kolkolem nápis: „REFVSA KLATTAE ANNO DOMINI 1715 HONORI SANCTAE BARBARAE VIR-GINIS ET MARTYRIS“. Na plášti dvojznak Lažansko-Černínský a nápis: „MARIA GABRIELA COMITISSA LASCHANSK IANA NATA COMITISSA CZERNINIANA DE CHUDENITZ". Na druhé straně relief „Sv. Barbora" a pod ním znak zvonařův s opisem: „IOANNES PRICQEY“.

3.    033 w vys., 0-62 m v prům. Nahoře kolkolem pás ornamentální s vkomponovanými pávy (hrubě provedeno), pod tím pás s nápisem: „SANCTA MARIA ET SANCTA CATHARINA ATQVE SANCTE IOANNES NEPOMVCENE ORATE PRO NOBIS“. Pod tím festony s velikými květy slunečnicovými uprostřed. Na plášti reliefy: „Sv. Kateřina", „P. Maria Růžencová" a „Sv. Jan Nep." Na plášti znak zvonařův s opisem: „IACOB WILHELM SEITZ IN PILSEN". Pod tím: „ANNO 1779“.

4.    o-22 m vys., 0-28 m v prům. Nahoře kolkolem nápis: „FVSA FVI PILSNAE A IOS: PERNER 1768". Pod tím festony s květy slunečnicovými, na plášti relief „Sv. Ondřej".

Ve výklencích zdi, bývalý hřbitov obklopující, barokní sochy: „Ecce homo" (sedící) a „Pietà", 1-24 m vys.

ZÁMEK po ohni r. 1712 znovu vystavěný, zaujímá jižní stranu náměstí. Jest to dlouhé stavení jednopatrové, jen nad křídlem západním částečně o podkrovní patro zvýšené. Křídlo východní, jež dle malby na stropě schodiště mělo délkou svou i úpravou úplně rovnati se křídlu západnímu, nebylo dostavěno.

Střed tvoří nízká věž nad ostatní budovu toliko o polopatro zvýšená, se střechou helmovitou; v přízemí jejím jest vjezd. Odtud k západu jde část fronty o desíti okenních osách, uprostřed v šířce šesti okenních os o podkrovní patro zvýšená. Následuje podobná věž, jako věž střední, ale bez vjezdu. Odtud pokračuje fronta v šíři pěti okenních os, majíc v přízemí vjezd a na střeše uprostřed vikýř. Posléze zakončuje se křídlo západní části o dvou okenních osách, podkrovním patrem zvýšenou. (Viz obr. 132.)

Obr. 132. Manětín. Zámek. Přední fronta. Pohled k západu.

Od tohoto konce západního křídla jde k jihu pravoúhle k němu postavené křídlo nádvorní, a šikmo k severozápadu ona zmíněná výše krytá chodba k oratoři v kostele.

řl

OJ

•2

r.

áL-2j

\U_ lim

1 Ul i t / /

T;JiEB&£Á

r#/

Wt

ít ^

r-JT

r7/ŽE

=ř-

útes* -

z-*r

(JKSSk***-*

TH|

ul

ii

Ni

■BHBafc-p

—ESST V

Sm

mc

■,2SSW

Mlâü

i lid

PPP®*

' ~;=s .

Í5*-ay -, w *»

~:.i~- -~‘: V i'

•. -

■

■    *t~- - “i'ï ; '-i.'.- ■- ^

1. •

- -»• -

Prvý oblouk, na němž chodba ta spočívá, tvoří starý vjezd do dvora. Kamenné jeho pažení jest ozdobeno hrubě tesanými ovocnými skupinami.

Uprostřed záklenky ozdobný klenák s vytesanou maskou. Pod hořejší římsou nápis: „ANNO DOMINI 1678 20 IVLII“. (Vyobrazení viz v Sedláčkových „Hradech“ XIII., 143.)

Od středu zámku k východu jde fronta v délce 12 okenních os; jest tedy o 7 okenních os kratší, nežli západní část fronty.

Fronta jižní, do parku obrácená (viz obr. 133.), připojuje se čtvrt-kruhově vyhloubenýmijk oběma stranám věže uprostřed fronty stojící,

ť.

m:

i*

V*-.

/■'ir

Pv

»V

I i* U

til <

ï ti

■'/i

;v*

[ [ Obr. 133. Manětín. Zámek. Fronta jižní.

takže jižní strana věže tvoří tu část fronty. Před touto stranou věže pavlán, podpíraný po stranách dvěma sochami titánův.

Uprostřed západního křídla připojuje se k jihu schodiště v půdorysu obdélníkové. Kamenné zábradlí má výplně s otvory oválovými, stilisovánými lupeny orámované, a ozdobeno jest barokními vásami a několika putti (viz obr. 134.).

Na stropě schodiště malba: uprostřed v oválovém věnci pohled na zámek Manětínský, jak původně byl zamýšlen, nad tím znak hraběnky Marie Gabriely Lažanské roz. Černínové z Chudenic, jakožto abatyše Novoměstského ústavu šlechtičen; kolkolem geniové držící kartuše s rozličnými znaky. (Viz obr. 135.)

V křídle západním veliký sál (viz obr. T36.) o pěti oknech k severu obrácených.

Na stropě bohatá figurální malba allegoricko-mythologická: Uprostřed v oblacích tři allegorické postavy: „Láska“, „Moudrost“,

X    .

t -

jí

r$

~*f

*'■

wmm

*|ji

"Ji &

rs

♦ v.

, ÔSÂ

ffe

.ríjm

Tf

;Á

44;.

HP

4)

jplä3%

rvi

/Ä

v?*»

|r,"ä:kfr

‘sžm

/* I

•a,

3S

gg

l

'•'a

m

Obr. 134. Manětín. Zámek. Schodiště.

„Síla“. Na straně východní: perspektivní sloupová architektura, pod ní na trojnohém podstavci vedle sebe znak Lažanských a znak Spandkovský, pod tím skupina hudoucích bohyň, v právo na oblaku přilétající Merkur

(viz obr. 137.), nejníže postava ,,Historie" s pérem v pravici, v levici s lístkem, na němž nápis: ,,Anno 1730“. Na straně západní sloupová perspektivní architektura, v ní vedle sebe znaky: Černínský a Martinický.

tel

if?

\®

tál

Obr. 135. Manětin. Zámek. Malba na stropě schodiště.

m ...

£5k wV;

____

Süv

•jas--.#*

5«

gj?

4pr

tbC"

7j

. fm

r-

Psř^

■ 'i

7j

yj

H . . ï>

'äs-j '

I;

im

Na fabionu stropu allegorické a mythologické postavy.

Ostění dveří ozdobena malbou: u dveří nalézajících se na straně východní a západní vymalováni giganti podpírající římsu rovněž malovanou

væ

m

rm*

ř&L^.-á

èjéfï

Sel

,y36í

S«

V¹

*:

É JI

’    -<*jS

i? fViS

g-rx^ág-ď

iii

I I

vv

.v

Hj

L**

, ». ;

•* . ■

' ::/

ipf

rife

Obr. 136. Manětín. Zámek. Veliký sál.

AM

ii—

PI

iS

~7>,

ajL’j

\7jA

pi

.i*

.•

,-

•v tr:

;.m Çf

_v

,~wt

^>rv

■%*£ß^

Na stěnách sálu zavěšeno několik výborně provedených portrétů na plátně malovaných; z nich vynikají zvláště tři:

i. 2-30 m vys., 1-85 m šir., portrét hraběte Václava Josefa Lažanského, po jeho stranách stojí dva synové jeho, v levém pozadí vychovatel jejich;

'-i

IV.

z-t&m

i-* ••

»rü

SEte

_____

Obr. 138. Manětín. Zámek. Portrét Václava hraběte Lažanského a jeho synů.

v pravém pozadí malíř s paletou v pravici. V pravém rohu dole nápis: „Wenzel Josef Graf Laschansky Freyherr von Bukowe, geb. 1673, gest. 1715.“ (Viz obr. 138.) Obraz tento, jenž připisován byl Brandlovi, pochází nepochybně od současníka Brandlova, Kristiána Fi'ipa Bentuna.

2.    2-20 m vys., I 42 m sir., portrét Marie Gabriely hr. Lažanské.

von

3.    2.34 m vys., ri6 m šir. portrét Anny, manželky hraběte Karla Maximiliána Lažanského (viz obr. 139.)- Dole v rohu nápis: „Anna Elisa-betha, Freyin von Spandkov, Ehefrau des Carl Maxmilián, Grafen

li

JĚSŠď-

s*

J.-4*

rjř

m

Wk-

»\

ÜÊÊîl

■f

L tr. 139. Manětín. Zámek. Portrét Anny, manželky hraběte Karla Maxmiliána Lažanskéhc.

Laschansky. Ward Wittwe 14. Maij 1695, starb als Wittwe in Prag an 1709. Ruhet aida bei ihrem Gemahl“.

Na západní straně přiléhá klenutá čtvercová komnata, poslední na západním konci průčelí, za knihovnu sloužící. Na klenbě malba mythologická, nevelké umělecké ceny, z prvé pol. XVIII. stol.

V komnatě, přiléhající k bálu na straně východní, v rohu barokní kamna (viz obr. 140.).

Na chodbě vedoucí k pokojům pro hosty rozvěšena řada třinácti velikých obrazů na plátně, znázorňující komonstvo hraběnky Marie Gabriely Lažanské asi z r. 1720, zajímavé zvláště po stránce kulturně-

m.

>;

i:.

Obr. 140. Manětin. Zámek. Kamna.

historické; jsou tu vyobrazeni sloužící, úředníci, vychovatelé, klíčníci, cisterciák-varhaník, františkán, nosiči nosítek a j.:

1. 2⁻i8 m vys., 2 m šir.: na jedné straně kuchtík vymačkává citron; děvče mu pomáhající odvrací hlavu, by šťáva do očí jí nestříkala; na druhé straně druhý kuchtík něco připravuje; vedle něho děvče stojící; upiostřed Visí zajíc.

2. 2‘i8 m vys., 1-97 m šir.: dvě pradleny, statné ženy, z nichž jedna mladší, druhá starší; mladší nalévá vodu z konve do necek, starší drží v ruce kus prádla; dole džbery a škopky.

3. 2⁻i8 m vys., 1*15 m šiř.: klíčná, starší statná žena, oděná v červený šat, přes nějž má širokou bílou zástěru, v ruce klíče; naproti ní na druhé straně obrazu stojan s talíři a miskami.

fl

vS i Ses» / !

4?

<«*

W£

í#

>,:és

TÄ árr ^rrÎ5ûjjf^ltôndf?B i^nî)i^rrfn,Snft?(r5i^it-.

vf'ufirtTtn, uni» ,Ôm$k&J Slcio^;^..., ß. o .

&    fe

■Sfm&ujtš

ixriw&rif

JW

B?

SP

■J*

fi

Lu.

IV

to

3#'

. « •%    , i l

Stè

K25fí&- îJSÿ-1

•c

-f

m:3

Tr

H.Í v

%=

tw':

■\Æfe

cw

■'â#fev

'•pnpr? a.

■iir.

Jfr

x%ï.

Obr. 141. Manětín. Zámek. Hospodářští úředníci a sedlák.

4. 2’i8 m vysoký, 1-85 m široký: dva lokajové přistrojují stůl; naproti podomek drže v ruce na podnosu prázdný talíř smutně se tváří.

5.    2⁻i8 m vys., 175 m šir.: dva hajduci s mohutnými kníry, na hlavách čáky s péry; uprostřed nosítka.¹)

6.    2‘i8 m vys., 177 m šir.: cisterciácký kněz (snad Mauritius Vogt) hraje na varhany, a mládeneček přihlíží.

7.    2’i8 m vys., 1¹15 m šir.: františkán; v ruce má hodinky, na stole před ním něco knih, talířek s chleby a otevřená latinská psaná kniha.

8.    2⁻i8 m Vys., Tig m šir.: inženýr (snad stavitel Jan Jiří Hess) v nádherném rouše, před ním měřické nástroje; proti němu pes.

9.    2’i8 m vys., 1¹15 m šir.: kněz v černém rouše, maje ruku na kle-kátku červeně potaženém; na ruce má prsten; nad klekátkem praelátský

I"

■y.

■J.

Obr. 142. Manětín. Zámek. Staré pušky.

znak (snad děkan Manětínský Jan Křt. Frant. Händl, apoštolský proto-notář).

10.    2’i8m vys., i'ig m šiř.: kněz.

11.    a 12. oba týchž rozm. jako předešlý: písař a úředník panský. 13. 218« vys., 177 m šiř.: dva hospodářští úředníci kupující od

sedláka obilí; v pozadí na stěně tabule s nápisem: „Tabula der auf der Herrschaft Manetin befindlichen Pfarren, Mayerhöffen, Schäfereyen und Dörffern“ (viz obr. 141).

Pušky dvě, z XVI. stol., v dřevěných původních lafetách:

1.    hlaveň osmiboká 0-90 m dlouhá,

2.    hlaveň nahoře oblá, níže šestiboká, při dolejším konci jehlanovitě zašpičatělá, 1-22 m dlouhá. (Viz obr. 142.) Nyní v zemském museu v Praze, kamž darovány byly Janem hrabětem Lažanským. (Srvn. Dr. V. Fabián.

„Dva kusy palné zbraně“ v „Památkách archaeologických“ XXIV. (1910), 186—189, s vyobr.)

V hospodářském dvoře na straně západní k zámku přiléhajícím spatřuje se v rohu jihozápadním zbytek okrouhlé věže asi poschodí vysoké, kuželovitou střechou přikryté, jediný pozůstatek bývalého opevnění.

fa

”31

:j ■

1L . lim

?» ■

g r v\n -

■Pé

‘i- v •

Ei am

a»’

, W«:,

MB

ip?

i ivUCfl

;

.

ts-*m

mm

mt "jH*.

Obr. 143. Manětín. Terassa před zámkem.

Před zámkem na straně severní vysoká terassa, ohraničující terrain náměstí, jehož niveau leží značně výše, nežli niveau zámku. Terassa zbudována jest z cihel. Ozdobena jest kamennými vásami a mythologickými sochami. (Viz obr. 143.) Na terassu vedou od zámku dva šikmé výjezdy, jimiž celá terassa rozdělena ve tři díly.

V části střední stojí, k zámku jsouc obráceno, sousoší „Nejsv. Troj i c e", provedené Štěpánem Borovcem (Vorovcem) r. 1719 (smlouva o zhotovení sochy z toho roku otištěna v ,,Pam. arch.“ XXIII., 4454 viz obr. 144.).

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Královice.

:*.*

ť.

>,

: st

"‘k

*2=

!..

ft

mm\

tm

íi

SSí.-í^

Ç7? ’

,.í &

in

mm

,;***• ■ ** •' v --' *5 r »V*

ä|

02

•V-,

si

'■íM

ů*

i

ÍM

âà

Obr. 144. Manětin. Sousoší „Nejsv. Trojice“.

V bočních křídlech terrassy kašny s barokními sochami „Svatý Václav" a „Sv. Florián".

Z domů na severní straně náměstí stojících zasluhují zmínky:

f-1 y

5**

í

gm

%

w

. ¹

£Ó

i

1

k

A

0

y

$

I «V «

\

!

f— rr-jL„,....£..

'

l'U

\

r«j

I

L

/

m

E

I

m

m

Vû

il- fâfc

MĚtiĚtĚieBSŠĚÉÉŠĚÉ

Obr. 145, Manětin. Barokní křiž v radnici.

no

1.    Číslo 91. (bývalá radnice) s nízkou věží; nad jednoduchým barokním portálem římsa, na níž po stranách vásy, uprostřed v kameni tesaný znak městský.

2.    Číslo 92; na tomto domě postaven kol r. 1720 dosud zachovaný

vikýřovítý štít, v jehož výklenku socha sv. Jana Nep. a po jehož stranách sochy sv. Kosmy a Damiána. (Oba tyto domy viz na obr. 141.)

3. Číslo 159. Jednoduchý kamenný portál, v cípech zá-klenky tesané znaky Lažan-ských a Černínský a letopočet 1714.

Pí

iřl

'i

4. Špitál, vystavěný nově po ohni r. 1712. V právo od vchodu místnost oble zakon

čená s rovným stropem, bývalá kaple.

V místnostech městského úřadu barokní kříž ze

řlIfeálL

dřeva řezaný (korpus 1-35 m vysoký), póly chromovaný. (Viz obr. 145.)

V ulici k Nečtinám ve

doucí oblý kamenný sloupek se sochou ,,P. Maria Svatohor-ská“, z kamene tesanou. Na stylobatu letopočet 1698.

.•r.

s: -c

Po obou stranách cesty vedoucí od Manětína ke kostelu sv. Barbory patnácte barokních soch kamenných v životní velikosti:

1. „Sv. O 11 i 1 i e“ z r. 1760. Na podstavci znak La-žanských a nápis: ,,PATRlA

Obr. 146. Manětín. Socha „Sv. Anna“.

soLLICItVdIne et In PROLES AMORE EX VOTO FIERI FECIT MAXIMILIANVS WENCESLAVS COMES LASCHANSKY, LIBER BÁRO DE BVCCOWE, DOMINVS DOMINIORVM RABENSTEIN MANETIN LVBENZ, CAPITA-NEUS DISTRICTUS PILSNENSIS AC SUAE CAESAREAE ROMANAE APOŠTOLICAE REGIAEQVE MAJESTATIS ACTUALIS CAMERARIUS“.

uy

2.    „S v. Josef" z r. 1732. Na podstavci znak Černínský a nápis:

„proteCtorI VnIVersI, egentIVM patrI DIVo Iosepho saCraVerat illustrissimus ac excellentissimus d. d.

mf i

FRANCISCUS S. R. I. COMES CZERNIN DE CHUDENITZ, GUBERNATOR DOMUS CHUDENITZ . . . CAESAREAE MAIESTASIS ACTUALIS CAMERARIUS, INTIMUS CON-SILIARI US, REGI US LOCUM-TENENS, IN REGNO BOHE-MIAE POCILLATOR, FEUDO-RUM SUPREMUS JUDEX, IN DOMINO OBUT DIE VI. MARTU ANNO 1733“.

3.    ,,S v. Anna“ z r. 1732.

ki

Na podstavci znak Černínský a Westerlooský a nápis: ,,DEl-PARAE MATE!, INCARNA-TAE SAP ÍENTIAE AVlAE VOTO EFFECtVqVE POSVIŤ ILLUSTRISSIMA AC EXCEL-LENTISSIMA D. D. ISABELLA

S. R. I. COMITISSA CZERNINI-ANA DE CHUDENITZ, NATA MARCHIONISSA DE WESTERLO ET COMITISSA DE MERODE“.

(Viz obr. 146.)

km

4.    „S v. F ab i án“ z roku 1734. Na podstavci nápis:

■mz

„O DIVE PONTIFEX FABIANE serVos Conserva tVos In beLLo, peste,

FAME“.

5-

Obr. 147. Manětin. Socha „Sv. Sebastián“.

„Sv. Sebastián“ z r. 1729, nápis: ,,SVB TVTELA PIA SEBASTIANI AB OMNI PESTE LIBER I EVADVNT CHRISTIANI“. (Viz obr. 147.)

6. „S v. R o c h u s“ z roku 1733, nápis: „SAPlENTlORl PESTE LANGVENTIVM⁰ GALENO DIVO ROCHO PlETATlS ERGO EREXlT ILLUSTR. DD. WENCESLAUS ET IOSEPHA S. R. I. COMES PÖTTING“.

7. „Sv. R o s al i e“ z r.

1732, nápis: „TVTO PESTlFERA SANlE

dIffLVentIVM refVgIo sanCtae rosaLIae statVIt il-

LUSTR. HERULA IOSEPHA COMES LASCHANSKI“. (Viz obr. 148.)

ť':Y

fe t

* 'ii

dL

tel/;

i.

\ \ “ÂÇ*

fe-JFf

■ ; ItSSli

¹

Nosítka ta dřevěná, koží potažená, z doby Marie Gabriely Lažanské, posud v zámku se zachovala.

ti

y# rk

' ;v

Obr. 148. Manětín. Socha „Sv. Rosalie“.

8.    „E c c e Homo“ z r. 1729. Znak Černínský, nápis: mECCE hoMo, qVI pro te pLagís RVBET CrVENTIS, HInC NEC TE PLAGAS PRO EO FERRE ERVBESCAS“. (Viz obr. 149.)

9.    „B olestná Matka Boží“ zr. 1734. Dvojznak Lažansko-Černínský, nápis: „O MATER, TVI DOLORES TAXIS QVOSLiBET VT NOSTROS ALLeVIENT ANGORES“. (Viz obr. 150.)

<rv

V

,\ s

ť*

rk-.

/v:

gj

^-r;;

■ ^

A\ >

VS

\

ÍÉřá

m

m

*é

i\, .•• v

’’

\ť

»

I»

v*ä

? t

•**4

$ 11M;

r f l!ri a

-

L-0.

i

388

NpÉ§; ■ ^ ^

g4*t£^> 3*£*

na

■akr; a* 3n ■ '

,

.t,

* Z' v“

r

v

;

#s

⁴*w^

/ •'♦ -• V'î'

\r* ■

><-

-V

R71

f

y

n?

* K3k*ř»

.<1 *

í*VÍf;

k-\<t

%

v_

L¹

»i.

lij

*

// *

v$S

'^■fňižl-    ' ťú.

T'vpw-

~

ÄT

Obr. 149. Manětín. Socha „Ecce Homo“.

10.    „Sv. Donát" z r. 1728, nápis: „MVtVA INTER DVOS VR-BANlTAS ET PlA LIBERALITAS FlERl RECIT“.

11.    „Sv. Benno“ z r. 1733, nápis: „VT VaLeDICtIO MEA

«■'/

Sil

ml

M<S

'1

írfVr.w

KNTAV"

Obr. 150. Manětín. Socha „Bolestná Matka Boží“.

sIt Vestra saLVs, eXopto Ioannes ChrIstophorVs hossner, Vester Vere deVotVs aMICVs“.

12. „S v. archanděl Michael“ z r. 1733. Znak Lažanských nápis: „TRIVMPHATORI, EXERCItVS DEl PRInCIPI, STATViT ILLUSTR. DD. MAXIMILIANUS S. R. I. COMES LASCHANSKI“.

13. ,,A nděl Strážce" z r. 1733. Znak Lažanských, nápis:

„gLorIosíssIMo In terrIs CVstoDI sVo angeLo eX píe-

jUp

• -cl

Ssg^l

*:M

SfH -

l-vf

ÍM

r-

wm

*9«»

4üâ- k

,A.vJ.V ífl

ni

G\ P»? ífmlst»!^

#*&*

—-----

£ . ; --aj

|£jÍ

Obr. 151. Manětín. Socha ,,Anděl Strážce“.

TÄTE POSVIŤ ILLUSTR. DD. CAROLVS S. R. I. COMES LASCHANSKI". (Viz obr. 151.)

14. „S v. Jan N e p." z r. 1728. Nápis: ,,ANNO QVO VN IVERSA terra MartIrIs sanCtI IoannIs CanonIsatIone gaVDe-BAT“.

15- „S v. L i d m i 1 a“ z r. 1728. Znak Lažanských, nápis: ,,ÍN-Defessa herVLae annae CoMItIs LASCHANSKIANAE PlE-TAS EREXIT POSVITQVE REGNI PATRONAE“.

Ťíl

gi.

spw;

JTirTÍ I

Otr. 152. Manětín. Kcstel sv. Barbory a kaple sv. Josefa.

HŘBITOVNÍ KOSTEL SV. BARBORY východně od Maně-

tína, vystavěný r. 1697. Barokní stavba prostého zevnějšku na vysoké terasse zb dováná (viz pohled na obr. 152., půdorys na obr. 153.).

i A;.7'

kj

WĚĚÉĚmé

4-« I

“i—i—h

10

1- 1-1 4

Wš-

Obr. 153. Manětín. Půdorys kostela sv. Barbory.

JP-?' :

. - ~ -ý

..

mi

. ¹

* wmT sXi smmmtsm

8Wf—»■* besa• v’»

■‘■ná Æ

i.

á#

Éř

" _/■ fc: - ^

X'¹iTKÍri^

'Tsr'rîîÇÀôl

■ ií    ■•'-V Jg¹

>•! 1

V!

_Jfe

b'5

■Ä.

■ -

feřfeáaS

*5£íSS

lc

li

'Mi

s.

F*í

■§$

..jf

Obr. 154. Manětín. Kostel sv.” Barbory. Schodiště.

K průčelnímu vchodu vede dvouramenné schodiště, ozdobené pěknými barokními, z kamene tesanými vásami (viz obr. 154.).

Vnitřek prostorný (viz obr. 155.). Presbytář obdélníkový jen o něco málo užší nežli lod, zakončený dvěma sešikmenými rohy a delší stranou rovnou. Má valenou klenbu s výsečemi. V bocích presbytáře okna obdélníková, segmentovitě zaklenutá.

K bokům presbytáře přiléhají kaple v půdorysu obdélníkové. Mají uvnitř rohy sešikmené s výklenky, klenbu plackovou .^Dovnitř kostela otevřeny jsou arkádami polokruhově sklenutými.

Loď obdélníková, má tři pole klenby valené, výsečové; pole jsou od sebe oddělena pasy. Při zdech silné pilíře, z nichž vybíhají zmíněné

W-

f pP

, i ,.

„3r    , i

fflljgp

.cápi

t iT.r. f--

fi

*•

•*/í

2 i 'i*

II

■v

1«

£t-

ť.

rw

sr

'¥

JWť

Obr. 155. Manétín. Kostel sv. Barbory. Vnitřek.

pasy i přístěnné arkády. V bocích nízká široká okna polokruhově zaklenutá.

Kruchta: dvě potrojné arkády nad sebou, nahoře až ke klenbě plné zdivo. Střední arkáda značně větší nežli arkády postranní. Mezi pilíři arkád středních a průčelní zdí kostela pilíře arkádami spolu spojené. Na podkladu takto vzniklém spočívá uprostřed průčelí nízká věž dovnitř stavby pojatá.

V průčelí nad hlavním vchodem okno obdélníkové, segmentovitě zaklenuté, nahoře barokní římsou ozdobené; po jeho stranách výklenky s barokními sochami:

SK

•À

ÚS

■i

XSš

rvj

a;

:-7

■v

(;

íí"-

(i

s,.w

Obr. 156. Manětín. Kostel sv. Barbory. Barokní rám.

1.    v právo ,,Sv. František Xav.“; na podstavci nápis: „PlETATlS

aVsV patrono sVo XaVerIo, fIDeLIVM ConsoLarorI eX VOTO POSVIŤ“ (letočetná písmena dávají rok 1758).

2.    v levo „Sv. Antonín Paduánský“; na podstavci nápis: „DVpLICI EX VOTO PIAE CAVSAE CONATVS SANCTO ANTONIO PADVANO

m

I 'Vil'¹

M,

■.

ZLIL

■$SĚ

Obr. 157. Manětín. Kostel sv. Barbory: Sochy sv. Barbory, svicník.

CVLtVI honor IqVe In-SlGNl F 1ER I FECIT“ (le-točetné litery dávají letopočet 1760). Sochy tyto stávaly dříve na ,, můstku“ proti kostelu sv. Barbory.

Pod věží v klenuté kobce nalézá se studna železnou mříží opatřená, s hřídelem a dřevěným okovem na dlouhém řetězu. Ke studni jest jednak přístup vchodem pod zmíněným schodištěm zvenčí, jednak z kostela dvěma točitými schodišti pod kruchtou; ve dlažbě pod kruchtou jest i okrouhlý zakrytý otvor nad studní.

Hlavní oltář. Na mense skříň tabernákulová, ozdobená po stranách sloupky (dva z nich jsou točité, dva rovné), nahoře figurkou sedícího beránka ozdobená. Nad bočními brankami barokní sochy: ,,Sv. Kateřina" a ,,Sv. Markéta”. Na stěně v pozadí oltáře ve vyřezávaném rámu veliký obraz „Stětí sv. Barbory", dílo Petra Brandýa,*) přemalováním naprosto pokažené. Na retabulu oltářním dva roz-vilinové ze dřeva řezané re-likviáře.

Při bočních stěnách presbytáře naproti sobě o 1-táříky barokní:

*) Dle zápisků současníka V. AI. Pleschnera, faráře Maně-tínského (srvn. Památky arch. XXIII. (1908—1909), 220—221; dle Schallera, Topographie IX., 212 od Krist. Filipa Bentuma.

I. při straně severní. Volutovaný plochý svršek. Obraz na plátně: „Žebrák-houslista hudoucí před ukřižovanou sv. Starostou, s jejíž nohy spadává mu v odměnu skvostný střevíček" práce K: F. Bentuma. Na retabulu dosti dobře provedené dřevěné reliefy: výjevy ze života zmíněné světice.

2. při straně jižní. Svršek volutovaný s andílky. Obraz: „Sv. Jan Nep. před oltáříkem klečící“, rovněž od Bentuma ; na retabulu reliefy: výjevy ze života světcova.

Nad arkádami bočních kaplí veliké obrazy na plátně formátu nahoře segmentově zakončeného, dole dle segmentu arkády vykrojeného, malované v effektním temnosvitu, ale zašlé:

1.    „Zavraždění sv. Václava“,

2.    „Smrt sv. Isidora“.

Oba tyto obrazy maloval Petr Brandi.

Ve výklencích bočních kaplí barokní, ze dřeva dobře řezané, nena-

třené sochy světců a světic: „Sv. Vít“, „Sv. Zikmund“, „Sv. Norbert“, „Sv. Ivan“, „Sv. Anna“ (poměrně nej lepší), „Sv. Lidmila“, „Sv. Eleonora“, „Sv. Alžběta Durynská“.

Oltáře v bočních kaplích dva, oba barokní :

1.    s obrazem „Sv. Václav v odění válečném, v pozadí pohled na Hradčany“, v rohu sign.: „IOAN. FRANC. HANDL PINXIT 1750“. Na retabulu relief kartuše s výjevy ze života sv. Václava.

2.    jednoduchý obraz „Sv. Isidor-rolník“ bez ceny, na retabulu relief ze života světcova.

Na pilířích arkád bočních kaplí zavěšeny obrazy na plátně „Sv. Petr“ a „sv. Pavel“, poprsní, zašlé, v krásně řezaných rámech barokních s jemně pracovanými rozvilinami (viz obr. 156.).

Ve vítězném oblouku:

1.    kazatelna barokní s řezbami: Na stříšce v oblacích trůnící Bůh Otec s deskami zákona; kolkolem dole andílci. Na stěně tvořící pozadí kazatelny relief „Dobrý pastýř“. Na řečništi a schodišti nepříliš zdařilé reliefy „Sv. evangelisté“. Schodiště u rohu pilíře v pravém úhlu se lomící podepřeno dobře řezanou soškou andílka.

2.    naproti kazatelně:

a)    v dřevěné barokní nástěnné kaplici baldachýnové, na jejíž konsole dvojznak Lažansko-Černínský, dobrá soška „Sv. Barbora“ o-68 m vys., ze dřeva řezaná, pozdně gotická.

b)    na ranně barokním podstavci dobře řezaná socha „Sv. Barbora“ z pol. XVII. stol. Celek 2-35 m vys.

c)    svícník železný 1-64 m vys.: dva gryfové ploše vysekaní drží podkovu, nad níž spirálové stonky s liliovitým zakončením. Patrně svícník cechu kovářského. Dobrá práce z konce XVII. stol. (Viz obr. 157.)

Oltáře v lodi, vesměs dřevěné, barokní, se zajímavými řezbami a s obrazy na plátně malovanými:

i. oválový obraz na plátně „Navštívení P. Marie“ od Petra Brandla. Kolkolem vyřezávané oblaky s andílky. Nad oltářní mensou vyřezávané skaliny s krucifixem. Po stranách na volutových konsolách sochy: „Sv. Zachariáš“ a „Sv. Jáchym“;

:Ç-

SI*

' . , ...

rrv,.-;.

Obr. 158. Manétín. Kostel sv. Barbory. Obraz Marie Magdalská.J

2.    oválový obraz „Marie Magdalská“. Kolkolem vyřezávané obláčky s andílky. Nad mensou vyřezávané skaliny s třemi kříži. Po stranách sochy Lazara a Marty. Na mense barokní, ze dřeva řezaná „Pietà“, slabá práce. (Viz obr. 158.);

3.    svršek volut ováný. Obdélníkový obraz „Umučení sv. Thaddeáše“ od Händ'a. Po stranách sochy andělů, slabé;

K>

4. naproti předešlému, jemu podobný. Obraz „Umučení sv. Vavřince“ rovněž od Handla.

Jí

•>

.....:

•• -i.    -    • O

K?

V-Í*'

4í*4

JSi

Viř

v ť- •

Km

w&'l

MS

*&»

:•

yä ■’ *

ate*

Sa

Ml

E&í

§*«

Obr. 159. Manětin Hřbitov u kostela sv. Barbory. Náhrobní kříž.

Kruchtový pavlán dřevěný, s ballustrovým zábradlím. Varhanová skříň, barokní, ozdobená vyřezávanými rozvilinami a nahoře dvoj znakem Lažansko-Černínským.

>nmo ? öomnuumi c snuo> ccccc»xpuuista ^camganaf confiât a^ tottccrma^mt trtua ^ ňnatP am t

Obr. iďo. Manětin. Kostel sv. Barbory. Faksimile nápisu na zvonu č. 2.

V sakristii:

1.    zbytek renaissančního oltáře dřevěného: tryglifováná, 2-12 m dlouhá římsa s nástavcem, v němž malovaný znak bednářský, písmena Wl B a letopočet 1612.

2.    krucifix 53 cm vys., ze dřeva řezaný. Kříž na způsob vinné révy, korpus obstojně řezaný. Dobrá práce druhé pol. XVII. stol.

Na terassové zdi násypu ze hřbitova k severnímu boku kostela vedoucího dobrá barokní socha ,,Sv. Barbora" v životní velikosti.

Na hřbitově barokní soška „Zmrtvých vstávší Kristus" o-88 m vys. z pískovce, obstojná.

Na hřbitově několik ze železa kutých barokních náhrobních křížů (viz obr. 159.).    *

Zvony: 1. 070 m vys., 0-85 m v průměru. Nahoře pás s výjevy z podobenství o marnotratném synu, o bohatci a chudém Lazarovi, o milosrdném Samaritánu, Obrácení sv. Pavla. Pod tím svislé akanthové listy. Na plášti plastický krucifix, po jehož stranách P. Maria a sv. Jan, a nápis: KRISTVS VMRZEL PRO HRZIECHY NASSE WSTAL Z MRTWYCH PRO OSPRAWEDLNIENI NASSE. Na druhé straně text z Písma: ,,TAK BVOH MILOWAL SWIET...“, pod ním znak zvonařský a na okraji nápis: ^íorcufíng Brgkctj, jrconarj \ (Üpnpßrku rc Borcem Miejïte ^ráfkem íeitfo ptrcrt ubirlal Beta Bante 1599.

2. 0-56 m vys., 0-65 m v prům. Nahoře kolkolem minuskulový nápis gotický: JImto 8 bomtni 8 mtíestmo 8 cccce Z xvttt 8 tsla 8 rampatta ? rortfíafa 8 esí 8 per 8 magistrem 8 anbream 8. (Viz faksimile na obr. 160.)

Obr.. 161. Manětín. Kaple sv. Josefa. Půdorys.

KAPLE SV. JOSEFA (původně SV. MATOUŠE), na hřbitově, severně od kostela sv. Barbory, vystavěná původně r. 1612, r. 1816 obnovená, při čemž obdržela nynější střízlivou fasádu.

Obdélníkové nízké staveníčko s valenou výsečovou klenbou o třech polích (viz půdorys na obr. 161, vnitřek na obr. 162.). V bocích po jednom okně podélném, nízkým segmentem sklenutém.

Nad oltářem na stěně oválový rám barokní dřevěný, anděly nesený, kolkolem oblaky s andílčími hlavinkami obklopený. V něm jest obraz na plátně ,,Sv. Rodina" od Händla malovaný, malé umělecké ceny. Na oltářní mense jest zbytek původního oltáře z r. 1612; jest to prostá dřevěná predella, na níž barvou proveden nápis: ,,B rcg hírrpj íubp gbríe . . ." Hořejší římsa téhož oltáře jest, jak již výše řečeno, v sakristii kostela

sv. Barbory. Po stranách tabernáklu dvě barokní sošky andílků, z nichž jeden drží štít s dvojznakem Lažansko-Černínským, druhý kartuši, na níž relief: „Světice udělující almužnu“.

Po stranách oltáře na konsolách jsou pěkně řezané sochy světice-řeholnice a sv. Jana Nep.

Na bočních pilířích výborně řezané sochy: 1. Světec v rouše biskupském, u jeho nohou žebrák počítající peníze (viz obr. 163.), 2. světice udě-

r .. j: -

Pl ppi

iâsfi&E.'

w*

S5£

k. \vV

mi¹

■L

h •*

JLï'Zm -i

;,x!

vn

-

Ir-wí-ř'*

I Hj

IMfá

is

.«

- fc

jí 7*'-hzzď *

k,

...

•»

V¹

» Sg

■mu

Obr. 162. Manětín. Kaple sv. Josefa. Vnitřek.

lující žebráku almužnu. Všechny tyto sochy jsou nepochybně dílem Lazara Widmanna z prvé pol. XVIII. stol.

Pod kaplí neveliká hrobka.

Při silnici do Nečtin, západně od Manětína SOCHA SV. VOJTĚCHA, kamenná, barokní, z r. 1767. Na podstavci znak Lažanských a nápis: „SANCTVS ADALBERTVS SALVBRIS iRRlGATlONlS patronVs qVo MagIs VeneraretVr eX Voto ERREXIT ILLVSTR ISS. AC EXCELLENT. DD. MAXMILIANVS WENCESLAVS

S. R. I. COMES LASCHANSKY LIBER BÁRO DE BVCCOWE, DOMINVS DOM INIORVM RABENSTEIN, MANETIN ET LVBENZ, SVAE CAE-

Kj

..

11

í

■.0

L-;

J.

/

- ...Saď

i

—

. â

Ü

»

jf

L_J

_ ' rza

y

4

I

S

&Ü.1

■

■

5mi

Utes

ÜBE

k

Uá

'

.

f ;

&

Hü

ri

%

r

S

i

■

^ùi/>T V'-.

SAREAE AC REGIAE ET APOSTOLICAE MA I ESTAT IS INTIMVS CONSILIARIVS ET CAMERARIVS ACTVALIS“.

Jižně od Manětína při polní cestě SOCHA SV. MARTINA BISKUPA, kamenná, barokní, z r. 1769; na podstavci nápis: ,,SANCtE

Martine, patrone, pérora peo nobIs, nostrosqVe saLVos

CVSTODI GREGES. ORAT, QVI PONEBAT, ANTON IVS SCHNEIDER, ConsVl Manet Inae“.

Jihovýchodně od Manětína při cestě do Lipí SOCHA SV. KRYŠTOFA. Na podstavci dvojznak Lažansko-Cernínský, nápis zcela seškrábaný.

Při Plzeňské silnici v lese SOCHA SV. RAYMUNDA, kamenná, barokní; na podstavci znak kněžny Marie Gabriely Lažanské.

Při téže silnici, poblíž cesty odbočující k Osojné SOCHA SV. MICHAELA, slabá práce barokní z r. 1772; na podstavci nápis: VT SANCTO MICAELE DEFENSORE INNOXI A PERSISTANT ISTA TERRlTORlA EX VOTO FIERI FECIT ILLVSTRISSIMA DOMINA DOMINA THERESIA S. R. I. COMITISSA LAZANSKIANA NATA COMITISSA DE LYSSOW, DOMINA DOMINII ET OPPIDI MANNETINENSIS.

Na cestě ku Křečové oblý sloupek s hranolovým stylobatem, na němž vytesáno: IAN CIRINN W F 1695.

Miličov.

Sedláček, Místop. slovník 606. — Fr. Smolík Slatinský, v Pam.

arch. VII. (1868), 43.

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. PETRA V OKOVECH, připo

mínaný jako farní již ve stol. XIV., rozšířen 1615, r. 1665 přistavěna věž.

Malé stavení, nyní ve střízlivé úpravě barokní (viz pohled na obr. 164., půdorys na obr. 165).

Zdivo presbytáře, vítězný oblouk a část zdivá lodi, jak se zdá, zachovaly se z původní staré stavby.

Presbytář v půdorysu čtvercový s klenbou křížovou bez žeber. V boku severním nízké polokruhové okno.

Vítězný oblouk polokruhový.

Lod obdélníková. Strop rovný. V obou bocích po dvou polokruhových

oknech.

V průčelí nízká věž. Helmice šindelová, červeně natřená.

Hlavní oltář barokní z druhé pol. XVII. stol. Po stranách po jednom hadovitém a jednom rovném sloupku a lalokovité rozviliny (viz na obr. 166.). Obraz nový. Nad obrazem kartuše s malovaným znakem Tejřovských z Enzidle.

Na severní boční zdi presbytáře obraz na plátně „Kristus na kříži“, 1-70 m vys., 1-03 m šir., obstojný, zašlý, XVIII. stol.

Obr. 164. Miličov. Kostel.

V lodyv rozích po stranáchVítězného oblouku boční oltáře barokní. Pěkné rozvilinové řezby obklopují výklenky, v nichž barokní dobré sochy:

d-#> 0    1    2    5    *    5 6    7»

!:

P**l-1-1—1-1—1-

...

ňfíriířías-

Ji

(ES

•. ■ ■

U"

if

**

f.

yf

$

ÉpiPS

“ -~->5ÍfV ”

.Vy

Ly

■\

Sbůjfe*,

íi !

Obr. 165. Miličov. Půdorys kostela.

,,P. Maria se sepjatýma rukama stojící na kouli hadem obtočené*' a „Svatý Jan Nep.“.

Ve vítězném oblouku v levo kazatelna. Stříška, na okraji ozdobená střídmými řezbami rozvilinovými, zakončena jest šiškou. Na polygonním

řečništi malby na dřevě: Kristus a evangelisté, obstojné. Na oblém sloupku, na němž řečniště stojí, nápis provedený černou barvou: „QMrjq lüfjßr, Mtnarf pob Mtltcomßnt a manjůlftau jraau Baferpnau fufo Bajaisblmqg ftß cjfi a flarote bo|ij, fßj ^fjo $ßfra, ftraloroffratß nßbßfftßfjo Bltcnifta fpujbbtlg M. 1715, baujfage fftrje a. fjrfgájum obpupißtri a bo nßbß[ftßf)ö fttalorojïmj boggfi.“

Při severním boku presbytáře sakristie klenutá křížem bez žeber.

WM

\to*

El

L>

i#

^ rv

í?.V

ti!

■ ®

ÄÄ

s.

ptf|J

JL

ÖF- ■

Obr. 166. Miličov. Vnitřek kostela.

V ní na zemi nádrž křtitelnice kamenná pískovcová, o 73 m v prům., 0-50 m vys., dvanáctiboká s boky štítovitě dolů se sbíhajícími (viz obr. 167).

Tamtéž zavěšen obraz na plátně ,,Sv. Petr sedící, klíče držící“, ne-cenná malba, současná s hlavním oltářem, na němž bývala.

Kruchta dřevěná spočívající v předu na dvou sloupech jalovcového dřeva (mohutné pně hrbolaté, 2-33 m vys., a cca 0-29 m v prům.).

Zvony: 1. 0-77 m vys., 0-92 m v prům. Nahoře kolkolem pás skládající se z drobných reliefů znázorňujících výjevy z podobenství o marnotratném synu. Na plášti krucifix s postavami P. Marie a sv. Jana. V levo nápis: „Bfrorb mne ra praraß tmtpe, Bofe mug, an gjem jhj ro poftanj fluljafnuig. M hbgí prjtgbe qas, ra niemj maumrpft, Haq Pup mögt ft fmafpm prmgtfi.“ Pod tím znak á nápis: „SSEBESTYAN STARSSY LAZIANSKY

Z BUKOWE A NA BRZEZSKU“. V právo od zmíněné skupiny,,Ukřižování“ jest nápis: „ÍDijm jagiffe, je U$)pkuptfeí mug jim ge{f . .Pod tím znak anápis: „ZUZANA LAZIANSKA ROZENA NEBILOWSKA Z DRAHOBUZY A NA BRZEZSKU“. Při dolejším okraji: „SLOWUTNY BRYKCY ZWO-NARZ Z CYNPERGKU W NOWEM MIESTIE PRAŽSKEM TENTO ZWON UDIELAL LÉTA PANIE 1594“. Na druhé straně pláště spatřuje se relief „Sv. Petr“ uprostřed tohoto nápisu: „Bcojenp a jfafecjnrj Bpftrj pan ^febefïrjan ÎTajanfkg j Bukome a na Brjejfku pakojfo milmtmi; nabojienjfraj Utrjejftanfkeíjo a ífolafor ojabp {roafefjo }Mca ro Milecjorate bal geft fenfo jraon naklabem frogm a ralTerři ofabnttf; ke rjfi a h djraale $ana Bořia

ll

|v

2    3 *icW

i um

Obr. 167. Miličov. Křtitelnice.

rojjemofmcjpfio k femuj Hoffelu ubielaft, Jibrjj folio cjafu aurjeblntcjp bgli ïfôafteg ^labg, HriflTíof I$)eřinofa, Mariin Miqan, ían ^kala a ^fgmon ^Jijp. 3 fofjo bnb )$anu Bofju roietjna rfjroaia.“ Dole při okraji reliefy symbolů čtyř sv. evangelistův.

2. 0-73 m vys., 0-85 m v prům. Minuskulový gotický nápis: krpsfe + £gno ¥ bolja + jiroeřjo + smiíog + se * nab námi + íjrjis* npmi Hb amen. Na plášti relief ,,Sv. Pavel“. XV. stol.

Po stranách vchodu na hřbitov na straně vnitřní dva náhrobní kameny z pískovce:

1. 1-52 m vys., 0-87 m šir. Nahoře znak Tejřovských z Enzidle, dole nápis z části již nečitelný: „LETHA 1618. . VMRZEL VROZENY . . . HENDRICH IACVB „TEGRZOWSKI .... KRZICZI DVBIANECH A

BRZEZSKV HEGTMAN . . . RAKOWNICZKEHO . . . DVSSI PAN . . . RACZ MILOSTIW BITI⁴ .

2. 1*51 m vys., 078 m šir., s nápisem již valně zvětralým (na okraji): „ÍDefya 1590 ro nebhli potmi po radkonooj prjobo bně poroolal pan Buf; ......robotuj Brojoudjo rolabiho pana 3ana flarfljfjo (nahoře v hořejší

Uf

WthM

tmá 1

PÍ

‘L ■    '

■ --iALnl’

i lílij

mš

Istw

ü ' Æ?

-a

m mm

Obr- 168. Miličov. Náhrobní kameny.

části střední plochy:) (Eljlumqanffhíio j ]$rjoJïamIk, j GTfjlumcfan a mio jïerjku (EjtjJhj.“ Pod tím plocha prázdná, určená patrně pro nápis jeho manželky. Dole dva znaky vedle sebe: Chlumčanských a Úlických z Plešnic. (Viz obr. 168.)

Mladotice.

Podlaha, Posv. místa III., 106.

KAPLE JMÉNA P. MARIE, vystavěná v letech 1708—10. Úhledné šestiboké stavení s vydutými boky, se vzdutou prejzovou střechou, zakončenou lucernou. Viz pohled na obr. 169., půdorys na obr. 170, vnitřní pohled na obr. 171. Sokl z tesaných kvádrů, ostatek z cihel, omítnutý. V nárožích lišeny. V každém boku obdélníkové okno, ozdobené nahoře velikým, až k podstřešní římse sáhajícím klenákem.

Nad vchodem opatský znak v kameni tesaný a nápis:

,MDCCX

RMVS DNVS EVGENIVS TYTTL ORD. CISTERC. COENOB11 DE PLASS

ABBAS, AD S. MAR. MAGDAL. LIPPAE PRAEPOSITVS, WELLE: ET S. CORONAE PATER IMMEDIATVS, HANČ IN LOCVM VETERIS STRV-XIT CAPPELLAM“.    -    •-    ■

Dvéře plechem pobité mají kosočtverečně křižující se pásy, v sečných bodech čtyřlistými rosettami ozdobené; v jednotlivých kosočťverečných polích štítky rozvilinové s hlavinkou uprostřed.

fř

tyji

mí

Obr. 169. Mladotice. Kaple.

’V<

Obr. 170. Mladotice. Půdorys kaple.

Vnitřní stěny rozčleněny pilíři s barokně-jónskými hlavicemi. Klenba kopulová s lucernou. Na klenbě oválové obrazy: výjevy ze života světců a světic řádu cisterciáckého se vztahem k P. Marii. Obrazy tyto maloval

Jakub Antonín Pink.*) Nad oltářem oválový obraz P. Maria se sepjatýma rukama, postava po kolena, dole zakončená srpovitým měsícem. Rámec dřevěný na způsob šestipaprskové hvězdy; mezi paprsky obláčky; nahoře veliká koruna ze dřeva řezaná, držená dvěma andílky.

II

■m '

Obr. 171. Mladotice. Vnitřek kaple.

Na pilířích po stranách oltáře pěkně kutá barokní železná ramena závěsná (viz obr. 172.).

Před oltářem dvě skříňovitá klekátka s pěkným kováním.

Obr. 172. Mladotice. Kaple. Rameno závěsné.

Kazatelna dřevěná, barokní. Podstavec ovinut vyřezávanou vinnou révou, na bocích řečniště střídají se vyřezávané emblemy znaku kláštera Plasského: rosetta a stilisovaná lilie. Na stříšce soška ,,Sv. Bernard“.

*) Viz „Parti, arch.” XXIII., 1908, 222.

Obr. 174. Mladotice. Relikviář. Pohled se strany.

Obr. 173. Mladotice. Kalich.

ž&yi

.i

_ _l

4:

íf*

OKI

ť' gSçfâ 00.

■*

«•u. -

Kalich stříbrný, pozlacený, 22 cm vys., barokní, pěkné práce. Na kupě mezi barokními volutami hrozny a klasy. Na noze rovněž hrozny a klasy a markantní volutování. Značky: Staroměstská (nezřetelná) s letopočtem 1762 a značka s písmeny C W. (Viz obr. 173.)

IA#

is

Éf*

í©.

gÉj

(V

äsr •'

Obr. 176. Nečtiny. Farní kostel. Pohled.

Nečtiny.

Sedláček, Místop. slovník hist. 634. — Podlaha, Posv. místa III., 55.

FARNÍ KOSTEL SV. JAKUBA VĚTŠÍHO APOŠTOLA,

jako farní již ve stol. XIV. připomínaný, vystavěn byl nově v letech 1750—52 v jednoduchém slohu barokním, v pěkné poloze na návrší nad městečkem. (Viz pohled na obr. 176., půdorys na obr. 177., vnitřek na obr. 178.)

Mešní konvičky s táckem, stříbrné, pozlacené, barokní. Značky tytéž jako na kalichu (viz obr. 175).

Relikviářík rg cm vvs., barokní, stříbrný, pozlacený, vkusné formy na plochém podstavci s rukojetí v zadu; volutovaná kartuše s křišťálovým křížkem uprostřed. (Viz pohled zepředu na obr. 175., pohled se strany na obr. 174.)

l,

jL

■v*'

ČI

iíHt

mm

Presbytář zakončen na straně východní oble, má předložené pole obdélníkové s klenbou plackovou.

K bokům presbytáře přiléhají sakristie a oratoř; ostění vchodů obou ozdobena jsou rokokovými štukovými ornamenty.

Vítězný oblouk segmentový.

Loď má v půdorysu podobu protáhlého osmiboku; nejdelší jsou obě zdi boční. Strop rovný.

§§(

o*v10 0 1 2 3 S 5 6 7 S 9 10-m

F1 t—f- ) | | I- i -i-4—I

/■

Til

■.....

.......

Obr. 177. Nečtiny. Farní kostel. Půdorys.

V průčelí věž se střechou cibulovitou, plechem pobitou.

Okna obdélníková, polokruhově sklenutá.

Hlavní oltář nízký, dřevěný, rokokový; na brankách zlacené barokní sochy (neumělé): ,,Sv. Vojtěch“ a ,,Sv. Václav“. Na stěně nad oltářem

■i

. p;:>í -ji 7-i

-ßöl'l

:á

igvr?f

ti

kil

7

jd

wffim.

iP^É,

•--—: rž'---- =

«."Ir £.J

Iv f Í;U !i

Obr. 178. Nečtiny. Farní kostel. Vnitřek.

ve štukovém rámci drženém štukovými anděly a nahoře štukovým balda-chýnkem ozdobeném dobrý barokní obraz na plátně: ,,Sv. Jakub anděly nesený“.

V presbytáři ve dlažbě náhrobní kámen hrubě rokokově kartušovaný ; nápis vyšlapaný; čitelno pouze: „IN DOMINO PIE OBUT..,

Ve vítězném oblouku na straně severní kazatelna rokoková; [ob-hroublých tvarů, na straně jižní křtitelnice, rovněž obhroublých tvarů

rr

ÜBE

s:m

: i-

r ob

* «■

wm

PM

Sis

Kt-S Vs

Päg

- ? -

/■

O.

Wa

'f0ÿi £*

mí

-------- 1

.. .

».

Obr. 179. Nečtiny. Farní kostel. Piett.

.... mb«

• ' ■* T'V'-Tr'rl

rokokových, s pozadím ze štuka; na něm relief „Křest Páně“. Na víku dřevěná soška P. Marie.

V šikmých, k vítěznému oblouku přiléhajících rozích lodi v mělkých vysokých výklencích dva oltáře Štukové, obhroublé/ baldachýnovité :

1.    Uprostřed socha „Kristus na kříži s Marií Magdalskou klečící u paty kříže“, po stranách sochy: ,,P. Maria“ a „Sv. Jan Ev.“

2.    Uprostřed socha „Archanděl Michael“, po stranách sochy „Svatý Josef“ a „Sv. Ignác“. Pod sochou archanděla malý obrázek „P. Maria Pomocná“ v paprskovitém orámování.

sf

Obr. i8o. Nečtiny. Farní kostel. Žerďové svícny'cechovní.

Uprostřed bočních stěn naproti sobě štukové barokní, ve vysokém reliefu provedené postavy v životní velikosti „Sv. Sebastián“ a „Sv. Jan Nep.“ na štukových konsolách s volutovaným pozadím a s baldachýnky rovněž ze štuku provedenými.

V lodi na boční stěně upevněno dřevěné sousoší cca i m vys. „Pietà“, obstojná práce pozdně gotická, špatně štafirovaná. (Viz obr. 179.)

Několik žerďových svícnů cechovních, barokních. (Viz obr. 180.) Věčná lampa 44 cm vys., barokní, tepaná, práce prolamované.

Svícny oltářní z měděného plechu dobře tepané, barokní (nohy troj-boké), postříbřené.

Skříň varhanová, ozdobená pěknými řezbami rokokovými (rozviliny uvnitř mřížkované) ; nahoře znaková kartuše se dvěma malovanými znaky.

m- i

JS

■N

n

1.1íM

li

|f

m

.i

i. v-' . '

.....

y-

■v?

ÍB

w •    :■■■

"<v. *

•* ' \ £

ééíě

JgL

SS

IP

mrčí

■tgplSSft**

jyäggilii

•*' ï- . -.«

mmm ’

W:

mÆë

: va .

'.■Sim

»s

SHL

mssm

r-ALss:s

\------——-----

«m

W I

Ife

Obr. 181. Nečtiny. Farní kostel. Kováni na dveřích.

Na dveřích sakristie pěkné barokní kování: štítek zámkový s klikou, klepadlo a rosettové štítky hřebů. (Viz obr. 181.)

Zvony: 1. 0-76 m vys., 0-93 m v prům. Nahoře dvouřádkový nápis: Mi rjíi M M rřrroak z ©ebmtmt) $ann Buofju Bapnto z 10 ntemj gtjï Ma rojjfeqka Moc? a BabtegE [2. ř.:] íCsía liante z 18584868 (®efï nío Jraon z ra ^írjibrp nb Ij^ana Jtrmroarjs íEtmtt) ^in z (Viz faksimile na obr. 182.) Na plášti relief: Muž s holí v pravici, u nohou jeho pes; po stranách litery: 2. 9.

2. 0-55 m vys., 0-69 m v prům. Nahoře kolkolem gotický minuskulový nápis, zdánlivě aenigmatický, ale písmena obrácena jsou většinou hlavou

4-

Obr. 184. Nečtiny. Faksimile nápisu na zvonu č. 3.

1SA3J.YHSS3N VHObSVDAdS S AD>1V WMA^ndSO.WAlVgS^

CP

>

€€ s

dolů; čtou-li se v poloze náležité, zní nápis takto: ioljane» F marni» F iaroíms F ma-ířjrrs F Iura« F. (Viz faksimile na obr. 183.)

3. 0-52 m vys., 0-65 m v prům. Nahoře kolkolem nápis: „O S S S ANA S O S P D S EVM MARCVS S LVCAS S I OH ANES S MA-TEVS S“. (Viz faksimile na obr. 184.) Na plášti relief: „Madonna s Ježíškem“ a letopočet: 15 2 8.

tLObr. 183. Nečtiny. Faksimile nápisu na zvonu č. 2.

1 o U a n c $ +m v v r \? $ + ( n r o b u s + ni n t li c v $+ f u r n $ +

Obr. 182. Nečtiny. Faksimile nápisu na zvonu č. 1.

mç*

Ö) 5

cí

ïi

di

' ,1

<Ä £

S-

li

CAJ g

I te

m\\i

I n s 2

O S <=/ —»

«s h?

«-»Ï

Obr. 185. Nečtiny. Náhrobní kříže.

píp

s*

Ï o

F»

Ö) ba

Ti

H|

ÎS

(IR

ů¹

ím

gl

Na hřbitově dva pěkné ze železa kuté náhrobní kříže barokní (viz obr. 185.).

V městečku na náměstí před radnicí kamenný sloup toskánský, na němž kamenná socha „Archanděl Michael“. Na stylobatu letopočet 1697. Kolem čtyři kamenné barokní sochy z r. 1778: „Sv. Josef“, „Sv. Antonín“, „Sv. Václav“, „Sv. Jan Nep.“ (viz obr. 186.).

S«s?

mm

mmmi

fnp

fi

#■

àà

'-XJ

i L;

■

LÄ

řr

7. í

^řppBsaf C’

17

h:

■vlč*

Mg?*: •    *&$

-r^s.

špv-

-

7

~ ■■ - .:’^— --• •_: * ~

•'.--- ův - ,'--• - - .s

3*£

-K

_.-VV

Obr. 186. Nečtiny. Sloup na náměstí.

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. ANNY, stojící o samotě jihozápadně od Nečtin u silnice vedoucí k Preitenštejnu, vystavěný na místě kostela staršího v druhé pol. XVII. stol. (Viz pohled na obr. 187., půdorys na obr. 188., vnitřek na obr. 189.)

Jednoduchá obdélníková stavba třemi boky zakončená a jednoduchými opěrnými pilíři v bocích opatřená.

Uprostřed strany západní šestiboký přístavek obsahující schody

na kruchtu.

?!

'tm

■r

f i

JI '

____

Obr. 187. Nečtiny. Kostel sv. Anny. Pohled.

K jižnímu boku presbytáře přistavěna kaple, původně za hrobku určená, nyní za sakristii sloužící.

Stropy v presbytáři i lodi rovné.

___

Obr. 188. Nečtiny. Kostel sv. Anny. Půdorys.

Okna hrotitá bez kružeb.

Uprostřed boků lodi na straně severní i jižní kamenný portálek. Oba shodné úpravy: v polokruhové archivoltě vytesán letopočet 1-6-57, v klenáku ‘ okřídlená andílci hlavinka, v cípech rosetty, na pilířcích pletence, nahoře rovná římsa se šikmými úseky římsovými. Nad portálkem

strany jižní mimo to v kruhovém věncoví dva znaky a pod nimi deska s nápisem: „ADAMVS WENCESLAVS KOKORZOWECZ LIBER BÁRO DE KOKORZOWA, DOMINUS IN STIAHLAW, PREITENSTEIN, WLKE-SCHAU ET SCHLOESSEL, MARIA TERESIA KOKORZOVTIANA COMI-TISSA DE HEISENSTAMB, DOMINA IN STAHLAW, WLKESCHAU ET SCHLESL, ECCLESIAM HANC DE NOVO REAEDIFIGARE CVRARVNT. S. ANNA SlT TlBl IN DILECTIONIS TESSERAM. (Viz obr. 190.)

Hlavní oltář ranně barokní zajímavé formy. Po stranách kanellované sloupky na stylobatech ozdobených andílčími hlavinkami. Uprostřed

I? k

Sä™

Obr. 189. Nečtiny. Kostel sv. Anny. Vnitřek.

obraz na plátně ,,Sv. Rodina“. U zmíněných sloupků zevně na konsolách sochy „Sv. Josef“ a „Sv. Joachym“. Před kládím sloupky spojujícím nad oltářním obrazem kartuše s malovanými znaky Kokořovským a Hei-senstambským. Na čtvrtkruhových římsových úsecích po stranách hořejšího nástavku sošky: „Sv. Václav“ a „Sv. Lidmila“. Nástavek má po stranách kanellované sloupky, uprostřed obraz novější, a nahoře sošku „Svatý Vojtěch“. Za celým oltářem prostírá se veliký ze dřeva řezaný baldachýn ozdobený vyřezávanými rozvilinami a nejvýše oválovou kartuší s monogramem Mariánským MRA. Nad brankami za oltář vedoucími velmi dobré sochy: „Sv. Teresie“ a „Sv. František Seraf.“. Na predelle zlacený nápis: „ILLUSTRISSIMUS DNS. DNS. ADAMUS WENCESLAUS LIBER BÁRO DE KOKORZOWA, DNS. IN STIAHLAU, BREITENSTEIN, WIL-KESCHAV ET SCHLESSEL AETATIS SUAE 29 ANN., DUM IN MATRI-MONIO CUM ILLUSTRISSIMA DNA. DNA. MARIA THERESIA COMI-

TISSA DE HEISSENSTEIN 5 ANNIS VIXISSET ET QUATUOR PROLES: DUOS FILIOS IOANNEM ET HENRICUM 3l/a ANN., CAROLUM ANTONIŮM 2y₂ ANN., ADHUC VITA GAUDENTES, DUASQUE FILIOLAS ANNAM ELIZABETHAM 15. SEPT. ET MAGDALENAM EVSEBIAM 13. SEPT. IAM MORTE EXTINCTAS PROCREASSET ET DUM R. P.

•0 ?

■im

•%

Iag 5»j y*

lÆl

(£

TV

Iâ'

naa

p — -¹

ri

te.

'■Il

-"1

.. ' |U|

vr;

T*

VÜVUB - > .

tm.

• KS

’ H , '

iMfl

f rT

as

Obr. 190. Nečtiny. Kostel sv. Anny. Portál.

IOANNES FERDINANDUS NEUMANN ZVIKAVIENSIS DIVINA PER-AGERET ET DNS. IÜËS CHRISTOPHORUS OTTERICH RAEZ SUBDITIS PROVIDERET, HOC TEMPLŮM ET ALTARE AD HONOREM BEATAE ANNAE DE FUNDO PROPRIIS SUMPTIBUS FIERI FECIT ANNO ITA OPORTET DILIGERE CrJSTVM..“ (Letočetná písmena dávají letopočet 1659.) Tabernákl barokní, dobré formy, z konce XVII. století. (Viz obr. 191.) Antipendium na plátně malované: kvítkování na způsob vzorkované látky.

vy

|f ■

Il •

•fl

■'à

W/r

[î

iP’*:

rï'/j

àft

Jgjil

ai

‘ É v s

ÍP

Si

I:

àr

______

Obr. 191. Nečtiny. Kostel sv. Anny. Hlavní oltář.

Při severním boku presbytáře pěkná ranně barokní lavice: stěna čelní, jakož i vysoká stěna pozadí tvořící, rozčleněny jsou pilířky s barokně-korintskými hlavicemi, s dříky dolů se zužujícími, šupinovitým ornamentem ozdobenými; mezi pilířky orámované výplně s ornamentálními řezbami. (Viz obr. 192.)

Boční oltáře dva, vkusné, ranně barokní, stejné úpravy:] po stranách kanellované sloupky na ornamentovaných stylobatech, nesoucí kládí se šikmými úseky římsovými a s kartušovým nástavcem uprostřed nich. Obrazy na plátně. Na oltáři stojícím na straně levé obraz: „Madonna s Ježíškem; dva andělé rozestírají plášť její nad zástupci různých stavů.“ V nástavku obrázek „Korunování P. Marie“, nejvýše soška „David na

X-4-1

£1

ÍÍN

1,

ni

i:

m

■ti-

11

t- - - i ■ ■

Os .4

úĚm

ÏÏM

w ii

'S

K*

■ v,,-v • v ; ^

lilJ

.1

Obr* 192. Nečtiny. Kostel svTAnny. Lavice.

harfu hrající“. Na predelle nápis: „H^iefjrs Jtllfarlr í;aí bßr (EijrenußJie IPrtb Moíjlroeife Iperr Paurbf Mollrab, bmr Jeií primátor Jllíjier in Brífdjeíing QM juforbrijï, ber ^edtgjíen Muffer Maria Mnb ber lf. Jlnna jn €í;ren Bnb pt fein, feines Sieben Meibs šeeligkeií $nb ber ganzen JrrtmbP frfjap ©ebädjfnus aufrirfjfen Iajfen. Jänno 1664“

Na oltáři stojícím na straně pravé obraz: „Madonna bez Ježíška sama rozestírá plášť svůj nad zástupem klečících prosebníků, většinou žen“, v nástavku obrázek „P. Maria Pomocná“, nejvýše soška „Zmrtvých-vstavší Spasitel“. Na predelle nápis: „LaVS TlBl DeVS ET SANCTA MARIA" (Letočetné litery dávají letopočet 1663.)

Na oltáři tomto pozdně gotická soška ,,Sv. Anna sedící“, 56 cm vys. Kruchta dřevěná, na čtyřech závitovitě řezaných sloupech spočívající; pršení: ploché prkenné výplně arkádové s rýhovanými pilířky po stranách a s rosettami v cípech.

Æm

fi. Í

fc

fc

K.

'-•Lie

te

Obr. 193. Obora. Farní Jkostel. 'Pohled.

Obora.

Sedláček, Místop. slovník hist. 659. — Podlaha, Posv. místa III., 63.

FARNÍ KOSTEL SV. MICHAELA ARCHANDĚLA (viz

pohled na obr. T93., půdorys na obr. 194., vnitřek na obr. 195.) [přestavěn

TI

‘•h¹ i! !i 11! i

v nynější podobu roku 1708, v průčelí vystavěna r. 1710 nová věž od základů.

Ze starší stavby gotické pochází nepochybně zdivo presbytáře, jenž jest třemi boky zakončen a v rozích má kamenné pilíře opěrné, dvojboké, ostroúhlé, nepochybně v nynější podobu při zmíněné přestavbě přitesané.

Nad hlavním vchodem v přízemí věže v kameni tesaný znak plas-ského opata Eugenia Tyttla.

Presbytář má valenou klenbu výsečovou, okna hrotitá bez kružeb.

Hlavní oltář ranně barokní; po stranách pěkné barokní sochy ,,Sv. Bernard“ a ,,Sv. Robert“, nahoře sošky ,,Sv. Václav“ a ,,Sv. Lidmila“.

••

sa

mm

rý

7

li

JE

—„aL

fit

J*

i¹-

Obr. 195. Obora. Kostel. Vnitřek.

Vítězný oblouk segmentový; nad ním štuková kartuše anděly nesená; v ní nápis: „SANCTO MICHAELI ARCHANGELO COELESTIS AVLAE PRAEFECTO EXTRUXIT & RESTAURAV IT F. EUGENIUS TYTTL ABBAS PLASSENSIS“. (Letočetné litery dávají letopočet 1708.)

Lod obdélníková, má dvě pole klenby křížové bez žeber, spočívající na přízedních pilířích.

V pozadí lodi prostora pro kruchtu, rovněž křížovou klenbou sklenutá. Kruchta jest podklenuta třemi klenbičkami spočívajícími v předu na dvou pilířích hranolových.

Kalich mešní, 25 m vys. Noha kulatá; na ní hrubé tepané květinové rozviliny a tři tepané medaillony: ,,Sv. Petr,“ „Sv. Pavel“ a „Sv. Jakub“. Nodus vásovitý. Kuppa 9 cm široká; košíček od kuppy oddělen věncem granátů. Na košíčku tři granáty obroubené tepané me-daillonky: „P. Maria“, „Archanděl Gabriel“ a „Sv. Bernard“; mezi medail-lonky tepané postavičky andílků. Beze značky.

Na návsi socha Panny Marie. Na hranolovém podstavci vytesán znak kláštera Plasského a letopočet 1738. Na podstavci toskánský sloup a na něm socha Panny Marie s Ježíškem. Socha nepoměrně malá.

7'

|jà

ai

yragrc]

arzi

Obr. 196. Plasy kolem r. 1600. (Dle kresby Jana Willenberga.)

Plasy.

Bern. Grueber, „Die Kunst des Mittelalters in Böhmen“ (v „Mitth. der k. k. Central-Commission zur Erforschung und Erhaltung der Baudenkmale“ XVI. (1871), LXXX. — Dr. Jos. Neuwirth, Geschichte der Christlichen Kunst in Böhmen bis zum Aussterben der Přemysliden, 101 nn. — Sedláček, Místop. slovník historický 697. — L e h n e r, Dějiny umění národa českého II., 390—391. — Jos. Strnad v Ottových „Čechách“ IX., 142—145. — P o d 1 a h a, Pcsvátná místa III., 65—91.— Týž, „Popisy kláštera a kostelů v Plasech v rukopise z r. 1744“ v „Památkách archaeol.“ XXIII. (1908), 223—232. — I. Chronici Plassensis přiváti, „Tilia Plas-sensis“ inscripti, a F. Mauritio Vogt, S. O. Cist. Plassii professo, exarati pars tertia II. Benedicti Scheppl (cum continuatione aliorum) De abbatibus monasterii Flassensis et De monasterii Plassensis professis. Z rukopisů kláštera Oseckého vydal Dr. Ant. Podlaha. (Sbírky pramenů církevních dějin českých stol. XVI.—XVIII. číslo IV., v Praze 1909.) — Cornelius Stephan (zemř. 1829), „Compendium

Historiae Plassensis“, rukopis.

Pohledy: 1. Jana Willenberga z roku asi 1600 (Podlaha-Zahrad-ník, „Jana Willenberga Pohledy na města, hrady a památné stavby král. českého z počátku XVIII. stol.“ list 26., ve zmenšené reprodukci viz na obr. 196.). — 2. P. Mauritia Vogta z roku 1712 rytina v jeho spisku „Das jetzt lebende Königreich Böhmen in einer historisch- und geographischen Beschreibung vorgestellet“ (Frankfurt und Leipzig 1712); viz v reprodukci obr. 197. — 3. Pohled z r. 1795, fotografie dle soudobého akvarelu v Městském umělecko-průmyslovém museu v Plzni (viz obr. 198.) — 4. Pohled z r. 1826, reprodukce dle současného vyobrazeni v Ottových Čechách díl IX., str. 142. — 5. „Ansicht der sämmtlichen Mayerhöfen und vorzüglichsten Gebäude auf der Hochfürstl. Metternichischen Herrschaft Plaß“, akvarel z roku asi 1830, 34‘5 cm vys., 47^5 cm šir. Uprostřed pohled na Plasy s podpisem „Ort Plaß ehemalige Cistercienser Abtey“; kolkolem menší obrázky s podpisy: „Mayerhof Se-

■|\1

- ,',111?

Š> M

;    í'1'l

Alií]

J Ü»

f!

u*J■■¹

®H- i &£*j

^jshV ,

3»1

<5*

Í2-

sm

[»

Ml®*

9» i *a>

li

sa

a»

i[

«•

39

sippf! I

hji

lít!

i®, m

£j

Obr. 197. Plasy r. 17x2. (Dle rytiny P. Mauritia Vogta.)

• s^l

l:.J

I»

ifř „

.Ji»

■ W

iw

ři

“A

-i

pm; .tm j

•    Mf* f

MS

•    ajKK 5

*j

;•

sv

-"--i,.

*• i

!j

SS jzsy

mi

a! ²⁵11

V;

V,

aammm^

-1

ff-,

! am

m ç /^Tm

.A’-Éfî

i -hUI« 8: ^ +2 ;

Üii.¹'

5 i!

j}.

i ■* a

Ff

■m

»!

i:;;!I !

fřífllí -k

í!t\r^

sai-ii.*':

"*•! : ? -SR M J

m

\ V :?.

iPMH

:||L m

»i r

tli

» » .i ■ » «

||

L|

11

1 fy yV!£Ett%L**H&>0 •

». áffl:

■» »

••*-».» 3

,, -..í-.tíró-^

.s Wě£

i fl

i:

Ir

7/

%w\

.jnu.ýTn Trj.wj A

iTS

ftO

ia

if rif ř?i m rrřSEř^

•?mpiíh

J __ t »

chutitz," „Mayerhof Wollschan,“ „Maria Teinitz ehmalige Probstey", „Mayerhof Hubenow", „Stadt Kralowitz u. Mayerhof Schlösel", „Mayerhof und Dorf Mlatz", „Mayerhof Loman“, „Dorf Neustadl, Mayerhof und Ruin von Schlos Biela", „Dorf und Mayerhof Lednitz," „Mayerhof Rohy", „Ruin von Schloss Kraschau", „Mayerhof Wrtwa", „Mayerhof Tlutzna", „Mayerhof Bikow", „Mayerhof Trzemoschnitz", „Schloß, Mayerhof u. Dorf Katzerow". Dole v rohu: „Franz Wiehl pinxit". — 6. „Die Kirchengebäude der hochfürstlichrfvonrMetternichschen Herrschaft Plas," akvarel

Li

-A

■t

*■.

w v..

Šéfe

sss

gwSSs

Sä

"A-

ta

ir—

UM

T‘

-rte—mm

Obr. 198. Plasy r. 1795. (Dle současného vyobrazení.)

Stí?

z r. i84i, 30’5 cm vys., 4i‘5 cm šir., v archivu fary Plasské. Uprostřed větší obrázek s podpisem „Die Pfarrkirche zu Plass“; kolkolem menší obrázky s podpisy: „Die ehemal. Set. Wenzelskirche in Plas", „Die hochfürstl. Gruftkirche zu Plas", „Die Pfarrkirche zu Kralowitz", „Die Pottworower Pfarrkirche", „Die Neustadler Pfarrkirche", „Die Pfarrkirche zu Wobora", „Die Zebnitzer Pfarrkirche", „Die Kozogeder Pfarrkirche", „Die Planer Pfarrkirche", „Kosteletzer Filial-Kirche", „Ninitzer Capelle", „Mlatzer Capelle", „Hodiner Capelle", „Wsseherder Filial-Kirche". Pod prostředním obrázkem: „1841. Aufgenommen u. gez. Ant. Wiehl, Revierförster zu Bi-

15« kow“. — 7. ,,General Karte von der hochfürstlich von Metternich’schen Herrschaft Plass mit den vereinten Gütern Katzerow, Kraschau u. Biela. Seiner Durchlaucht dem Hochgebornen Herrn Herrn Clemens Wenzel Lothar Fürsten von Metternich-Winneburg ... in tiefster Ehrfurcht gewidmet von Anton Wiehl, hochfürstl. Revierförster und beeideten k. k. Landmesser“, lithografie 48 cm vys., 61 cm šir. Uprostřed mapa panství Plasského; kolkolem pohledy s podpisy: ,,Das fürstl. Palais zu Plass“, ,,Stadt Kralowitz“, ,,Mrhf. Wollschan“,,,Meierhof Sechutitz“, „Schloß Biela mit dem Dorfe Neustadl“, „Tlutzna“, „Maierhof Wrtwa“, „Wolschaner Thiergarten“, „Meierh. Mlatz“, „Die St. Clemens-Hütte zu Plass“, „Plass von der Mittags-Seite“, „Ex-probstey Maria Teinitz“, „Mrhf. Hubenow,“ „Mineralwerk Hromitz“, „Meierhof Lednitz“, „Mrhf. Rohy“, „Ruine v. Schloße Kraschau“, „Mrhf. Loman“, „Meierhof Tremoschnitz“, „Mrhf. Bikow“, „Schloß u. Meierhof Katzerow“. Dole uprostřed letopočet 1844 v rozích: „Verfaßt von Anton Wiehl“ a „Lith. v F. E. Sandtner in Prag“.

NĚKDEJŠÍ KLÁŠTER CISTERCIÁCKY založen byl XII. stol., zrušen 1785.

farní drive konventni kostel nanebevzetí

PANNY MARIE, zbudován byl v letech 1154—1204. Byla to románská basilika trojlodní s lodí křížovou. Presbytář zakončen apsidou, kdežto ramena křížové lodi mají na straně východní místo obvyklých apsid zdi rovné. Hlavní lod oddělena od lodí bočních pilíři čtyrbokými. To vše zachovalo se v základních zdech nynějšího kostela, takže nynější kostel v půdorysu jest totožný s kostelem původním (viz půdorys na obr. 199 ).

_____

y ' ý-x. XA, XA

X.

A AI

/ V \

vý

X,

.......

- * g-

agi

X.

«4M 2 5 I 5 6 ? 8 9 10 11. 12 6 Ví 15«

m i i i i ii i l i i i i i-H

Obr. 199. Plasy. Kostel farní. Půdorys.

Ve stol. XV. byv pobořen ležel dlouho ve zříceninách. Na zbylém zdivu zbudován v letech 1661—66 kostel nynější.

Prostorná, jednoduchá stavba.

Průčelí (viz obr. 200.) zakončeno jednoduchým barokním štítem. Hlavní vchod s rovným nadpražím, v němž vytesán nápis: „HANČ ECCLESIAM CVRAVIT AEDIFICARI RMVS DN⁹ CHRISTOPHORVS HUI9 MOŇRII PLASSENSIS PROFESS⁹ ET ABBAS A⁰ MDCLXI INCOEPIT

ET PERFECIT A° MDCLXVI. ORATE PRO E0“. Nad římsou nadpraží mezi segmentovými úseky římsovými v kameni tesaný znak opatský.

....

'X-.

Ml

g».

J,

*r

a?

LI

ss

íš

et

Si

SJ : !

-r Li 3L

Obr. 200. "Plasy. Kostel farní. Průčelí. (V levo zámek, bývalá prelatura.)

“1

(?)

ll

mm

ir

Wa

yp:

Obr. 2oi. Plasy. Kostel farní. Pohled se strany severozápadní.

Po stranách vchodu kamenné barokní sochy z r. 1766 na vysokých jednoduchých barokních podstavcích:

1. ,,Sv. Jan Nep."; na podstavci nápis: ,,PARTHENlCO SACerDOTI ConfessorI sILentIarIo VrbIs pragenae gLorIae Cze-ChIae DeLICIo s. ioanni nepomvceno saCrabat aeternVM DeVotVs CLIens f. m. k.

as

iß '

mw

■■ j

li

*!

|i

\\\

is-

;    -r#

ri

Ví

wm*

ří

,vj

*\5

fif |

I

-ř-* —J

:, i V*«- -

'■T I*

dm "

rra

ÉŠéí>

Obr. 202. Plasy. Kostel farní, vnitřek.

2. ,,Sv. Anděl Strážce"; na podstavci nápis: „DILeCTÍONE

perpetVa aMabILI amgeLo vIatorIs In sVperna peregrIní DVCI LeCtIssIMo CVstoDI CoLenDo reVerenter obser-VanDo.“

V bočních stěnách lodi široká segmentová okna (viz obr. 201.). Vnitřek (viz obr. 202.) architektonicky velmi střízlivý. Hlavní lod oddělena jest od lodí bočních řadou pilířů čtvrbokých, na hranách otu-

jm

Obr. 203. Plasy. Farní kostel. Hlavní oltář.

pěných, nesoucích polokruhové oblouky. Na straně dovnitř hlavní lodi obrácené jdou po pilířích vzhůru leseny, nesoucí bohatě profilovanou, zubořezem podloženou a nad lesenami pravoúhle se zalomující římsu.

Klenba lodí o sedmi polích, jakož i presbytáře křížová bez žeber. Výběhy klenby v presbytáři jsou ozdobeny štukovými volutami.

II

$j

rl-

gPft

i£är>

•1

\\

siÿ):

XI

Ï*- V

W'

•i

\ ... . '

ř-

;:1ř

I!

X "V?-

- Es* irsei-SiSfiJäi.* 'v

:,A

,!

■I

|V

’.í

I!

?XX' !

®KÜ

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Královice.

ID2

Klenba středního pole lodi křížové jest plackovitá, štukovými barokními kartušemi ozdobená.

Ramena lodi křížové mají stlačenou klenbu výsečovou.

11

■f*

ť.

bílili

pa

í?

ií

-»i

• •

UâÇ

Obr. 204. Plasy. Kostel farní. Boční oltář sv. Bernarda.

Hlavní oltář, velikolepý, barokní, z druhé pol. XVII. stol.,, o dvou etážích, pěkně architektonicky řešený. Dolejší etáž troj dílná,, rozčleněná sloupky, jež mají hadovitě točené, révou s hrozny ovinuté dříky, a barokně-korintské hlavice. Uprostřed dobrý obraz na plátně „Nanebevzetí Panny Marie“ od K. Škréty. Po stranách ve výklencích lasturovitě zakončených sochy: „Sv. Bernard“ a „Sv. Robert“. Hořejší etáž má

podobné sloupky po stranách, jako etáž dolejší, ale s hlavicemi ozdobenými andílčími hlavinkami. Po stranách na segmentových římsových úsecích sochy: „Sv. Josef" a „Sv. Jan Ev.". Uprostřed obraz ,,Nejsvětější Trojice", rovněž od K. Škréty. Nejvýše uprostřed socha ,,Sv. Michael

V A,

iT

áts

il

Wběě

Obr. 205. Plasy. Fami kostel. Oltář sv. Barbory.

archanděl", po stranách ,,Sv. Václav" a ,,Sv. Vít". Na všech částech oltáře hojně ornamentálních řezeb. Tabernákl rokokový, z druhé pol. XVIII. stol. (Viz obr. 203.)

V severním ramenu při zdi východní pěkný barokní oltář z druhé pol. stol. XVIII. Po stranách sdružené pilastry s korintskými hlavicemi a pravoúhle oblamovanými římsami, na nichž prohnuté úseky římsové, rovněž sdružené. Obraz na plátně velmi zdařilý, ze staršího

oltáře pocházející, od Petra Brandla malovaný, ,,Sv. Bernard". Na obraze v pravém rohu vymalován znak opata Eugenia Tyttla, začáteční písmena jeho jména E. T. A. P. a letopočet 1708. Po stranách při zmíněných sdružených pilířích sochy zlacené dvou světců-mnichů v živých pósách. Pod

Si

Uf

:í

ME

ké

mrv-,

'É,

w.

«i

II

- -

sSiíi

Obr. 206. Plasy. Farní kostel. Oltář P. Marie Pomocné.

zmíněným obrazem nad mensou oltářní rokoková zasklená rakev s kostrou v oděvu hojně pokrytém ozdobami dracounovými. Nad obrazem poprsí anděla oběma rukama rámec obrazu držící, nad ním mezi zmíněnými úseky římsovými plastický znak opata Fortunáta Hartmanna. Nejvýše paprsky ozářené poprsí Krista v kruhovém obláčkovém věnci s andílčími hlavin-kami. Po stranách na římsových úsecích sedící postavy andělů. (Obr. 204.)

Při severní boční stěně křížové lodi oltář ranně barokní, výborně řezaný, černě natřený, s hnědě natřenými částmi ornamentálními. Nahoře výborně řezaná soška ,,Sv. Jiří“, po stranách hořejší etáže sošky dvou světic, uprostřed obraz ,,Sv. Luitgarda“; v dolejší etáži dobrý na plátně malovaný, ale sešlý obraz „Stětí a apotheosa sv. Barbory“. Nad obrazem vyřezán znak opata Ondřeje Trojera. Po stranách sloupky hadovité a rovné spočívající na konso-lách s vkomponovanými andíl-čími postavičkami. (Obr. 205.)

jř

V    severním ramenu příčné

lodi na stěnách zavěšeny dva veliké obrazy z XVIII. stol. na plátně :    1. „Zvěstování

r;

P. Marie“, zašlý, 2. „David a Abigail“, zdařilý. Abigail poklekající před Davidem v odění vojenském ukazuje na služebnice nesoucí pokrmy a nápoje.

V    jižním ramenu křížové lodi jsou rovněž dva oltáře, co do celkové úpravy shodné s oběma zmíněnými oltáři v ramenu severním.

Obr. 207. Plasy. Farní kostel. Sousoší Mat. Brauna.

Na oltáři stojícím při stěně východní v obláčkovém orámování s anděly obrázek „P. Maria Pomocná“, po stranách sochy „Sv. Jan Nep.“ a „Sv. Prokop“, nahoře ozářené poprsí „Bůh Otec“ v obláčkovém věnci. Oltář ozdoben hojnými vyřezávanými festony a andíl-čími postavičkami. (Obr. 206.) Na oltáři stojícím při stěně jižní jest nahoře výborně řezaná socha „Sv. Martin“, v hořejší etáži uprostřed obraz „Sv. Hedvika“, po

i?

!h:

...

EM

■>} I

Uk

<■

v?

re

Sri

aafm

íJJ

fUii.

= ■ ' .:- 4

.8SS¹

‘i

i-

»

VI

msssüs^.-:-- '

MmĚkrnlé

■ .-h

19

>1

PR

lil'

Obr. 208. Plasy. Fami kostel. Zpovědnice.

stranách sochy dvou řeholnic, v dolejší etáži uprostřed zdařilý obraz na plátně „Umučení sv. Kateřiny". Nad obrazem vyřezaný znakropata Ondřeje Trojera.

Na stěnách jižního křídla křížové lodi visí dva veliké obrazy na plátně malované: „Smrt sv. Rosalie" z druhé polovice XVIII. stol. a „Esther před 1 rálem Asvérem" z roku 1783; tento poslední maloval nepochybně Ign. Raab. Král s turbanem na hlavě sedící na trůně, před ním Esther omdlévající, král žezlem se jí dotýká. V pravém rohu letopočet 1783 a znak opata Celestina Wernera.

V hlavní lodi při prvním pilíři kazatelna barokní se soškami sv. apoštolů ve výklencích na řečništi i na stříšce; na stříšce nejvýše soška „Sv. Jan Křtitel".

Na protějším pilíři na jednoduché konsole umístěno mistrně řezané sousoší „Kristus na kříži, u paty kříže Maria rukama lomící".¹} Ze

.»

■1

mpĚM

Jg

Wfáiž.

'š

ÆS

W*§

Obr. 209. Plasy. Fami kostel. Chórové lavice.

<*■>

«Pyl

gg

Sk,

-w~

IJj

"X •

"3    I

B3    :

Hx

r«wï&i&jà

Sä

úrw^li*

IPiS

llKäte,:    r

jjflS

Obr. 210. Plasy. Farní kostel. Zadní stěna kostelních lavic.

dřeva zimostrázového cca 2-5 m vys. Výborná práce Matyáše Brauna. (Viz obr. 207.)

Při podélných stěnách bočních lodí tři veliké barokní zpovědnice podvojné, celkem stejné úpravy, řezbami hojně ozdobené. Uprostřed hořejší části každé z nich jsou vsazeny vždy dva malé obrazy na plátně, pozoruhodné, ač valně již zašlé práce Jana Kryštofa Lišky (viz obr. 208.).

Při bočních stěnách lodí chórové lavice barokní, jejichž čelní stěna členěna jest hadovitě vinutými sloupky a ozdobena ornamentálními výplněmi rozmanitých vzorů. (Viz obr. 209.)

Lavice kostelní barokní, ze sklonku XVII. stol., dvě řady, s bohatě řezanými stěnami čelními, zadními i postranními. Ve stěnách průčelních znak opata Ondřeje Trojera, dále výklenky se soškami svátých evangelistův. Na zadních stěnách konsolky se soškami allegorických postav ctností (viz obr. 210.). Boční stěny mají bohaté rozviliny, z nichž některé s vkomponovanými orly a genii.

V. presbytáři při jižní stěně stolice kostelní s trojdílnou stěnou čelní, ozdobenou rokokovými obdélníkovými kartušemi, a s vy-

'~’á

S.&i

_____

Obr. 211. Plasy. Farní kostel. Kostelní stolice v presbytáři.

sokou stěnou zadní, která nahoře zprohýbanou římsou jest zakončena, na ploše ornamentálně vykládána a uprostřed rovněž vykládaným znakem opata Fortunáta Hartmanna ozdobena. (Viz obr. 211.)

Na dveřích v presbytáři zlatém malované obhroublé ornamenty a nápis: F. B. E. A. P. P. MDCLXX.

V    jižní boční lodi veliké dvéře vedoucí do bývalého kláštera; v nadpraží plasticky vyřezaný znak opatský a nápis: ANNO DOMINI MDCLXXIX; závěsy dveří ozdobně kuté, spirálovité.

V    boční lodi zavěšen na stěně kolossální obraz na plátně, 470 m šir., malé umělecké ceny. Jest to práce Plzeňského malíře Seeblumera z r. 1687. Uprostřed trůnící Madonna s Ježíškem, jejíž plášť anděly

k oběma stranám jest rozhrnut. Po stranách pod pláštěm světci a světice ze řádu cisterciáckého. Při dolejším kraji andílek držící dva znaky: opata Ondřeje Trojera a Cisterciácký. Po stranách andílkové držící kartuše s nápisy:

Æ"f

'v :

L!>

F.

Vf

ífŠ*K

Sej

[tť

\ú/

'Žl

ÜJ,

Obr. 212. Plasy. Kalich.

foVe DeVota Mater foVe tVos sVb braChlis serVVLos“ a „IVVa CVstoDI propVgnaqVe tVos patrona faMVLos“.

Kruchta stlačeným segmentem podklenutá; zábradlí bohatě vyřezávané (rozviliny a festony); varhanová skříň ozdobena sochami hu-doucích andílků.

Ve dlažbě mramorový kámen náhrobní 1-05 m vys., o-66 m široký. Uprostřed vytesán štít, v něm kalich, nad ním patena, umrlčí

SS

I

fiTE

■

K

x

v

M

Obr. 213. Plasy. Farní kostel. Zlatém vyšívaný lem alby

w

i

——

-

KH

' -

i

H

1

s«

e>;

r

IET

F⁷

â

: ^

aerobi

m

33

r¹ ' >

f*

SS3

tm

v i

y

m*

V

v

/

í\

i'

hlava, hnáty a kříž. Kolkolem vytesán nápis: ,,HIC REQVIESCIT REV . AC RELIG. P. BERNARD HRZEBIK PROF - PLASS - OBUT VIII . KAL. MAIJ ANNO MDCLXX“.

Čtyři jiné náhrobní kameny, rovněž ve dlažbě, s prostými nápisy, řeholníků Plaských z XVIII. stol.

iSliP

■•■■ft

I v- fgp i: í - i :

to®

pij

P: ini

Obr. 214. Plasy. Celkový pohled z r. 1890. )

_*r

r i®

i ‘ §£$

Křtitelnice kamenná jednoduchých forem, barokní. Na profilovaném podstavci nádrž plochými lupeny zdobená; na nich vytesán monogram opata Celestina Wernera a letopočet 1785. Na plochém okraji vloženého cínového kotlíku vyryto: „Obtulit Ecclesiae Parochiali Plassensi V . P . Corn . Stephan Ord . Cist. levati monasterii Plassensis Professione & Sa-cerdotio jubilatus . Anno Dni 1820“.

Kalich stříbrný pozlacený 23 cm vys. Noha šestilupenná, na okraji volutovaná; na jednotlivých lupenech malé tepané oválky s tepanými reliefy „Čtyři sv. Učitelé církevní“ (poprsí) a monogramy IH5 a MRA. Nodus ovoidový s ploše tepanými okřídlenými andílčími hlavinkami. Košíček prolamovaný s emblemy umučení a okřídlenými hlavinkami. Pozpod nohy vyryto: „F.G.W.A.P. Ao 1.6.3.0. 3M.A. 9“. (Viz obr. 212.) Srvn. „Výběr um.-prům. předm. z retrosp. výst.“, tab. 39.

2. Kalich stříbrný, zlacený, 26 cm vys., jednoduše tepaný. Na noze řídký dekor rostlinný, na kuppě dekor páskový a mušlový. Na noze

Ec»'V

/Ski

i.

. C=ss=-

LOJ

« ij

Hit lif_,

rEK

?.f~ ■

!'

rv

V

■\t

Obr. 215. Plasy. Klášter. Pohled se strany severovýchodní.

a kupě po třech oválových emailových destičkách modrých s černými dessiny výjevů z umučení sv. Ondřeje. Na nodu vyryt znak opata Tyttla. Na noze značka Augspurská.

Albas lemem zlatém vyšitým: květové rozviliny, uprostřed znak opata Celestina Wernera s letopočtem 1786 a písmeny C W A P P L. Při okraji zlaté krajky. (Viz obr. 213.)

BUDOVA KONVENTNÍ (viz celkový pohled na obr. 214., půdorys na tab. II.), velikolepá stavba barokní, provedená v letech 1711—1740. Podnět a návrh k ní dal opat Eug. Tyttl, jenž při tom užíval prý pomoci architektů Dinzenhofera (snad zprvu Krištofa Dinzen-hofera a potom syna jeho Kiliana Ignáce) a zvláště Santiniho *) Jakou

*) Cornelius Stephan píše o tom v „Compendium hist. Pias.“ str. 38. takto: „Eugenius Tyttl . . . ipse aliquantum architecturae gnarus conventum nunc

lí Ij

<rr-

\2\

\ \ / /

Av X-

li

i:

JWK

[Cl

í\l

,-'\J

nTM

i......1

.A

mm

■*1 í

W-H-H 1

:■

HH

H-H

20 m

\#i

(ji

.    yM

.    » ÄJ

#\ /C^ÍK. XCi

[2

,/\

Cl

Tab. II. Plasy. Půdorys konventní budovy.

Rj

/\

pvt

■C 'l:C|Cx

HÜ*__|

''v

Xjp

p ::îê

,x

-x

c<

aC

li

_ - A

/T H5\—“

A X /

Ci

AN

\#l

.{

!\

:-ý\

j y\

• .

i

i

s

:

11

l’i

KSI

(#**

:f

-h

«M'fS pí

-, -

\ ^

■

Ü--    ..-«J

«r*

.y-f-s

..

S3$!

'Éiï--

Ix

7-m

/•

fejfj

•<

wS

§li

$ï

Obr. 2i 6. Plasy. Konvent. Schodiště.

měrou tito architekti při vypracování projektů ke stavbě byli súčastněni, není na ten čas známo.*) Technické provádění stavby řídil Matěj Ondřej

zprávě, kterouž pedál Dlabačovi, Stephan patrně Tyttlovu zběhlost v architektuře nadsazuje, když jediné jemu celou stavbu připisuje. (Dlabač, Künstler-Lex. III, 288—289.)

existentem adhibitis pro consilio Domino Dinsenhoffer, maxime vero Domino Sanctini, pragensi celebri architecto, pro directione operariorum autem Domino Matthia Kondel, aedili plassensi, ceu tantae molis opus integrum atque perquam artificicsum excitavit.“ Ve

■jý

’:é'

v.

i!

ii

Ém

A,

tel

■m

řmi

MÛ

Obr. 217. Plasy. Konvent. Detail schodiště.

'éi

’p

B||KfS tQiSfp |k-

wm m šÉm

i£9

1

r.

mm

Obr. 218. Píasy. Konvent. Detail schodiště.

Kondel.*) Požárem roku 1894 zničeny střechy a zpustošeno druhé poschodí; nové střechy dány a vyhořelé poschodí znovu zřízeno r. 1895.

*) Srvn. Pam. archaeolog. XXIII, 222.

te

ÎÆ

tm

ma

mam

I’

I«

H;

* SÎ

‘V

Obr. 219. Plasy. Konvent. Chodba v prvém poschodí.

Dvoupatrová budova tvoří obrovský čtverhran, obklopující prostranné nádvoří.

V každém ze čtyř nároží j est polygonní rondel a uprostřed každého ze čtyř křídel (vyjímajíc křídlo západní) povy stupu jící ozdobnější risalit. Stěny risalitů rozčleněny jsou pilastry s volutovými hlavicemi, v nichž

■4

;,rf'

IgJ

Mj

&i

ír*

gr|.

i

A. I -

vj»M

4g

r.

AS AvřP'*

II

r'4,

%• .rf-=aáyB

-tfl." .n

J.

w&M

i?'

k--«

Obr. 2 2o._Plasy. Konvent. Malba na klenbě uprostřed chodby traktu východního.

jsou emblemy znaku Plasského. Nad středem průčelí mají risality troj-hranné římsované štíty. Stěny ostatních částí budovy rozčleněny jednoduchými lesenami.

Hlavní trakt obrácen k východu; risalit jeho vystupuje značně v před (viz obr. 215.).

V risalitu býval refektář, jenž r. 1894 vyhořel.

Nad vchodem kamenného portálu do refektáře nápis: „DOMINE DEUS SINT OCULI TUI APERTI SUPER DOMŮM HANČ NOCTE AC DIE ET SANCTORUM PATRŮM NOSTRORUM INTERCESSIONE FA-MULOS TUOS QUOS IN EA AB IDIBUS NOVEMBRIS IISDEM SACRIS ANNO MDCCXXVI VELUT MATREM FILIORUM LAETANTEM HA-BITARE FACIS IN SANCTITATE AC RELIGIONE CUSTODI“.

'/

Má

pl

'4.

fl

VP’

r.M

\î

'^jF

. «I

*4$

«V*

S if

mm

£>

\rj

Wh

i.

ÍJ

■3

i Wù

pç'7

ijg||

te

*■

ŸL

Obr. 22i.^Plasy. Konvent. Malba na chodbě uprostřed traktu severního.

Naproti refektáři do nádvoří vystupuje prostranné schodiště s visutými kamennými schody, se zábradlím pěkně ze železa kutým. (Viz obr. 216., 217. a 218.) Podobné schodiště jest na straně protější uprostřed traktu západního.

V prvém poschodí široké chodby s plackovými klenbami, z nichž klenby střední a nárožní ozdobeny jsou malbami, ostatní štukovými rámci. Jednotlivá pole klenby oddělena jsou od sebe plochými pásy vycházejícími z pilastrů s římsovými hlavicemi. (Viz obr. 219.)

12

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Královice.

Malby na klenbách chodby:

1. Uprostřed traktu východního trojdílná malba. Uprostřed: Stolující cisterciáci; ke stolu přistupuje P. Maria, sypouc do jídla koření. Pod obrazem znak opata Eugenia Tyttla a letopočet 1732. (Viz obr. 220.) V levo: Stolující jeptišky, v právo: stolující mniši.

1

li

as

~ 'ááS

b.

■u ji

■ř

■■

yyH

mi

iS?

ml

•Ss

i WL*

ÏM

(jS®n>®4|í

Obr. 222. Plasy. Konvent. Malba na klenbě chodby uprostřed traktu západního.

2.    V nároží severovýchodním: Cisterciánky klečící před papežem, v pozadí oltář s monstrancí; nápis: „URBANUS IV. PAPA EX ORDINE CISTERCIENSI CREATUS DIE 29. AUG. A° 1261“. Dole znak téhož opata, jako na předešlém, a letopočet 1735.

3.    Uprostřed severního křídla malba trojdílná. Uprostřed: P. Maria obláčí mnicha v bílé roucho. Dole znak opatský a letopočet 1740 (viz obr. 221.). V levo: mnichové v kůru zpívající, v právo podobný výjev.

4. V rohu severozápadním: Před papežem klečící mnich, jemuž papež podává list s nápisem: „BENEDICTVS XII., SERVUS SERVORUM DEI : FULGENS SICUT STELLA MATUTINA IN MEDIO NEBULAE SACER ORDO CISTERCIENS IS IN ECCLESIA MILITANTE. ORDINIS AB

fs

RS

y?.

■i 1

mä

[Obr. 223. Plasy. Konvent. Malba na klenbě chodby uprostřed traktu západního.

ADOLESCENTI A NOSTRA JUGUM SUSTULIMUS ET INJEO ALUMNI EFFECTI CREVIMUS 1335“. Dole letopočet: 1739.

5. Uprostřed západního křídla malba trojdílná. Uprostřed: Král český podává klečícímu mnichu list. Dole znak opata Celestina Wernera a letopočet 1783. (Viz obr. 222.) V levo: Sv. Benedikt podává mnichům cisterciáckým pravidla řeholní (viz obr. 223.)- V právo: Hoch oblékán v roucho řeholní.

12*

6. Uprostřed traktu jižního malba trojdílná. Uprostřed: P. Maria zjevuje se mnichům cisterciáckým na poli pracujícím; dole znak opatský a letopočet 1739 (viz obr. 224.). V právo: mnichové snášející snopy, v levo:

w,

ügj

/Á

\t*

vt?

il

-, *

!*

yi km .

HP

si

5»

IJ Uf

^ ,y JŠkM.

%«■**• ■%

jâg[; '

igf W

• iHr

î«

'«L»

Obr. 224. Plasy. Konvent. Malba na klenbě chodby uprostřed traktu jižního.

mnichové ve žni na poli zaměstnaní; P. Maria utírá jednomu z nich pot s čela (viz obr. 225.).

7. V rohu jihovýchodním: Sv. Bernard klecí před papežem; mezi oběma nápis: „SUMMO PONTIFICI EUGENIO BERNARDUS CLARAEVALLIS VOCATUS ABBAS, MODICUM ID QVOD EST. SUBIT ANIMUM DICTARE ALIQVID QVOD TE PAPA BEATISSIME EUGENI VEL DELECTET,

/j

s.«

r ■■JE

r'M

ET- ü

Ç5i

■m

à«

Z£âg

V'

im

i:

Obr. 225. Plasy. Konvent. Malba na klenbě chodby uprostřed traktu jižního.

■'

-■ ///A

WM

-

• -- 'mi

«j

17

rr,

r r "

rUüÂÉ

vjy^:

■t-

IÖ2

ifc.

'5 á*:

Obr. 227. Plasy. Konvent. Krucifix.

VEL CONSOLETUR .. Dole znak opata Eugenia Tyttla a letopočet: 1737- (Viz obr. 226.)

8. V rohu jihozápadním: Papež podává klečícímu mnichu listinu s nápisem: „ALEXANDER SERVUS SERVORUM DEI . . . CONTIGIT

■■

w.

■W

li-

—‘U

/■.v

W,

i?

- ■; %

mism.

mm

ifi

li; fc*.

MM

jp-T

'    ■    :■ ?Í

v-

rj

OO

CO

Obr. 228. Plasy. Kaple sv. Bernarda.

OLIM DUM ESSEMUS PARISIIS CONSTITUTI, UT DE CANONISANDO S. R. E. CARD. BERNARDŮ CLAREV. ABB. FACERENT MENTIONEM, ÇUIBUS PENSATIS .... DAT. ANAGN. 15. FEB. 1164.“ Dole letopočet 1739.

Malby pocházející z let 1732—39 provedl malíř Jakub Ant. Pink.*) *) Srovn. Corn.' Stephan 1. c. p. 40.

-š

jtógK..,

Wrm

%■

Wš#

' k ’    •■ ' '■

JíT"

. ?SN

HÉmm

#P®L<58

:í t 1 í

MPI

f+r?

1!. ?

=%

!\

*

• ‘V.-

mta

.i:

S*J

1

[IJv

-■i

Vf

i' . ■;

»'•

Obr. 229. Plasy. Kaple sv. Bernarda. Vnitřek.

¹

Původně bývalo sousoší toto v refektáři; Corn. Stephan v ,.Compendium historiae Plassensis“ str. 41 poznamenává: „Statuarius Braun pro insigni et cruci-fixo in refectorio 230 f.“

V chodbě prvého poschodí veliký krucifix ze dřeva řezaný v životní velikosti, dobrá práce z počátku XVIII. stol. (Viz obr. 227.)

V severním traktu někdejší bibliothéka, nyní divadelní sál. Klenba o třech polích (střední obdélníkové, obě postranní čtvercová), placková, pasy dělená, malbami ozdobená. Ve středním poli: Uprostřed allegorická

lgy

7W

5g

tTííJ

53

il^si

áy.^3É

j ^ j

15§

[w.

li

Ir

1

ii

i f t

MgH

pí

ra

fUů

V^v

wm

Wh

M..v i 1

"U

sgsss^z.

•ß*M

KLI

í,;

:~ ■* : IwĚj**

v.¹-

g?&

•v

f-eí

^Pf;/. ■

?•

lúflSHI

Obr. 230. Plasy. Kaple sv. Bernarda. Pohled na klenbu.

postava církve, kolkolem znázornění různých odvětví věd. V jednom z postranních polí chatrná, značně zašlá malba: V pozadí Kristus káže

■A

4n

mm.

fef«;

'*V

*•?>

-, «a-

>-Æ

• ; ■ « Ni

.íi

3*:

l!;|

zástupům, v právo andělé přinášejí spisy do knihovny. Malby tyto provedl rovněž Jakub Ant. Pink.¹) Druhé postranní klenbové pole zabíleno.

K traktu západnímu přiléhá uprostřed veliká barokní kaple sv. Bernarda v půdorysu uvnitř elliptická, zevně čtyrboká se zaoblenými rohy a s vypuklou stěnou západní. (Viz obr. 228.) Klenba kupo-

■ LU.

10

20m

V..«-.'

) T7 T""f f 1.....

.....j“

Obr. 232. Plasy. Bývalá praelatura, nyní zámek. Půdorys.

lovitá s osmibokou lucernou. Elliptická vnitřní prostora (viz obr. 229.) má stěny rozčleněné sdruženými pilastry s barokně-kompositními hlavicemi s vkomponovanou stilisovanou lilií. V rozích mezi pilíři veliké prázdné výklenky ozdobené barokním orámováním s lomenou římsou nahoře. V bocích dvě okna nad sebou ve společném chambranovém orámování, zakončeném nahoře segmentovou římsou. Na straně západní podobný

výklenek, dolejší okno jeho však jest zazděno, a umístěn tu obraz na plátně ,,Sv. Bernard podává mnichům řeholi“. Na obraze v pravém rohu znak opata Eug. Tyttla a letopočet 1730. Pod obrazem stojí jednoduchá mensa oltářní.

Pod klenbou kolkolem bohaté římsoví.

Na stropě lucerny malba: Holubice jakožto symbol Ducha sv. a andělé v oblacích. Na klenbě malbou nápodobeno kassetování a architektura, při dolejším kraji zobrazena na jedné straně uprostřed trůnící Madonna

!U

i'.

J:

fi

li

-Bii

lib

ih

jTl' J

:-ii ' ' ? to

íj , ;IM:

3UI

lil jj;

ili

* rS

Obr. 233. Plasy. Bývalá praelatura, nyní zámek. Západní průčelí.

s Ježíškem a vedle ní sedící mniši cisterciáčtí, na druhé straně pak Madonna podávající opatu cisterciáckému berlu, po obou stranách stojí mniši, držící v rukou odznaky při installaci opata obvyklé. Malba signo-vána na straně východní nad vchodem: ,,1740. F. Miller, S. C. Mayest. Pictor Pinx.“ (Viz obr. 230.)

Z jihozápadního nároží konventní budovy vybíhá k jihu stejně vysoké křídlo (viz obr. 231.), v jehož prvém poschodí bývala klášterní nemocnice. Uprostřed těchto místností jest osmiboká kaplička s ploskou klenbou, na níž malba: ,,P. Maria v oblacích a čtrnácte sv. Pomocníkův“. Pod postavou Madonny páska s nápisem: ,,SALUS INFIRMORUM ORA PRO NOBIS“. Na druhé straně andílek se znakem opata Tyttla a letopočet 1732. Na straně východní výklenek, v němž stával oltář.

BÝVALÁ PRAELATURA, nyní ZÁMEK, severně od farního kostela. Pěkná budova barokní o dvou křídlech kolmo k sobě sto

:• ". í\

V\«:

> i ⁴ -

il' Ý;

,y\

iS

>•

i\

... -1

ťúfy> >

C±=il —*'

WKtBSWgíČ

♦ ''-♦* Î*

i.

.r

í-J

ts K

Wm!%,),

M !* i

H-

Obr. 234. Plasy. Bývalá praelatura, nyni zámek. Strop ve velkém sále.

f'

Jř/

13 i

feÄirlj

À

Á-ť%y

U • v

tÁ

Ta

íř

I'- /

«"V >

IV

■ X -'-T- Ä\> <•

I4P

•sg #

i'âèi

žf

Vlk

al

:    fc %

WL

•*.

v;

fe?

?Á

íS

'■4

■¥»

0-0%

' '■* .

•/ -

ff/i

tm'²

: 5>

; .v**

c/

■ ».

J\

ÆT'!

mL

;.«f.

*• \í';« f%r*1 '-lSPr'

. mmmfJ    ) l—*

« •- i vóV

•r.

t.

jících, z nichž delší jdoucí k severu obráceno jest průčelím k západu, kratší, táhnoucí se k východu, obráceno jest průčelím k jihu. Se stavbou

Jest to budova jednopatrová; střed delšího křídla, z ostatní stavby povystupující, zvýšen jest o polopatro (viz obr. 233.).

započato r. 1698; dokončena na počátku stol. XVIII. (Viz půdorys na obr. 232.)

...

mmmi:

\\\:r. :A/'% '

•W •'*

m

AM

I

. vttjt⁷C\ /V \    ' V" ,

r. *

w/mi ■    .....' —'■    '

Uf

v*

*$p

F. \y, s

% 4. i*?/1

riJH

'i

i

pMmé

W;UMĚ

*KJ

I!>;V

•1

40ÍÁ,

».

řk

, V:

ißt

Lf

■VP V

» ýl;." / »»

Obr. 235.- Plasy. Bývalá praelatura, nyní zámek. Detail stropu.

«SSt

<ét

i sŒssSrS

UňW&M

mm

__    i A'

F. _

Ví

_řr\_ /

. ₇*gg I

víuT

Přízemí i patro rozčleněny jsou podvojnými pilastry, jež v přízemí mají hlavice římsové, v poschodí volutové.

Zmíněný zvýšený střed má v přízemí podobné pilastry, jako přízemí ostatní, nahoře pak má pilastry jdoucí patrem i polopatrem a mající hla-

igo vice barokně-korintské s vkomponovanými hvězdami. Podstřešní římsa podložena jest kamennými krákorci. Kamenné chambrany oken v přízemí ozdobeny jsou nahoře a po stranách hvězdami v kameni tesanými. Nad okny patra střídají se římsy segmentové a trojúhelníkové.

Schodiště se stropem plochým, na němž zdařilá malba ,,Sen Jakubův“.

Ve zmíněném zvýšeném středu budovy veliký sál, jenž výškou svojí zaujímá patro i polopatro. Strop plochý s pěkným štukovým dekorem.

4P

ik

Obr. 236. Plasy. Bývalá praelatura, nyní zámek. Kováni na dveřích.

Uprostřed , ve štukovém orámování veliká malba allegorická: Vítězství církve nad pohanstvím. V rozích kruhové malby: allégorie ctností. (Viz obr. 234. a 235.)

Na stěnách rozvěšeny podobizny opatů, většinou umělecky slabé; poměrně nejlepší jest podobizna opata Tyttla z r. 1732.

Na dveřích velice pěkná kování se vsekaným vrubováním, pocínovaná (viz obr. 236.).

Krb s mramorovým obdélníkovým pažením a železnými dvířky, jež ozdobena jsou pěkným kováním (viz obr. 237.).

V chodbě pěkně kutá mřížová dvířka barokní (viz

obr. 238.).

Nad vchodem do nádvoří mramorová deska s nápisem: „ANDREAS TROIER ORD. CIS. COENOBII HUIUS ABBAS, S. M. MAGD. LIPPAE

?MÉ>

I’ tZSStlg

ssTSSsacsřrsr?:

lli

&^F=Z+--7»im

J-. ;

%c

PÍSS*

r'fi

H)

wm.

' * '1

'tr.

•&áj

*.i

Fm?'*

€,

■wn

,.e

f.

"i

-, :

gýM-

•a-

Š!

:f$

"'rt    t^KČWMKMMCMSSt.^

.[•

II

šij?

IfSä

H

m

g*;.:T

Obr. 237. Plasy. Bývalá praelatura, nyní zámek. Krb.

PRAEP. VELL. ET SS. COR. PATER IMM., PER B., MO. ET LUS. VISIT. AC VIC. GENERALIS AEDIFICAVIT 1698“.

Od kratšího křídla zámku táhne se k východu klenutá chodba, dovnitř nádvoří arkádami otevřená, která pak (zevně v pravém úhlu, uvnitř čtvrtkruhově) obrací se k severu a ústí do pavillonovité barokní

drobné stavby, stojící naproti středu křídla západního. Jest to nyní kuchyně; původně bývala to kaple (viz půdorys na obr. 232.).

Na straně severozápadní, severní a severovýchodní měla býti zajisté časem celá budova praelatury symmetricky dostavěna, takže

tatmm

HL '

CL

* i-m

il

/i

«

•i

L*v

Obr. 238. Plasy. Bývalá praelatura, nyní zámek. Mřížová dvířka.

by střed na straně západní tvořila zvýšená část s velikým sálem, na straně východní pak zmíněná kaple.

Rozsáhlé nádvoří budovy upraveno v zahradu, v jejímž středu jest vodní nádržka.

Severovýchodně od budovy klášterní, východně od praelatury táhne se od severu k jihu veliká obdélníková budova SÝPEK KLÁŠTERNÍCH, o třech patrech, na vysoké podezdívce, členěná pilastry s římsovými hlavicemi, nad jejímž středem vypíná se vysoká hranolová věž

co

- &

ji > >

8 *3 '>D

$ 11

o ^

•“ >S g

§2 I

Vh cti g Cti 34

rB 04 >

<U

3 O-i 34 O cti .ti- ¹⁷³ 3

‘o 3 N "Ö > O

Oj

2 55

. . -

’    $-1

” ^T' <D - Oh •»—»

6 « i

cti , • M

^ ’sr

'O ° >u « O

<0

>0

CD O i-i K ř O (V

V h 3

W Ov

ft- 00

3^3

I Šs ~

£

• o sr.

o

n> ř-t- 3

’Tec

Ä.

Ěl

ř'

mr

JSJ imj

m m/- 1

tm

L"]

nrr

rwn nm

ďf

asp

■■ Pr»--

la

ili

Obr. 239. Plasy. Sýpky.

vchodu vede kamenné dvouramenné schodiště, jehož plateau upraveno na způsob pavlánu s ballustrovým zábradlím.

Dvéře železem pobité,^barokní, bohatě prosekávanými ornamenty ozdobené (viz obr. 240.).

V barokní této stavbě zachoval se zbytek stavby mnohem starší, totiž budovy určené za příbytek panovníků českých a družiny jejich, kdykoliv do Plas zavítali.

194

Jest to DVOJITÁ KAPLE ,,KRÁLOVSKÁ'7zbudovaná ve

slohu ranně gotickém asi ve st. XIII.: spodní zasvěcena^byla sv. Václavu, hořejší dosud jest kaplí zasvěcenou sv. Maří Magd. (obr. 241., řez podélný).

__

sř »,

Si

í.

i:t^

.fr--'

^A

'£\>

» v

;* 4*

vS

, /•

' v

* ⁴ *■,/<

” x»ř

**'

=*

,.íS*

Obr. 240. Plasy. Sýpky. Železné dvéře.

Vystupuje ze středu zmíněných sýpek pod řečenou věži na straně východní na způsob pětibokého arkýře. Jest vystavěna zápiskovcových kvádrů; boky její mají zevně slepé mělké polokruhové arkády (viz pohled na obr. 243.).

l':

ÉÜ

Tyf

JLL

LI

Ä§

Ley

1 I I Itgdl

wm

T--

(fx

<m10

6    7 8m

Obr; 24r. Plasy. Kaple „královská“. Řez podélný.

dmIO

“t

5tn

:y

'A

Obr. 242. Plasy. Kaple „královská“. Půdorys kaple dolejší.

ru

ST\

œ »

rm 'g%

il i»-

'îlei

», gEw

WSà

[Obr. 243. Plasy. Kaple „královská“. Pohled.

Kaple dolejší jest nižší a prostší (viz řez podélný na obr. 241., půdorys na obr. 242.). Má klenbu křížovou o dvou polích s ostrými hra-

rTTTTTTTTTTTTT

JI

•lili

wW

MMWy,

!»

d/nv

Ulil

f Obr. 244. Plasy. Kaple „královská“. Konsoly a profil římsy v kapli dolejši.

námi; v trojbokém závěru vybíhá klenba z ozdobných konsolek, většinou již k nepoznání otlučených; jedna z nich měla tvar korunované hlavy (viz obr. 244.). Okénka jsou hrotitá.

I97

.. 7 Mnohem ozdobnější a vyšší jest kaple hořejší (viz vnitřek na obr. 245., podélný řez a půdorys na obr. 246., detaily na obr. 247. a 248.). Presby-tářík na straně východní třemi boky zakončený má ve všech pěti bocích po okénku hrotitém. Hrany okének jsou obroubeny oblounem. Klenba žebrová. Žebra profilu oblounového vybíhají z oblých přípor. Přípory mají pěkně tesané lupenovité hlavice.

za

Vítězný oblouk polokruhový, pilíře jeho profilovanou římsou

končené.

Malá lod má dvě pole křížové klenby. Žebra téhož profilu, jako

v presbytáříku. Svorníky rosettovité dvojího různého vzoru.

Přípory oblé

R.

ÍÉS

íí

ír;

i-i

ýíHir

22

i ; j

Li v

-m

ÍJŘ

Obr. 245. Plasy. Kaple „královská“. Vnitřek kaple hořejší.

s trnoži a listovými hlavicemi. Uprostřed stěny severní spočívá přípora na jehlanové konsole ve výši 1-08 m nad zemí umístěné. Na straně jižní dva veliké mělké výklenky jedva znatelně zahrocené, na hraně oblounem profilované; pod výběhy záklenky lupenovité hlavice.

Nad oltářní mensou obraz na plátně „Kristus zjevuje se Marii Mag-dalské“, dobré, ale zašlé dílo Jana Kryštofa Lišky.

Ve věži hodinový stroj z r. 1720, ozdobený v rozích podstavce ze železa kutými kyticemi a uprostřed ve spirálovém kování umístěným ciferníkem, na němž nápis: „VT CERTVS DIrIGAR DIRIGENTI FIAT IPSI DIRECT 10“. (Viz obr. 249.)

KRYPTNI KOSTEL SV. VÁCLAVA, původně malý kostelík gotický, potom r. 1703 rozšířen přístavbou ve slohu barokním se dvěma

gjjp

cWIO O

2    3    4    5    6    ? 8m

. ..„i.

Éfl

ip

■M

Obr. 246. Plasy. Kaple „královská“. Podélný řez a půdorys kaple hořejší.

liT

#ggř§P§

ál.

Ü*

1cUn-

tfagw

fSr^7. 1

«■

ŠĚ

BH

„■in)

•:i|

ili

Obr. 247. Plasy. Kaple „královská“. Svorníky a hlavice přípor.

,

Í-II--II — -li-

I

»

€P

ra-j

mm

v

i,

Z—11

m

,

í¹

;

r

f w

mm

I

m

1:11

mm.

C4

r

1

\

V.

wm

32

i

m

IL

v

%

»

lil

I

&

;

lilii

T

Obr. 248. Plasy. Kaple „královská“. Hlavice; patka a konsola připor; profil žebra.

Ěl

í

pp

M

■—«—•

•o

8 r oři

il

Wl

rm

mvj

mi

IM

m

v

věžema v průčelí, jež pokryty byly báňovitými střechami zakončenými lucernovitými vížkami (viz obr. 250.); roku 1826 dle návrhu architekta Krannera přestavěn v knížecí hrobku (viz obr. 251.). Při tom hořejší část

••

f" y

dû

’v

»V;

â»

11

’-T

r*g

il

m

■i

.ÿf-

r. , i

Ml i

üti

,%f

v*

y?

Obr. 249. Plasy. Sýpky. Hodinový stroj.

obou věží byla snesena a vnějšek upraven střízlivým slohem klassici-stickým. Průčelí rozčleněno čtyřmi pilastry s římsovými hlavicemi,*a zakončeno velikým trojhranným štítem římsovaným; nad tím zvedá se

■WM

'■

I a “JP

I t l

Ksj

i®

rc

Obr. 250. Plasy. Kostel sv. Václava před přestavbou.

hranolové zdivo vzniklé spojením zdivá někdejších věží. Ve zmíněném trojhranném štítu znak Metternišský, pod tím ve vlysu nápis: C. W.

L. P. A METTERNICH EXTR. ANNO MDCCCXXVI“. Uprostřed průčelí vchod obdélníkový, ozdobený římsou trojhrannou. Ke vchodu vede dvouramenné kamenné schodiště, v jehož čelní zdi nalézá se polokruhově sklenutý vchod do krypty.

Presbytář třemi boky zakončený, loď obdélníková. Klenba valená výsečová. V bocích lodi na každé straně dvě okna obdélníková, polokruhově sklenutá.

\í

í;'

íi

sa

rra

KS

li .

..Ě3L-. S T r í řTTT r

7-

wzzmtrr

M

§

i

«

[Obr. 251. Plasy. Kryptni kostel sv. Václava.

Na šikmých stěnách presbytáře dva veliké obrazy na plátně od C. Hemerleina: ,,Sv. Václav“ z r. 1844 a „Sv. Kliment“ z r. 1849.

V sakristii nad vchodem zazděna deska z katakomb římských s ná-

pisem:

SAIVBBIVS MAXIMINVS BENEMERENTI CONIVGI VALENTINAE QVAE VIXIT MECVM ANNIS XXXV MENS. III. DEPOSITA XIII. KAL. SEPT. IN PACE.

Deska tato byla sem darována r. 1828.

V přízemí pod celým kostelem prostranná hrobka s plochým stropem podepřeným dílem hmotnými pilíři, dílem oblými sloupy.

Zvon 0-50 m vys., 0-70 m v prům., úplně hladký až na nápis: „VOCANS AD PRECES FRACTA RESURREXI CLEMENTIA CLEMENTIS PRINCIPIS DE METTERNICH MDCCCXXVI, NOMINE S. WENCESLAI DONATA, REFUSA A CAROLO BELLMANN PRAGAE 1828“.

Před zámkem oblý sloup s barokní kamennou sochou sv. Bernarda. Na stylobatu monogram opata Tyttla a nápis: ,,ANNO MDCC PATŘI CASTITATE DEALBATO, NOSTRO VERBO VITAE LAUREATO, BER-NARDOJN GLORIA SUBLIMATO, SANCTO CHARITATE VULNERATO“.

A a

Podvorov (Potvorov).

Sedláček, Místop. sl. 721. — B. Grueber, Die Kunst des Mittelalters in Böhmen v „Mitteilungen der K. K. Central-Commission“ CXX—CXXT.—• Lehner, Dějiny umění II., 95. — Neuwirth, Geschichte der christlichen Kunst in Böhmen bis zum Aussterben der Přemysliden 219 n. — Podlaha, Posv. místa III., 92.

FARNÍ KOSTEL SV. MIKULÁŠE, krásná stavba románská ze třetí čtvrti XII. stol. (Viz půdorys na obr. 252, pohled na obr. 253.

/i-

m

____.____J

dJ3 O 11111111111

Obr. 252. Podvorov. Kostel. Půdorys.

Zbudován z kvádrů pečlivě tesaných. ’-■

Skládá se z obdélníkové lodi a polokruhové apsidy.

Zevně kolem celé stavby obíhá kamenný profilovaný trnož (viz obr. 254.). Boky lodi rozčleněny jsou lesenami (viz profil jejich na obr. 255.)

, ........ I StyMi

Hpgi

MÄPifeF^Eäi

■<• -r: r • - .«toi

î»

:•»

H?

rr.*'

wff ' il

mi

çjTva

H fil

Ht

■iam

gj

- I^^aag&íťis^-;    ' ^-.af ■ r*

- — :Jagfeùs, ■..-- .- f 1

Obr. 253. Podvorov. Kostel. Pohled.

v pět ploch nestejné šířky (prostřední nej širší, pole po jeho stranách téměř o polovinu užší, obě krajní pole o něco užší nežli pole střední). Leseny spojeny jsou nahoře navzájem úhledným obloučkovým podřímsím (viz obr. 255.). Obloučky spojeny jsou dole články rovnými. Nad obloučky jde řada vyhloubených čtverečků. Pod střechou táhne se profilovaná římsa zakončená značně přečnívajícím článkem odkapním, jehož zbytek zachoval se jen v rohu severovýchodním.

Obr. 854. Podvorov. Kostel. Profil trnože a lesen.

Ji

Obr. 255- Podvorov. Kostel, Římsa a obloučkové podřímsí na lodi a apsidě.

II.:

s®

=j

:i

ta

lil¹¹

imĚSMgiKwmm«

-••i

■■mi

mni

wammim

<*J O 1 2 3 V -5 6 1 8 9 lOdm

pil

SidlllltlSTlllfPLäfc

\tí\Í

ni??

Üi

mm

Obr. 256. Podvorov. Kostel. Okno.

7~

2U

O Ol'“’

E/J

ÉĚĚm

H    I    II    I    1    I    I I liiiiiiiiil

"■m 6    S    L 9    S    *    ç

-44

-,

'i

mm

1 ••i¹.),

■n i

ii"

Yi

v*

r*~j

S=C:

SÄS

,4

if., j§? ß. fMíJg Vjv ýrtJ

•i

jpg*' i

r]

S»

I]i

•fea

3&S-:

fi£

fe

----TS1

•~

L>* K?

■fk

?Mx*

:tl

li

li

•íí

ÜF;

o-..

-I

•i-'- '-Mm

vj

mí

V V-4

V?*-,

I4Ä

-•

íř*

Obr. 257. Podvorov. Kostel. Pohled na presbytář.

Vnějšek apsidy rozčleněn čtyřmi lesenami v pět polí. Ozdobné pod-římsí jest tu ještě bohatší nežli na bocích lodi. Obloučky spojeny jsou dole navzájem stejnými polokruhovými články obloučkovými, takže vzniká ladná vlnitá linie jednotlivé lišeny spojující. Pod římsou táhne se vlys vyplněný malými obloučky spojovanými dole navzájem obloučky dvojitými.

'Pfr'-

gPgppp

tm

%    V:;

N '\,v

\ ' ^

agaR^ta

\; \

i    .    '

~ jjl

mt

RÜ

W «“SSani

fe lr :

f i?

•v

4 ri

/Ir

fi

■àf\

%M

íh ‘

?}

Sï

lig í *

-

-Ær-

IP«*

■

&8šr

;

4*»

**WR

Ipfeife?

Obr. 258. Podvorov. Kostel. Portál.

Nad tím táhne sezubořez a posléze profilovaná římsa (obr. 255.). V koutech, kde apsida ke zdivu lodi se připojuje, nejsou leseny; ozdobné podřímsí přechází i na východní zdivo lodi a připojuje se k nárožním jeho lesenám.

Lod má na straně jižní čtyři, na straně severní tři okna vysoko v jednotlivých zmíněných polích pod římsou umístěná, s bohatě článkovaným

ft

g?

I I I ■—I—I

Obr. 259. Podvorov. Kostel. Profil portálu v jižním boku lodi. Profil portálku vedoucího na emporu.

55

'jim

li

..........Æ&

.......ZM

Ko

řVWiJ

JT

Ji

il

Obr. 260. Podvorov. Kostel. Hlavice připor na podpěrném pilíři pod kruchtou a na portálu.

ii!,b "r    ==r-¹¹—'~⁼⁼TTii'.!!,i,Ť#^', i'ijimi1|l,nnï^--:ïï^

TP*

{!

1¹'

ii.

pi

imâ__.....

SmiiOail

I,

il.

ay

cmft) 0    1    2    3 V 5 6dm

řn-H—l Í ■ -!—\—l

;'SS

i®

p?|

;is

p§

n~

1

1®

~

■ 'i •

11

-MW

jpjj~

i.

\ \

jj&Š£§ř

■m

t.

mm

t;

mwmÉ,

¹ ' v ' ~

1 wir iiihhiiii ■ J

•ß

•«*

a;

'•'S.

Obr. 262. Podvorov. Kostel. Kruchta.

ostěním. S okny těmi co do tvaru shoduji se okna v apsidě. (Viz obr. 256. a 257.)

Ve štítu východním zachovalo se kruhové okno s profilovaným ostěním a se stopami vylámané kružbové výplně.

Uprostřed jižního boku lodi portál. Ostění jeho má čtvero pravoúhlých odstupnění, u nichž střídají se oblé sloupky a hranolové pilířky (viz obr. 258. a 259.), spočívající na společném trnoži a attických patkách.

Sloupky mají hlavice krychlové, ornamentované: dvě ozdobeny proplétajícími se kruhy s propletenou jimi vodorovnou páskou, dvě ostatní čtyřmi řadami lupénků nad sebou (viz obr. 260.). Nároží pilířků profilováno jest karnisem, ale nahoře i dole ponechána ostrá hrana. Vertikální část portálu zakončuje markantně profilovaná krycí římsa, rovněž pravoúhle odstup-něná. Polokruhové zaklenutí portálu má střídavě články oblé a pravoúhlé,

e;

Obr. 263. Podvorov. Kostel. Kamenické značky.

karnisovitě na hranách profilované, článkům části vertikální odpovídající. Tympanon polokruhový, hladký. Nad portálem mezi oběma lisenami táhne se profilovaná římsa, pod níž jest zubořez a obloučkové podřímsí (viz obr. 261.). Portál zakryt nevkusnou předsíní, přistavěnou r. 1741.

Zadní část lodi zaujímá mohutná krásná kruchta (viz obr. 262.). Jest podklenuta klenbou křížovou o dvou polích, jež v předu uprostřed spočívá na mohutném čverhranném pilíři. Na patce tohoto pilíře spatřují

'MfťI

Jp

.à

v.

Cg

~ ÜB

T7

=iii

r.

.......O I 2 3H S6 7    8    9 jOdm

Obr. 264. Podvorov. Kostel. Přípory pod kruchtou.

se zajímavé kamenické značky (viz obr. 263.). Uprostřed boků má pilíř oblé polosloupy. Z pilíře jdou k oběma zdem bočním, jakož i ke zdi západní polokruhové oblouky, opřené o polopilíře uprostřed rovněž oblým polo-sloupem opatřené. Veškery pilíře a polosloupy spočívají na patkách at-tických. Hlavice polosloupů jsou krychlové, jednak s prostě vyhloubenými plochami, jednak s proplétajícími se řemínkovitými ornamenty, jednak

T4

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Královice.

soustředěnými polokruhy rýhované (viz obr. 260. a 264.). Pod kruchtou v rozích jihozápadním a severozápadním jsou oblé sloupy čtvrtkruhové, z jejichž hlavic jdou k pilířům předním oblouky přístěnné.

Z podkruchtí vedou na straně jižní dvě kruhová malá okénka s velikým, silně vyšpalettovaným ostěním, na vnějším okraji kruhovým ob-lounem ozdobeným (viz obr. 265.).

Il'

ÍIMrn

/£ 1

rh

tei

ri

Pí i i i i i )

Já

Obr. 265. Podvorov. Kostel. Okénko v podkruchtí.

Patro kruchty (viz půdorys na obr. 266.)' bývalo podobně sklenuto, jako přízemí, ale ozdobněji. Z klenby té zachovaly se pouze při stěně západní pilíře s polosloupy, podobné úpravy jako v přízemí, jakož i výběhy oblounových žeber a pásů přístěnných.

Na straně dovnitř kostela mívala kruchta nepochybně plnou zeď, v níž byl vchod jdoucí na malý pavlán nad středním dolejším pilířem zřízený. Později byla ona zeď odstraněna a ponechána toliko dolejší její část jako zábradlí kruchty; prostřední pavlán dosud se zachoval, ač hořejšek jeho nahrážen nevkusným železným zábradlím. Pavlánek spočívá na hranolovém pilastru vybíhajícím z římsy nad předním polosloupem řečeného pilíře. Dolejší část pavlánku jest římsovitě bohatě profilovaná; v náro-

žích pavlánku zachovaly se dolejší zbytky oblých sloupků s patkami ozdobenými nárožními drápky ď

V    západní zdi patra kruchty zachoval se portálek s profilovaným ostěním (viz profil na obr. 230.) a okno, jehož ostění má tentýž profil, jako okna ostatní.

V    síle severní zdi vedou kamenné schůdky vzhůru.

Nízká nevkusná věž v západním průčelí jest z r. 1825, schodiště k ní přistavěné z r. 1836.

Nevkusná sakristie k apsidě přistavěna r. 1785.

Uvnitř apsidy obíhá při dolejším kraji konchy profilovaná římsa. (Viz obr. 267. a 268.)

Obr. 266. Podvorov. Kostel. Půdorys patra kruchty.

Polokruhové zdivo apsidy přechází pravoúhlým odstupněním ve východní zdivo lodi.

Ve východních rozích lodi stojí štíhlé oblé sloupy s krychlovými

hlavicemi.

Zmíněná římsa pod konchou obíhající pokračuje až ke krycím deskám těchto sloupů, splývajíc s jejich profilací.

TUP

I P*

Obr. 270. Podvorov. Kostel. Faksimile nápisu

na zvonu čis. i.

Hlavní oltář (se.starou kamennou mensou; viz profil její í&|j na obr. 268.), ranně barokní z r. 1673, s hadovitě točenými sloupy⁻\gsII po stranách. Uprostřed ve výklenku barokní soška ,,P. Maria ^11 s Ježíškem“ vně po stranách na konsolách sochy ,,Sv. Mikuláš“ ěd a ,,Sv. Bernard“. Nahoře uprostřed mezi jsll šikmými úseky římsovými kartuše s reliéfem ,,Žehnající Bůh Otec" (poprsí),

*ř<|| na zmíněných úsecích sošky „Sv. Kateřina“ a „Sv. Barbora“.

Ve zdi apsidy malý gotický II sanktuářík s kamenným pažením,

S jež zakončeno jest trojhranným štítkem £5 vyplněným ostrohrannou trojlistou slepou kružbou.

j§

tm 10    0

3 VíUn

Na bočním oltáři při severním boku lodi barokní krucifix a rovněž barokní socha „P. Marie“.

Na bočních stěnách lodi zavěšeny |S?|| dobré obrazy na plátně, z druhé pol. XVII. stol., sešlé, v řezaných, festony obtočených rámcích:

§    1. Kristus sklání se s kříže k sv. Bernardu a oběma rukama

Mni jej objímá. Dole chronografický nápis: „ET AMpLIVS El FAVET g IesV saCrata DeXTERA“ (1678).

MM    2. P. Maria podává sv. Bernardu Ježíška. Dole nápis:

S „IesVM VIrgo eXporrIgIt DI-

Ç|| VO PATŘI IN OSCVLA“ (1686).

Kalich. Kuppa stříbrná, po-1^11 zlacená, na ní tepané stulené andílci UL MM hlavinky a dekor stuhový i festonový. ^

^->11 Noha hrubě provedená, nová.

Křtitelnice barokní, ka-1311 menná. Nádrž ozdobena vypuklými lupeny z dolejška vzhůru jdoucími c> a nahoře polokruhově zakončenými.

^|| Podstavec prostý, vypouklý, na jednoduše profilované noze. (Viz obr. 269.) JÉ Zvon o-68 m vysoký, 0-82 m _| [j <Qii v prům. Nahoře kolkolem minuskulový § nápis: „Jtoo Hh bomini * imlesimo *

§ rrcc Isexx H8 \x + farfttm * (Esů *

o]| íjoc opus per * magtsfnmt * (Egibttmt be pr H8“. (Viz faksi-mile na obr. 270.)

Ve štítu farní budovy kamenný opatský znak s písmeny F. H. A. P. a letopočet 1758.

Obr. 268. Podvorov. Kostel. Profiř římsy v apsidě, konsola v lodi, profil mensy.

k,

\\

li Tím    JI' {

(=ř

li

i dm

Obr. 269. Podvorov. Kostel, Křtitelnice.

t-

íf

J§ : f

PSí

f-

El

gs

■f-

u- K- ' ••

!í

trtr

tass

tm

JTTI-—1 “

rl;

f*

lil

(t.

| *v

S'A

Obr. 271. Preitenštein. V levo v pozadí zříceniny hradu, v právo v předu zámek.

Preitenštein (Nečtiny).

Sedláček, Hrady XIII., 202.

ZŘÍCENINY HRADU na vrchu nad údolím Nečtinským. Rozsáhlé zbytky zdivá, ale bez architektonických článků. (Viz pohled na obr. 27JU, plán na obr. 272.)

VÁ-'-

.S

■■

r,ii

mm

ZÁMEK pod zříceninami, v nynější podobu z bývalé tvrze zbudované ve století XVII. přestavěn v letech 1855—1858 ve slohu I neogotickém.

. ...

Na pavlánu železná litá deska s nápisem: „Alphonsus cornes a Mens-dorff Pouilly hujus in XVI1° saeculo

a comitibus de Kokořowa errecti ca-

Obr. 272. Preitenštein. Plán hradu.

stelli reconstructionem in omnibus par-tibus et in stilo antiquo ordinavit et in annis D. MDCCCLV : LVI : LVII : LVI II ad finem gessit. Gaudio uxoris optimae carissimaeque et in signum amoris fidelissimi destinatum, tem in aetatis suae flore ab Omni-a Dietrichstein memoriae

ea au-

tissae

potente ad se vocata, illius Theresiae natae C per tempora futura dedicatum est.“

V kapli zámecké nad oltářem figurálně malované okno: Nahoře trůnící Madonna s Ježíškem mezi dvěma anděly, dole klečící rodina hraběcí, nejníže znaky Mensdorffský a Dietrichsteinský. Sign.:

,,C. Reiss pinxit Paris 1855“.

Na boční stěně kaple pěkný tabulový obraz ,,Sv.

Voršila šíp držící, setkávající se s papežem", prvá polovice XVI. stol.

F*¹* r>

•A

U parku kamenná socha „S v. J a n Nepom." v životní velikosti, barokní; na podstavci dvojznak pod společnou korunou a nápis:

„proteCt.orI Magno LoCI In aDVersIs Maria CaroLIna De ko-korzoVVa nata eX

PROSAPTA HART IGIANA BEATO IOANNl VOTO ET SOLERTE PlETATE EX-trVXIt“ (1759).

HROBKOVÁ KAPLE vystavěná r. 1858, rotundo-vitá stavba s kopulí ve slohu

if'

w- .

ÜSM

fl

SP

Obr. 273. Preitenštein. Hrobková kaple.

moderně-románském. Nad průčelím plastický znak Mensdorffův a deska s nápisem ,,RESURGENT“. V tamburu veliká okna polokruhově sklenutá. Uvnitř kolkolem otevřená prostora arkádová, v níž stojí rakve. Na mramorovém oltáříku krucifix v životní velikosti z kamene tesaný, sign.: „Em. Max inv. et fec. Prag 1858“.

UmbftexJti

____-Ai

*A-

ofl

cjirech.Ld

•v

MonasUriiLm

Sri

mim

'/>a

JpíS—

nag

ÆmËMfâ.

xs

V!

L,

L%J

Obr. 274. Rabštýn r. 1712. Dle rytiny P. Mauritia Vogta.

Rabštýn, Rabštein (Rabenstein).

Bernau, Album der Burgen u. Schlösser im Königreiche Böhmen I., 96—104. — Sedláček, Hrady XIII., 137—142. — Podlaha, Posvátná místa III., 96—102.

MĚSTEČKO malebně položené na ostrohu řeky Střely, se zříceninami starého hradu, s kostelem, bývalým klášterem a zámkem. (Viz na obr. 274. pohled z z. 1712 ďe rytiny P. Mauritia Vogta, na obr. 275. pohled asi z r. 1850 dle lithografie J. Russa, kníž kresbu zhotovil V. Mörstadt, na obr. 276. pohled z doby nynější).

FARNÍ, drive klást, kostel sedmibolestné

PANNY MARIE, vystavěný v letech 1766—67, pěkná stavba barokní. (Viz půdorys na obr. 277., pohled se strany na obr. 278.)

Průčelí segmentovitě v před vypjaté, pilastry s římsovými hlavicemi ve tři části rozvržené. Uprostřed vchod, nad ním veliké okno ozdobené nahoře zalomenou římsou. Po stranách výklenky s barokními sochami (světec mnich s křížem v rukou a s mitrou u nohou, a světice mniška, po jejíž straně podstavec s knihou). Nad středem průčelí zvedá se věž se

'&*

iàk-"

te,

•■Éæ i > SHK

fc/jf

tpi

S»j

kMjï ■:

’Vi

tv

" - ,ji

K'-

«SêNt®

Sfe

r> j

fjtà

ù&Z

Obr. 275. Rabštýn. Pohled asi z r. 1850. Dle lithografie, k níž kresbu zhotovil V. Mörstadt.

T*

•>

'/n_

’ J ; «SMÉ

• ' •‘..•v

FÎT*

c

v?

là*;?

»ÆW'- *u

0«    ' NCjs^.

• *. ■

r,jœfe • £*>

M

*■

Ém ■! 11?

'T .

li

ni

10

cttr.10 0

lllllllllll

Obr. 277. Rabštýn. Půdorys kostela a bývalého kláštera.

střechou báňovitou, plechem pobitou; v průčelní zdi věže výklenek se sochou „Bolestná P. Maria“.

Kostel stojí na vysoké terasse, na niž před průčelím vedou kamenné schody.

Presbytář jen o něco málo užší nežli lod, mělkou velikou kon-chou zakončený.

Vnitřek rozčleněn pilastry s barokně-kompositními hlavicemi, nesoucími trojnásobné římsoví, z něhož vycházejí klenbové pásy.

Lod má dvě pole plackové klenby, oddělená dvojnásobnými pásy napříč jdoucími.

Okna vysoká, obdélníková, nahoře zazubená a segmentem sklenutá.

..i

V dolejších prostorách věže do kostela otevřených upravena pavlánovitá kruchta a po jejích stranách oratoře.

Hlavní oltář (obr. 279.) veliký barokní, vkusných forem. Architektura, spočívající po stranách na sdružených pilířích a na dvojici sloupů, z nichž jeden hado-vitě točený, druhý rovný, hladký, vyvinuje se nahoře ve výklenkovité volutované zakončení, na němž nejvýše pod korunou socha sv. Barbory mezi andílky. Dole po stranách

í---i

~~Y

i c,"ý: ;

__

*¥L..    ^

Mt rm

ml

i -H

:i

■11

■i-

jkv

Nnv

Ly

a- t^s

-iii

■. Mm

M    s

p- #šf

í; ♦ ■ Ä

g»

rTN

u⁻ -

u_

t*

-.'v ^ - ■ ~.*í    ^-"ügyp

pj

itm

^ Obr. 278."Rabštýn. Kostel. Pohled se strany.

sochy ,,Sv. Augustin" a světec-řeholník s křížem v pravici a s knihou v levici, u jehož nohou mitra. Uprostřed dobrý obraz na plátně: „Bolestná P. Maria na klíně s mrtvým tělem Ježíšovým, jež andělé podpírají“; kolkolem andělé. Při dolejším okraji na obraze vymalován znak (v něm zelený topol), pod ním písmena: A. L. V. T.

A

"W ■

&

; ff i

«• '

.

Jtel

.víř‘

.

s

••

■ ■ .

;

PSi

m

■

*'

'é

P.

■ ' ^

ÍH

/

*># . ~ž

, •'

V

—‘ a

*•.

Jj

Ji

;/v

%

r/

'■'■i

i

a

s

V#

£

-

&

/ "H :

* :

V

l. ' ■

4:

m

m

Ü

v*:

I

-X'

|£y

A

fc

.

- : l

Sk*

I

91

,■

II

k

«

*$4

{ř jCTi

1 ^

ř u

j*C

-71

i

•x

.

iPíá:

Ji';

I

■

J-i

»

l/jtí

L

5* ,

2|

iTjs

ižl

C^j

P

■ -j

.š?

Ji

.    i

f

■ i

♦

;

■kV'

< >

f‘A

S4

■ \ »

r

■*

*5

<>V

m^íiM

S

__

D

_

£■

Kazatelna barokní; řečniště polygonní, v nárožích andílci ka-ryatydy, v bocích v mělkých, nahoře lasturami vyplněných výklencích sošky evangelistův, na stříšce andílci s nástroji umučení, nejvýše zmrtvých-vstavší Kristus.

V lodi při šikmých stěnách po stranách vítězného oblouku oltáře barokní. Nad mensou zasklené skříně s kostrami světců. Nad tím ploché římsované nástavky s vyřezávanými festony. Nahoře úseky římsové se sedícími anděly, uprostřed nich obraz v obláčkovém rámci. Na oltáři v levo stojícím obraz: ,,Sv. Jan Nep. klečící před obrazem P. Marie Staro-

¹

Dle Corn. Stephana obdržel za malby ty 200 zl. (o. c. p. 40).

²

t

V/

pí i <af

Obr. 280. Rabštýn. Kostel. Madonna s Ježíškem. Kopie z r. 1657 dle Albr. Diirera.

boleslavské“, po stranách sošky ,,Sv. Florián“ a ,,Sv. Barbora“, nahoře obraz „Smrt sv. Juliany“.

Na oltáři v právo stojícím dole obraz „Kristus sestupuje s kříže k sv. Peregrinu a uzdravuje mu nohu“, nahoře obrázek „Sv. Rodina“, po stranách sošky „Sv. Roch“ a „Sv. Kateřina“. Obrazy i sošky obstojné práce barokní z XVIII. stol.

Při bočních stěnách lodi naproti sobě oltáříky barokní, na obou sochy andělů držící obrazy: na jednom „Sv. Martin“, na druhém „P. Maria Pomocná“, slabé práce XVIII. stol.

V presbytáři zavěšena na stěně zdařilá stará, na dřevě malovaná kopie obrazu Albrechta Dürera „Madonna s Ježíškem, jenž drží nakrojenou hrušku“ (poprsí), 52-5 cm vys., 40-5 cm šir.; v hořejším rohu monogram skládající se z písmen I. R. C. ‘ a letopočet MDCLVII. (Viz obr. 280.)

V bočních stěnách staré náhrobní kameny, z někdejšího farního kostela sy. Matouše, r. 1792 demolovaného, sem přenešené:

1. 1-93 m vys., 1 m šir. Cervenohnědý mramor. Ve střední ploše pěkně tesaný znak se zajímavě stilisovánými fafrnochy na způsob lupenových rozvilin gotických (srvn. Kolář, Českomoravská heraldika 233).

w.

; na

msm

r;|

;>tmtatrnríf

*■"........áeSSlr

■■

g uaflHirrtinT;'

an

K»

I öfftpÄ

a'

5*

-v

y ".yyy

■ïjzd ' ř¹

i#-

5 SJSEŠ

-■■i«

il

ig|í

w ' - S:

Si

lit

mmm

č|Í

ms

fcy.

Et"r_

JsjPPi

Obr. 28r. Rabštýn. Kostel. Náhrobní kámen Buška z Kamenné Hory.

Obr. 282. Rabštýn. Kostel. Náhrobní kámen hraběte z Ortenbergu.

Na okraji nápis: + 03no ■ bnj • W° ■ cccc • x*xtuD ff ■ ň • unie - fejïtmt • frj • oif j • obpf • Bobtltž * eí * iMrennoa • bns - Bojjko - be • Iapibeo • IDoníe - ef • břts -m Babflíein • oraíe - beu • pro • eo. (Viz obr. 281.)

2. 1-68 m vys., o-8i m šir. Cervenohnědý mramor. V dolejší části znak v gotickém kružbovém orámování; na okrajích a v části hořejší vhlou-bený nápis: Badj - tri jít • rmjers - lieben: Jjerm- ©epuríl;. ffll • cccc -1 x*xtu -Sar • ijï • gefïorbe • b • fjodjgeborn * ije’r • řjer • ^ebajïtan ■ b • tüger • ©raue ■ jue -

DrfenBrrg * am - ^urtfag • rttjî - narfr - ber • bretj - ^eiligen - fumig • fag - bé -grf • gnab. (Viz obr. 282.)

Kalich stříbrný, pozlacený, 20-5 cm vys., hladký, s nohou šesti-lupennon, s rytým ověnčeným znakem Pottingským. Značka Augšpurská.

Zvony. 1. 0-62 m vys., 0-75 m v prům. Nahoře kolkolem prázdný pás; pod tím andílkové držící festony. Na plášti P. Maria nesená anděly. V zadu znak zvonaře a nápis: WENZEL PERNER HAT MICH GEGOSSEN IN PILSEN 1857. Vše to hrubě provedeno.

'Ad

;.w

r. '

Jití

[_ Obr. 283.^Rabštýn ceniny okrouhlých věží a hradeb.

2.    0-48 m vys., 0-62 m v prům. Obhroublé festony a reliefy svátých. V předu hrubý relief „Ukřižování“ a znak zvonařův s opisem: IACOB WILHELM SEITZ IN PILSEN 1775.

3.    0-40 m vys., 0-48 m v prům. Obhroublý rokokový dekor, v předu kartušový ornament a nápis: A FVLgVRE GRAND INE ET TEM-PESTATE LIBERA NOS SALVATOR CHRISTE. Na druhé straně relief „Kristus na kříži“, pod ním „Bolestná P. Maria“ a nápis: DOLOROSAE MATE! A SERVIS SVIS CONSECRATVR. Dole při okraji: I : G : KÜHNER PRAGAE.

V terasse kostela náhrobní kámen z pískovce tesaný. Nahoře nad lebkou okřídlená andílci hlavinka s přesýpacími hodinami, dole kartuše s nápisem: HIER RUHET IN GOTT DIE WOHLEDLE FRAV ANNA

■am#¹

rr-

_±

•r ■

’ lÉBj

.n

'V'-

MV

í¹

i™

Obr. 284. Rabštýn. Zámek.

SVSANA SCHNEIDERIN VON BERGLASFELDT GEBOHRNE NEBERCK-MANIN GEWESTE HAVBTMANIN IN RABENSTEIN SO A° 1695 DEN 30 NOVEMBER DAS ZEITLICHE GESEGNET.

Ke kostelu přiléhá neveliká jednopatrová budova bývalého kláštera servitského.

V    budově té za presbytářem kostela sakristie. V ní veliké jednoduché skříně; uprostřed jedné z nich veliký effektní barokní obraz na plátně: Ukřižovaný se sv. osobami pod křížem.

Vedle sakristie točité schodiště do prvého patra; střední jeho sloup zděný, zakončený nahoře ze dřeva řezanou hlavičkou Turčína.

TM

Obr. 285. Rabštýn. Půdorys zámku.

Hlavní schodiště široké jednoduché. Chodby klenuté.

Na západní straně městečka zbytky dvou okrouhlých věží (viz obr. 283.). Jedna z nich, z polovice již sesutá, stojí na skalisku poblíž kostela; od ní táhly se hradby, jež kdysi městečko obklopovaly. Část hradebních zdí táhnoucí se od této věže po svahu dolů k severu dosud se zachovala.

ZÁMEK východně od kostela. Barokní stavení jednopatrové s polopatrem, zbudované r. 1705 (viz obr. 284. a 285.).

m

W&m.

'4M

sm

m

;u

Vj

>p

r-r

r*í

-C

>«£ ' %%

ù*%

ř‘T

T*

‘‘■•i

II

S^Ti, 'ïi .lîi¹

: w ■ v à. '4

.

m*

■>■■

••V-Í “

iteWl

Â

•i

.•>

ÉÉSk

çTj

.*ggžg

n

■il'.

ait

pjg|

r7-:g!^

__: '

Ï^-.J

Igg

sa

ms

>

câpres

%àÉËÊ

:k^&ÊËM

wfc ’ ’

¹

S.--Í-:

g S

ÎEaÂgÊ^v' • '•

«SS?- • ^ ^

flg *-J

ÿ.

A

sp; «

Obr. 286. Rabštýn. Dřevěné staveni.

22Ô

V.

šzz?.

"TL.

12 «

isprešjs

r~i

ifír

P^N

r|l^% ‘

: - i4.

' ■ Ijl

• * V'-*,;-    .

Mí

re,*.

ba

SBaflPS-£

c*;

Obr. 287. Rabštýn. Kaple Lorettská.

Nad okny patra barokně zalamované římsoví s klenákem uprostřed, po stranách oken polopatra jednoduché pilířky konsolovitě zakončené, nesoucí rovnou římsu nad okny.

V patře na straně severní veliký sál obdélníkový. Strop malovaný, přemalováním pokažený. Ve středním poli geniové držící odznaky zlatého rouna, jednotlivé součásti rytířské zbroje a p. Na klenoucích se vzhůru velikých fabionech tyto výjevy: 1. Císař zavěšuje šlechtici řád zlatého rouna. 2. Příjezd šlechtice v parádním voze k moři, kde připraveny lodi k odjezdu; geniové držící znak Pottingský. 3. Oddavky. 4. Vítězoslavný návrat do vlasti. Mezi tím ellipsovitá okénka.

V jiné komnatě plochý strop se štukovým rámcem a obstojnou malbou XVIII. stol.: Jupiter a Juno v oblacích sedící.

Pilíře vjezdu do parku ozdobeny markantně profilovanými římsami a kamennými barokními vásami.

Za zámkem na straně východní zbytky staršího zámeckého stavení zbudovaného ve století XVI.

Uprostřed strmé cesty vedoucí z městečka směrem severovýchodním dolů k řece zbytek bývalého předbraní : zdivo do oblouku se zatáčející; v něm okénko obdélníkové s kamenným ostěním.

Stavení číslo 38. s přízemkem dřevěným a patrem z roubeného zdivá. Na průčelní stěně do ulice mezi okny upevněna ploše vyřezaná malovaná skupina ,,Ukř žování“

(uprostřed krucifix, po stranách P. Maria a sv. Jan Ev.), pod tím obraz na prkně „Sv.

Martin“. (Viz obr. 286.)

mm

Kaple Lorettská (viz obr. 287.) na svahu nad řekou Střelou před bývalými hradbami městečka, vystavěná r. 1671, obnovená r. 1805. Jednoduché obdélníkové stavení čko s plochým prkenným stropem. Uvnitř jest malý oltářík, za nímž na stěně vymalována jest hrubě architektura oltářní; uprostřed ní na dřevěném podstavci socha černé Madonny Lorettské z konce XVII. stol.

;’KS

Na boční stěně zajímavý obrázek ,,ex voto“, na plátně malovaný, neštěstí stavší se sřícením krovu při stavbě kaple; dole pohled k řece s mostem. Zajímavá malba po stránce kulturně-historické z konce XVII. stol.

Při silnici městečkem vedoucí ze železa kutý kříž s plechovou obrazovou tabulkou pod stříškou a s nástroji umučení po stranách; na kamenném podstavci vytesáno: H G M 1683.

(Viz obr. 288.)

Obr. 288. Rabštýn. Železný kříž.

Socha ,,Pietà“ z pískovce, slabá práce barokní; na podstavci: M. DOLOROSA. I. F. S. 1714.

Socha ,,Sv. Barbora“ z pískovce, slabá práce barokní; na podstavci nápis: S. BARBARA. I. I. A. W. 1714.

Při cestě k Manětínu:

1. Barokní zděná výklenková kaplička se sochou ,,Sv. Jan Nep.“

2. Kamenná socha barokní „Ježíš přítel dítek“, na barokním podstavci, na němž dvojznak: Pottingský a Manderscheidský.

fy,

•:.Fi

».

Wf

k:

ti

!■>

ÍÍÍImMÍ

fcSJi

*§

ř: V

kli

jW

Pjj

W]

bfy

b*

Wij

m;.,

,r

j§§

f-.

Sti

«i*

ÜSbS

ÉÍ§§11

ISSlltl

il

[mB

Obr. 289. Štít selského stavení.

Sedlec.

V dřevěném štítu selského stavení č. 15. výklenek, v němž dobrá barokní socha ,,Sv. Benedikt“; pod ní vyřezán letopočet 1777. (Viz obr. 289.)

Strážiště (Stradišté).

Sedláček, Místop. slovník 837. — Podlaha, Posvátná místa III., 104.

FARNÍ KOSTEL SV. MARTINA má krásnou polohu ve vy

soko položené pohorské krajině; ač jest to stavba poměrně nízká a nepříliš

Mmi

il I

uijî

an

-■ \è.Æ

Ji,

■*

%S-

•&r

^r$JTTW|r

■v. i

.-s-

■V"W:

'V

v»

Obr. 290. Strážiště. Kostel.

prostranná, činí výhodným položením svým, jakož i dvěma svými věžemi z dálky dojem kostela velikého (viz obr. 290. a 291.).

Ze staré gotické stavby pochází nepochybně jen zdivo presbytáře třemi boky zakončené a jednoduchými pilíři v bocích opřené.

Vše ostatní pochází z prvé polovice XVIII. stol.

Presbytář sklenut valenou výsečovou klenbou do pásů.

Obr. 292. Strážiště, Faksimile nápisu na zvonu č. 1.

QSANCT/láMARIASQRA.fPROsiMQSlsySZ.f TSMARCVSyLVCASžlQHANINF.S.SMATHŘVŠS Z........U'LüiySPLfrNlh

Při bocích presbytáře stoji nízké hranolové věže s báňovitými střechami břidlicí krytými a lucernovi-tými vížkami zakončenými.

Loď obdélníková. V každém z obou boků tři široká, polokruhovité sklenutá okna; podobná okna jsou i v presbytáři.

Loď má strop rovný s jednoduchým štukovým

rámcem.

Hlavní oltář barokní, jednoduchý; na něm obstojný obraz ,,Sv. Martin odsekává kus pláště, aby jej dal almužnou žebrákovi, v pozadí pohled do kaple, v níž světec svěcen na biskupství“; obraz tento maloval

.......; : j ? ?■ i í 11-14'

■b

Obr. 291. Strážiště. Půdorys kostela.

Jan F y art. Händl v prvé pol. XVIII. stol. Na hořejších krajích barokního rámce sedící figurky andílků: jeden s kalichem, druhý s berlou.

Nad brankami po stranách oltáře sošky andílků: jeden s knihou, druhý s polštáříkem, na němž mitra. Pod soškami v záklencích branek znaky: Lažanský a Černínský.

Šikmo v rozích po stranách vítězného oblouku barokní oltáře výklenkové s barokními dobrými sochami ,,Sv. Jan Nep.“ a ,,P. Maria".

Zvony: 1. 079 m vys., 0-97 m v prům. Nahoře kolkolem nápis: „O SANCTA 5 MARIA H ORA S PRO 5 NO S 1S5S2S5 3 MARCVS S LVCAS 3 IOHAN-NES S MATHEVS S (2. ř.:) GILGI S S PLZNIE“. (viz faksimile na obr. 292.). Pod tím pás gotických kruž biček. Na plášti relief ,.Madonna s Ježíškem“.

2. 0-62 m vys., 071 m v prům. Nahoře kolkolem minuskulový nápis: „Jtoo 8 domini 8 ifönilßj9m0 2

Obr. 293. Strážiště. Faksimile nápisu na zvonu č. 2.

gwncentgeftjmo 8 mjeftmo 8 itono S rjjïa s rantpana H conffala V‘ (Viz faksi-mile na obr. 293.)

Ve zdi hřbitovní na vnitřní straně za presbytářem kámen s vytesaným znakem opata Plasského Fortunáta Hartmanna, začátečními písmeny jeho: F. H. A. P. P. L. V. V. G. a letopočtem 1765.

.'A

tm

m.

K*

i-k

i®

§>■ ■

■f'

■ "JL. . . f

sg

•v;

Obr. 294. Stvolny. Kostel. Pohled.

Stvolny.

Sedláček, Místop. slovník 846. — Podlaha, Posv. místa III., 103.

FILIÁLNÍ KOSTEL NAROZENI P. MARIE stojí uprostřed

hřbitůvka obstoupeného vysokými topoly. Z lámaného kamene, omítnutý. Střecha šindelová, na ní cibulovitá dřevěná

vížka, rovněž šindelem pobitá. (Viz pohled vnější na obr. 294., půdorys na obr. 295., vnitřek na obr. 296.)

1 1 ? -í-i—r i

Lod obdélníková, presbytář v půdorysu obdélníkový jest jen o málo užší nežli lod.

Okna mírně zahrocená s jednoduše profilovaným ostěním, v lodi zevně polokruhově zaklenutá.

-    ry=ÇP

Obr. 295. Stvolny. Půdorys.

.m

:;gp

■ji

•.

§    feleèt wJwtsfK/u

ul

■ Ï-

Is

jýfb

.■j

«Ss-r—

#ii

#«

»an

«an

Obr. 296. Stvolny. Kostel. Vnitřek.

Stropy v presbytáři i v lodi ploché.

K severnímu boku presbytáře přiléhá sakristie valené sklenutá se

střílno vitým okénkem ve zdi východní.

Vítězný oblouk hrotitý, na obou stranách sešikmený.

Hlavní oltářík rokokový z r. 1794. Po stranách sloupky s hadovitě točenými dříky. Vedle nich zevně na konsolách

na plátně ,,P. Maria Pomocná“ umělecky necen-ný, v nástavku malý obraz „Korunování P.

sochy: ,,Sv. František Serai.“ a ,,Sv. Antonín“.

Uprostřed obraz na plátně: ,,P. Maria mezi anděly v oblacích se vznášející“, nahoře malý obrázek ,,Sv. Markéta“.

V lodi u vítězného oblouku pěkný ranně barokní oltář z r. 1664. Po stranách sloupky hladké, jejichž dříky jsou ozdobeny dole festony, a la-lokovité rozviliny. Obraz obr. 297. stvoiny. Náhrobní kříž. thový lupen.

Marie“. Nástavek má po stranách vkusné konsolo-

vité pilířky. Ve vlysech pěkně řezané rozvilinové ornamenty.

Lampa pro věčné světlo mosazná, barokní, s plnými stěnami, s hrubě litými karyatýdkami an-dílčími, na jejichž spodní části hrubě vyryt akan-

Zvony: i. 0-58 m vys., 070 m v prům. Nahoře mezi barokními ozdobnými pásy (andílkové držící festony) nápis: REFVSA AO : 1746 SVB EXCELL : DNO : DNO : COMITE PHILIPPO DE KOLLOWRAT DNO IN RABENSTEIN. Na plášti relief „Madonna v oblacích“.

2.    0-48 m vys., 0-46 m v prům. Nahoře mezi ornamentálními pásy nápis: „IN HONOREM DEI OMNIPOTENTIS ET B. MARIAE V. FVSA EST A° 1677“. Na plášti na jedné straně znak, pod ním nápis: „IOHANN SEBASTIAN GRAF VON PÖTING HERR ZU RABENSTAIN“. Na druhé straně v renaissanční arkádě relief „Madonna v oblacích“, pod tím na okraji festonovaná oválová kartuŠka snápisem: „STEPHANVS PRICQVEY CIVIS CLATTOVIENSIS ME FVDIT.“

3.    Nejmenší s ornamenty barokními téhož způsobu jako na zvonu č. 1., tedy asi z téže doby a od téhož zvonaře.

Na hřbitově pěkně ze železa kutý kříž náhrobní (viz obr. 297.).

V

Sebíkov.

O zbytcích tvrze viz Sedláček, Hrady XIII., 126.

Tejnice Mariánská (Týnec Mariánský).

Karel Appel, Dějiny poutního chrámu Zvěstování Panny Marie v Tejnici u Královic. V Brně 1886. — „Květy" 1886, 342. — Podlaha, Posvátná místa III., 21. —

1®

-i

,1

i si i jü

fse

■    I ■ >c k

Obr. 298. Tejnice Mariánská. Pohled od západu.

23 4

tli

&

b».

D'-

plp

«»....

f. »

v;

fe3B£v=

Bf

-I

<■ - -

Lí.—1:

¹ I IP

'ï'sr g

y itMiïÊLk

ím Æ

J-W-VU • *    -    /■ "

Obr. 299. Tejnice Mariánská. Pohled od východu.

Jos. Strnad v Ottových ,.Čechách“ IX., 150. — ,.Mariánský Týnec u Královic. Půdorys, dle skutečnosti vyměřený a vystavený [na Zemské jubilejní výstavě 1891] prof. V. A. Velflíkem v Praze“. — „Mitteilungen der k. k. Zentralkommis_ion“, Dritte Folge, IX (1910), 497.

někdejší poutní chrám zvěstovaní panny

MARIE A PROBOŠTSTVI CISTERCIÁCKÉ, velikolepá stavba

iy

••'dR

<r

"Á

1‘

m!

M k I Jg;

WĚ&Á

li

pm

•Psí

i á:

:í

r: #7;

Wi

’ -Žr-

v'“ -- YÍ.T-

barokní, nyní ve zříceninách. Základní kámen položen r. 1711, se stavbou započato r. 1720, stavba z hrubá dohotovena r. 1751, úplně dokončena svěcena r. 1764. R. 1785 chrám i proboštství zrušeny, budovy ponechány zkáze. (Viz na obr. 298. pohled se strany západní, na obr. 299. pohled se strany východní, na obr. 300. pohled se strany severovýchodní.)

a vy-

‘■B

Obr. 301. Tejnice Mariánská. Půdorys.

Chrám má v půdorysu podobu rovnoramenného kříže s otupenými rohy s čtvercovou částí střední (viz půdorys dle prof Velflíka na obr. 301.). Zbudován jest z cihel, jen některé částky architektonické jsou kamenné.

Nad středem mohutná kopule s lucernovou vížkou. Kopule bývala kryta mědí, lucernovitá vížka ji zakončující měla střechu cibulovitou. Čtyři ramena chrámu měla nízké střechy jehlanovité, prejzy kryté. Kolkolem střech bylo kamenné ballustrové zábradlí, ozdobené kamennými vásami.

Uvnitř v nárožích pilíře s barokními kompositními hlavicemi se šesti-paprskovou hvězdou v abaku. Trnože pilířů z kamenných kvádrů. Pilíři stejného tvaru jsou rozčleněny také stěny vnější.

V kopuli malba na omítce valně již porušená: P. Maria v oblacích přioděná širokým pláštěm, jejž andílkové k oběma stranám rozhrnují; po stranách representanti různých stavů: po pravici duchovní, po levici světští, dále socha Neptuna, pod níž spoutaní zajatcové křesťanští hlídaní strážemi tureckými, dále skupina nemocných a processí k chrámu Tejnickému.

ÜD

«S

Y*

L' '

SUfeS

r«B

*1

.O

gg

■skggR

«Si

r. "

Mr ‘

b_ .

'■fii

fk    ■ ■ &&&

~ mmmm

\mSr

-¹

il?L_

v rw+    ' J£} ■■'■

■ éjm^m

•■-Jf* i

^.:w'

{ja\ .

■VA

■,;>« jm.

W$iiâ*L

S3SŠP

#2

m

mĚšmĚ

ígm&Sd! smlsli

■1

■w -

I!

.':-É;

W- '

WÊÊKmM

fjtiQpI

jf§

^'-‘'AŽrTS

sSWA'

V?,

8b»;

ííSá

WJK

• “ tVStSpeíV >■' ff-

at ■

ÜiHiM

: iVV

SL-

Obr. 302. Tejnice. Pohled do kopule zdola.

Malbu tuto provedl kolem roku 1750 Siard František Nosecký. (Viz obr. 302. a 303.) Na obrubě kopule nápis: „SUB TUUM PRAESIDIUM CON-FUGIMUS SANCTA DEI GENITRIX“

Na stropě lucerny malba: andílkové nesoucí korunu.

Na stěně za bývalým hlavním oltářem vymalována barokní architektura oltářní se sochami rovněž malbou provedenými. Dole vchod do bývalé sakristie, nad nímž namalován znak opata Plasského Celestina Wernera. Nad vchodem veliké okno s kamenným pažením, vedoucí z bývalé oratoře. (Viz obr. 304.)

Na bočních stěnách presbytáře ve štukových rokokových rámcích obrazy na omítce: „Mojžíš před hořícím keřem“ a „Eliáš vyprošuje déšť“.

Podobné malby nalézaly se i na stěnách bočních křídel: „Oběť Noe-mova“, ,,Isák žehná Jakubovi“, „Vítězství Israelitů nad nepřáteli“, „Josef a bratří jeho v Egyptě“. Oba poslední jsou již jedva znatelný.

Nad portálem kamenný znak opata Silvestra Hetzera. Pod tím deska s vytesaným nápisem: MARIAE DeIPARAE AB ANGELO SALVTATAE

ji

Ip'&J

%'y

" .

l.

"V-

r*

■

„te.;

r-

Li

UL

mrw

JžMihs

.•■o

Obr. 303. Tejnice Mariánská. Pohled do kopule se strany.

abbas eVgenIVs eRIgere CoepIt, sVCCessor CoeLestInVs hVIC aVgVstIssIMae CoeL I reg Inae strVere ContInVaVIt, SILVESTER ABBAS IN PLASS VTRIVSQVE ANTECESSORIS LABO-RES AETERNO VIRGInIS CVLtV I FELICITER CoMpLeVIT. V nadpraží vytesán nápis: „CAPELLA GRANGIAE ORDINIS CISTER-CIENSIS MONASTERII PLASSENSIS SUB INNOCENTIO IV. SUMM. PONTIF. MCCL“.

.■SET.

& j.j

FTjřr

li

■râ

*|íi

É,

pH

l§Í|>L0g^t\:

ýiW

__

A

'■ lí ■&

' ví

r fi

AU

Obr. 304. Tejnice Mariánská. Pohled do presbytáře.

K boku chrámu přiléhá ambit; podobný ambit měl býti přistavěn i k boku druhému, ale k tomu již nedošlo.

Ambit (viz obr. 305.) obklopující čtvercový dvůr má otevřené arkády polokruhově sklenuté. V každém rohu jest kaple, rovněž otevřená, v půdorysu šestiboká, mansardskou střechou krytá. Také ambit nalézá se ve stavu zpustlém; některé klenby se sřítily.

Uprostřed každého ze tří křídel ambitu byl vchod.

V nárožních kaplích zbyly malby na omítce nad bývalými oltářními mensami, jakož i malby na plackových klenbách:

f'n

iotSŠš

- W!

starï^-

Ipc

m*.

mtm

f»

ji

II

a

«SS

' •

lil ü

Ww*

iiMIi

gSPj

L—

Obr. 305. Tejnice Mariánská. Ambit.

ď.:

" - t&rjfjř &

v.>.rr    cj&ú

,V 4

(S

«N$j|

5?.

18

I?

PI

ažt>v-* “

lait

";F

MbL⁻-

■BF - - ■

^ s**

■tf'àgsrsr’

M :

f!

J»

.5*.

o»J

** •

Ë?

ffi-

WÏ

Obr. 306. Tejnice Mariánská. Část ambitu~(se šnekovým schodištěm, vedoucím ke střeše kostela).

1.    nad bývalým oltářem: Sv. Benedikt odevzdává řádu cisterciáckému řeholní pravidla (viz obr. 306.).

2.    nad býv. oltářem: V otevřené sloupové kaplici P. Maria podává sv. Štěpánu, třetímu opatu cisterciáckému, cingulum. Nad obrazem nápis:

* -yÆ

,v*S

’<

a>

,*ý:

O*'

rorv;

íf

F-.

sa

jr%

tl

«]

'    / iŇl

Ipf

áéL

' • -, 5* *

£*£?•

El

mi

Wi? 1

•X m

i^üöSi-P

r.jíí

• V '&r ^ j] ví- - ' •-4!

..

■ggg

[^Obr.^307. Tejnice Mariánská. ]Malba na stěně ambitu.]

„TERTIUS ABBAS CISTERCII S. STEPHANUS A B. VIRGINE CINGULO DONATUS“. (Viz obr. 307.) Na klenbě: „Navštívení P. Marie“. (Obr. 308.)

3. nad býv. oltářem: ,,P. Maria podává zakladateli řádu sv. Robertu prsten“. Nad obrazem nápis: „FUNDATOR ORDINIS CISTERCIENSI5 S. ROBERTUS A B. VIRGINE ANNULO SUBARHATUS“. Na klenbě: „Zasnoubení P Marie“ (viz obr. 309.).

4- nad býv. oltářem: ,,Sv. Bernard jako hoch spící na schodišti chrámovém". Nad obrazem nápis: „NASCENTIS EI CLARUIT S. BERNARDO CLARA CHRISTI NATIVITAS. EX HYMNO BREVIARII CISTERC.“ Na klenbě „Narození Páně".

Rovněž i klenbová pole ambitu u zmíněných tří vchodů z věnčí vedoucích ozdobena jsou malbami:

.i

i®

mm

■*Ř

ni

gg

Clí

• »i

WS

Li

M!'

Ui

WMi

’vûîk

KL

Obr. 308. Tejnice Mariánská. „Navštíveni P. Marie“. Malba na klenbě ambitu.

1.    P. Maria pláštěm svým mnichy cisterciácké přikrývající. Nápis: „EGO ORDINEM ISTUM USQUE IN FINEM SAECULI PROTEGAM ET DEFENDAM“.

2.    Spasitel koná soud nad zemí, metaje blesky; P. Maria přimlouvá se za milosrdenství, ukazujíc na klečící mnichy cisterciácké. Nápis: „ECCE, DILECTE FILI MI, PARCE, ET SI NON PROPTER ILLOS, SALTEM PROPTER AMICOS MEOS, PERSONAS ORDINIS CICTERCIENSIS. IN MEMORAB. ET ANNAL. ORD. CIST. B. GUILELMO ANNO 1222“.

3.    Kristus u lůžka umírajícího sv. Bernarda. Nápis: „BONA EST OBĚDIENTIA; NULLUS TUI ORDINIS PERIBIT, SI ORDINEM AMA-

VERIT; AUT ENIM IN IPSA MORTE PURGABITUR, AUT BREVI POST MORTEM. EX ANNAL. ORD. CISTERC. ANNO 1135 B. BER-NARDO“. (Viz obr. 310.)

Malby tyto, zejména nástropní, jsou obratně provedeny; připisují se Jos. Kramolínovi.

(kw

s,

YÆi

iJ'

, «5*    ■

yV. JA,

Emmk

y-'*

èÊm

Obr. 309. Tejnice Mariánská. „Zasnoubení P. Marie“. Malba na klenbě ambitu.

Z ambitu vedla dvě kamenná šneková schodiště vzhůru až k bal-

lustrádě kolem střech obíhající. Podobná dvě schodiště byla také na straně protilehlé.

Za presbytářem připojuje se k chrámu jednopatrové křídlo, spojujíc chrám s proboštstvím.

V bocích tohoto křídla stojí dvě věže, které ještě do nedávná měly pěkné cibulovité báně; nyní jsou pokryty nízkými stříškami z nouze.

Proboštství, pěkná jednopatrová budova s mansardskou střechou.

Střed na způsob risalitu o pěti okenních osách vystupuje značně v před, maje také v bocích po jednom okně. Nad okny patra zalamované římsy.

V trojhranném štítu v kameni tesaný znak opata Fortunata Hartmanna s písmeny F. H. A. P. a letopočet 1764.

r*

r i -

BltliSí

4«

Mí ff|

,^L

; // i \£Á

Obr. 310. Tejnice Mariánská. Kristus u lůžka umírajícího sv. Bernarda. Malba na klenbě ambitu.

V poschodí této střední části prostranný sál (bývalý refektář). (Viz obr. 311.)

Strop rovný, na něm v jednoduchém štukovém rámci malba dvojdílná: Jedna polovice představuje, kterak Roman Tejnický odevzdává

*r

gfe

es

■-j;    >'

>, .■Čití

i/r - iftU; í

ht

mm

p"ir :

Obr. 311. Tejnice Mariánská. Proboštství. Bývalý sál.

; X

ïïî

m

m.k

i

~ŽJS=£$

au

m

í|iv^

I

% 11

z

■jí-:- ; TV V

,

Obr. 312. Tejnice Mariánská. Proboštství. Malba na stropě sálu.

Á

:

m

ít'

^ m\

n

J?'

öjgSS

Mé.

tm

5Tm ;

-•V

i

Wh

—

lij

■3

sUP

aäSm

L-

|j|gïyj^ |C'₄

fr

t/f-j

%

? m

W \

■ v

¹

K '

W

?

7

M

-i

Sil

iir

/

;

L

■i

wW/

i

rU

; |

n

I

re

miaař^iájl

*

M

T-

}

!

-

j i

5iPP

Tejnici cisterciákům Plasským; v pozadí viděti Tejnici i Plasy. Jedna z postav drží kartuši s nápisem : „ROMANVS BÁRO DE TEGNICZ TEI-NITIUM PER MARIAM FORTUNATUM COENOBIO CONTULIT ANNO MCCXXX“. ve druhé polovici stolující mniši cisterciáčtí, u jejichž stolu zjevuje se P. Maria, vyjímajíc koření ze skříňky, kterou jí anděl kleče podává. Nahoře v oblacích sv. Bernard a anděl držící list s nápisem: „ALTIUS INTUEMINI FRATRES MEI ... AROMATA EJUS CARISMATA SCILICET GRATIARUM. Sermo de V. P“. Uprostřed obou těchto výjevů namalovaný sloup, na jehož stylobatu znak opatský s písmeny F. H. A. P. 1768. (Viz obr. 312.)

Na stěnách jsou na omítce malované oválové obrázky: podobizny dvanácti opatů Plasských a pohledy na Plasy a Tejnici.

Po obou stranách střední části připojují se krátkými trakty o dvou okenních osách křídla boční, mající ve frontě tři okenní osy, v bočních pak stranách v přízemí vchody a v poschodí uprostřed dvojité okno vedoucí do chodby a po stranách po jednom oknu.

Třebokov viz Železnice.

jj

1    2    3    v    5 6    ?    8    S    10™

I    I    I    i    I" I    I    I    I    I

Obr. 313. Vlkošov. Tvrz. Půdorys.

Vlkošov.

Sedláček, Hrady XIII., 205.

TVRZ i s opevněním celkem dobře zachovaná (viz půdorys na obr. 313., pohled na obr. 314., disposici na obr. 315.).

Obr. 3x4. Vlkošov. Tvrz. Pohled.

Kolkolem násep a příkop z části dosud vodou naplněný.

Uprostřed náspu obdélníková terassa, na níž přízemní stavení o dvou křídlech v pravém úhlu se stýkajících (nyní za sýpku a za obydlí hospodářské čeledi sloužící).

V nárožích opěrné pilíře z pískovcových kvádrů.

» »Ulili

/V

v%JI

,í;ý

⁴t\š‘ý *

mtmmk

\má

"•

. v„

ssi

WSSiSím

/.

■gHÉ

K,

,:í

i&

w/i

I!

I 7T=

^lit

=11^

lîïllü

■lil!;

II itm

..........I

mß

CL

Obr. 3x5. Vlkošov. Tvrz. Disposice.

1 dm.

LULLUJH

Obr. 316. Vlkošov. Tvrz. Ostění dveří.

V bývalém velikém sále (nyní sýpce) pod omítkou viděti stopy Ve sklepě dvéře s kamenným pozdně gotickým ostěním (viz obr. 316.).

maleb.

WšM

* ;;

,,

-,

íl

Rfef J

«bi

«g§t

0.Û

Esa

- 91 ■ 1

\    * *S®S

El

,v

spi

v**

I#«*

Obr. 317. Vrtba. Hradiště.

Vrtba.

Sedláček, Hrady XIII., 124—125.

HRADIŠTĚ skládající se z vysokého kruhového valu, hlubokého příkopu a střední homolovité části. Ze zdivá nic se nezachovalo. (Viz obr. 317.)

Vše hrdy.

Sedláček, Místop. slovník historický 986. — Podlaha, Posvátná místa III., 11.

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. PROKOPA, jako farní již ve stol.

XIV. připomínaný.

Z původní gotické stavby zachoval se presbytář; lod s věží přistavěny v letech 1730—1732, při čemž jest zajímavo, že stavitel doby barokní vlivem gotického presbytáře i při stavbě své užil oken hrotitých. (Viz na obr. 318. pohled, na obr. 319. půdorys.)

Obr. 318. Všehrdy. Kostel. Pohled.

Presbytář třemi boky zakončený má klenbu žebrovou. Konsoly žeber

jehlanovité.

00

w"

Okna hrotitá bez kružeb.

Ve výklenku severní boční zdi presbytáře vsazen napříč náhrobní kámen obílený s nápisem otřelým; v hořejší části jest kartušový rámec, v dolejší dva znaky (v jednom krokev, druhý, jak se zdá, Berbisdorfský).

tm

Nad vítězným obloukem deska s nápisem: IN HONOREM S. PRO-COPII ABBATIS, REGNI BOEMIAE PATRONI INCLYTI RESTAV-RATVM, CONSTRVCTVM ET INSTRVCTVM AB EVGENIO TYTTL, ABBATE DE PLASSIO AC VICARIO GENERALI ORD. CISTERC, ANNO 1730.

mm

I ,Æ

R''

Obr. 319. Všehrdy. Oltářní obraz „Sv. Vojtěch**.

Klenba lodi valená, výsečová, s konsolami-barokně profilovanými; na hranách výsečí a uprostřed proplétající se štukové rámování.

Boční vchody hrotité; dvéře v nich mají pěkně sekané a vrubované

závěsy.

V průčelí věž s vypuklými stěnami a hrotitými okny. Nad římsou přízemí zakončující jest znak v kameni tesaný opata Plasského Tyttla s písmeny E. T. A. P. P. L. a letopočtem 1732.

Boční oltáříky prosté; jednoduše volutované rámce, patrně původního svého dekoru pozbavené; v hořejší části zlacený monogram opata Tyttla. V rámcích dobré obrazy na plátně z roku 1736:

1.    Madonna (poprsí) se sepjatýma rukama nad spícím Ježíškem.

2.    Sv. Vojtěch (poprsí), pravicí žehnající, v levici držící palmovou ratolest a pod levým paždím berlu a veslo (viz obr. 319.).

Kolem kostela hřbitov, na nějž vedou dva vchody po stranách průčelí kostela se nalézající. Záklenky vchodů těch jsou hrotité, v klenáku monogram opata Tyttla, v kamenech výběhových letopočet 1737.

V kostnici odložen veliký obstojný obraz, nalézavší se dříve na hlavním oltáři; veliké plátno barokní, práce Jakuba Pinka z r. 1731. V pravém dolejším rohu znak opata Tyttla, dole drobné výjevy ze života sv. Prokopa.

Zvon: 0-62 m vys., 0-75 m v prům. Nahoře pás s výjevy z podobenství o marnotratném synu, pod tím svislé akanthové listy. Nápis: SLOWUTNY BRYKCY ZWONARZ Z CINPERKV W NOWEM MIESTIE PRAŽSKEM TENTO ZWON VDIELAL DO WSSEHRD K SW. PROKOPV NÁKLADEM OSADNICH K TEMVŽ KOSTELV NALEZ IEGYC ICH. Pod tím relief ,,Sv. Prokop“. Při okraji odznaky sv. evangelistův.

Všesulov.

Fr. Smolík Slatinský v ,,Pam. arch.“ VII. (1868), 193. — Sedláček,

Mistop. slovník hist. 989.

FILIÁLNÍ KOSTEL SV. MARTINA, jednoduché stavení, barokní z prvé pol. XVIII. stol. (Viz půdorys na obr. 320., pohled na obr. 321., vnitřek na obr. 322.)

i!

Obr. 320. Všesulov. Kostel. Půdorys.

V    průčelí věž s otupenými rohy, s římsou podstřešní a mansardskou střechou břidlicí pobitou.

V    bocích lodi i presbytáře veliká okna polokruhově zaklenutá, s maltovým plochým orámováním.

,K

IR*"

libí

tSt

<§f

g⁹

*"

äPP’

íSrŽ;

X33*»-—~—

.ar-

mw}

5%l

x-.

&C-

3C -

%5fS#

?•-' .JK

-    • ■■■ ■. --x. v

ftrs

*$

i,

*    »v..;

ti

Obr. 32i. Všesulov. Kostel. Pohled.

Presbytář v půdorysu obdélníkový se zaoblenými rohy.

Lod v rozích zevně vydutá, uvnitř zaoblená.

Presbytář i lod sklenuty valené do pásů (lod má dvě pole klenbová) ; klenba spočívá na sdružených přístěných pilířích s římsovými hlavicemi.

V poschodí věže prostor na straně jižní oknem osvětlený, spojený s prostrannou kruchtou.

V presbytáři oltářní mensa s velikým barokním tabernáklem; na stěně nad oltářem bílý rámec nesený anděly a ozdobený nahoře poprsím „Bůh Otec“, po jehož stranách andílek s mitrou a andílek s berlou. V rámci obraz na plátně obstojný, zašlý: Sv. Martin na koni, odsekávající kus pláště žebrákovi; později přemalováno. Rámec i obraz z prvé pol. XVIII. stol.

Boční oltáře dva, v rozích lodi: rokokové dobré rámce s řezbami již z větší části ulámanými, v nich obrazy na plátně, necenné.

Na jednom z těchto oltářů pěkné ze dřeva řezané svícny v podobě geniů, 65 cm vys. Druhá pol. XVIII. stol. (Viz obr. 323.)

■;

-,

sg?l

i --

ms^ígl

Sk

ISSQ

íT

|Ä. í

IsS

* imp I *4*)

Mí

4” *1

IK

I!j|g

5511

,J

i* \m

ř j

'‘"V-,» '

íí|§

i®

Obr. 322. Všesulov. Kostel. Vnitřek.

Náhrobní kameny z opuky tesané ve zdech uvnitř kostela osazené: i. 1-94 m vys., i-oó m šir. Nahoře v ornamentálním orámování nápis: 3tdí;a ]£). 1592 íu Jirjebu po ^niaícjprí; Mrlifconocjnid; na fmjfani Dmrjel geji Brojeni; J^an JBan Üan (Bjinbriřfj Brakorofhi; ; Boíomratf; a íoí;o rfafu na mlepnt fteyfhorofftgm a podjoroan gcji tuto ro rřjrainu Bojím fro. Mariina oqeham.ige ben prjifjli Jgna Bojiřjo. — Dmrjrla grji Brojena ]0aitt J$ani Eijbmilla ; Bolomraíí; íoí;o cjafu na mlepnie Bcifíiorofhgm a pocfjomana geli ra íomío Bojím bonut o !&. Mariina orjehamagc ben JBrjilJli ^i;na Bojifjo.

V dolejší části po stranách kříže klečící muž v odění válečném a žena s dítkem; dole znak Kolovratský. (Viz obr. 324.)

2. 1-75 m vys., 0-87 m šiř. Rytíř klečící před křížem. Nad hlavou rytířovou znak Kolovratský. Na pni kříže nápis: „!?mrí ItnjJïonia geff proof ntng“. Na krajích nápis: Hßfija 157G 10 fírptw po ("10. Jrtnfonij unirai Bro-

I;

•v

f*

,w.■!

W'

' -:~á

Sp

Él S

My

ri

là.

SSsíiSIS^

Ob . 323. Všesulov. Kostel. Svícny.

pup ]^an pan Bßrnarifj Hrakorafhp j Jtolorcralíj a na Brakororpj a ínío ítelo gefjo podjoroano. ODeljoifo BÖtle Bujjg panBoí) ru|Temoí)otjg milojlni biítjrarp

3. 1-79 m vys., 0-90 m šir. Stojící postava ženská (en face). Nápis (na okraji): ,,JRnno Qlíjrijfi 1575 bsn 23. Hanuaru Uff in @oíí ^ßliglidjEn

ßitifdjlafen biß luofjlgß&ornß Stau Stau Sophia, ßinß gßbuntß ^djlnkht (gicßfin uou Jßajfaxm unb HiDßijlkmfjEtt ßic., bßä M)oijigßbornßn (uprostřed:)

mm

i ï

«

• ...-■: mp

"«àe* &

2£ä

;•

ft

95

'ZL

■i

H

St*_____

3ËHI1

e!Sm

r'*Jm

f*

i*Éě£§v;l

I®

II

Obr. 324. všesulov. Kostel. Náhrobní kámen z r. 1592.

Herren nt JUbredfÍEn oon Bottororaifj, bßi* Jetí ^ecrn auf i?rijöJfßlI)o|f (£f;ßgßmal)ßl. I^ec liebe ($off roolbf ber kellert gßrtßbig fein. Jimßn. (Obr. 325.)

v:4

'H

II

te

mm*.

P,

13»« n

Hf)

f Yi

• jet; *1

,ifS

|«41

:i

il

li

"î

■C5Î

Y,

:4:.

\<f-F

li

■b. i a

i ■ p

*³

K;«¹?!»!

fePPPi;

te*®«

£.r

Hfk-: Y

7 j    •?

r 1    '

*jû

t

--

m .

.S

.Y

St»

h.

^fi

i//: ■

K4-

-,

'li :L

llyfâl

*.p :v

4v“2!

«P

II

Wlùsî

P!

mm

! i'

es

!!

%■

iV

SiPllji

I«

~ř '

P

4,.

,»K

;V

fa

flggp-j

■ ■ >:

J- 2

Cr

“■'r-r

S

x%

%-•

r-' ú

al

h.

"■ ;

fer-

:g

mi

fa.

■:

m

&.#:< '-. -V

*vSÎg

fe,

:J

Là

I,

r-P-PV

Skjfeâ}

.N

Obr. 325. Všesulov. Kostel. Náhrobky z r. 1575 a 1576.

4. 1-58 w vys., 0-82 m šiř. Nahoře kartuše obdélníková s nápisem: LETHA 1596 NA DEN SLAWNY PAMATKY SESLANÝ DVCHA SWATEHO

PAN BUOH WSSEMOHAVCI PROSTRZIEDKEM SMRTI TETO CZIASSNE RACZIL GEST Z TOHOTO BÍDNÉHO SWIETA NA ONEN BVDAVCI POWOLATI VROZENÉHO PANA PANA KRISTOFA GINDRZICHA

~ Ï

ř •    : p.‘ x. ■.    f/h

i    - '    h

f.    i

v]

ítv,'.,' ir-A.

mSBĚlĚĚmm

€f fk -

/ Jbíj •

i.

Ï/

fi

v.

ř:w

■iť

■Ù

'■ÀW-

-ÍJ,

'/

. z. 1

X «XJR

>"U. ' A

í§p

vMvf

r^vjLt ■) A’V §0A⁴*ÉI ív /\    !S r/i*

i

'á^V-O-Cxi •

T> .A;

-'v >*T

i :

í@ai

''

S¹?

Obr. 326. Všesulov. Kostel. Náhrobek z r. 1596.

KRAKOWS⁰ Z KOt A NA SSIP. DVSSI PA BVH MLM BĚT RAC. TVTO TIELO GEHO ODPOCZIWA OCZIEKAWAGE PRZISSTI SNA BOŽÍHO. Na ploché hraně pod kartuší: EGO SVM RESVRECTIO ET VITA, QVI CREDIT IN ME, NON MORIETVR IN AETERNVM. JOAN. III. Pod

tím zmrtvýchvstavší Spasitel, dole znak Kolovratský a Šlikovský. (Viz obr. 326.)

5. 1-55 m vys., o-8o m šiř. Obdélníkový, nahoře zahrocený. Nahoře

.....

a*

Pf

tm

0.

-...........

.i

J_EM_I________

% r : : ' iifc

_ V- |p

i*fg ;

mmrn

srn

il

vf

Obr. 327. Všesulov. Kostel. Náhrobek z r. 1582.

relief: Kristus na kříži) po stranách jeho znaky Kolovratský a Šlikovský. Vše to hrubě póly chromováno. V dolejší části nápis: Jtrrno 1582 3Tar ^injiag rtaxfr .3M2rfjEÍItgEn ber 5. íEag 'Booembris ijï im |Btrn (Bttffrfjlafen Buppa auf bsm    im BiIJta Bíjrais glegEtt bie HhjíjIgBbortte

JVau Jraiu Kljabacma non Jtoloiucaifi, (Ein (Monte ^djldttit (ßkajftn ?u }BoJfaun, .Jraro auf Jträkorot^ $rtb ^r^ïjpsn, ber ©off gertebig uub ein frolidje BuferJfßljung oorfßtljßn raollß .Hrnen“. (Viz obr. 327.)

6. i-8i m vys., 0-92 m šir., ve dlažbě před hlavním oltářem. V hořejší části deska s vyšlapaným nápisepi: LETHA PANIE 15 . . . Z HOLE ICE; v dolejší části v kruhovém poli vytesaný znak Šlikovský.

'V •

Z¹

■"

ěS

,\>3

P*

••

II

8:C

P^ï -.r

il

te®?

■'-........%

••- 1** * *• I

■’S»

135

är^Üiii

mg

' A\

KS';«

PP*

ppg

àtMJ, •

Obr. 328. Všesulov. Kostel. Kropenka.

Kropenka z pískovce tesaná, o-88 m vys. Podstavec tvoří čtyři ženské karyatýdy; na nádrži čtyři hlavy spojené navzájem splývajícími draperiemi. (Viz obr. 328.)

Zvony : 1. 0-94 m vys., 1-12 m v prům. Nahoře kolkolem ornamentální pás s medaillonky portraitních hlav en face a v profilu. Na plášti orámovaná tabulka s nápisem: BRYCCIVS PRAGENSIS AVXILIO DI-VINO FECIT ME ANNO 1557. Nad tím naproti sobě delfinovité postavy mužská a ženská držící znakový štítek; nad nimi římska a do polokruhu vkomponovaná poprsí dvou mužů tvářemi proti sobě obrácených. Pod tím ve věnečku obrněný rytíř na koni, se štítem, v němž pětilistá růže. Při dolejším okraji relief: Svatba v Káni Galilejské. Na druhé straně štítek,

v němž znak Kolovratský. V rámci rostlinným motivem ornamentovaném nápis: „NON NOBIS DOMINE NON NOBIS SED NOMINI TVO DA GLORIAM“. Po stranách orámování reliefy „Sv. Petr“ a „Sv. Pavel.“ Pod tím kruhové věncoví, v němž nápis: ,,ZWON TENTO SLYT GEST NAKLADE VROZENÉHO PANA PANA KRYŠTOFA GINDRZICHA Z KO-LOWRAT A NA WSSESVLOWIE LÉTA PANIE MDLV I I Z TOHO BUD PANV BOHV CHWALA“. Pod tím při okraji relief „Vzkříšení Lazara“. Na okraji mimo to odlito několik medaillí.

to am g y a mm %

Obr. 329. Všesulov. Kostel. Faksimile nápisu na zvonu čís. 2.

2. 0-46 w vys., 0-53 m v prům. XV. stol. sklonek. Nahoře kolkolem minuskulový gotický nápis aenigmatický (viz faksimile na obr. 329.).

Obr. 330. Žebnice. Kostel. Pohled.

v

Zebnice.

Podlaha, Posvátná místa III., 109.

FARNÍ KOSTEL SV. APOŠTOLA JAKUBA VĚTŠÍHO,

připomínaný jako farní již ve stol. XIV. Z původního gotického^kostela

.....r

“K ! i ií i! í ! 1

Obr. 331. Žebnice. Kostel. Půdorys.

K>

CTi

U:

Wm

i--.

.*r

5

41

_

-i

•W

ÊÉ

•i 3

II

!.\

r sil

3*ÍP

ffe

'3. •

■

vfv"5 ;.r *₄<- • *■

:l*jv

- .;    ■;>%% -vv«v U_

VV,'V- £.*•>    •> ,v'^

s

• -a ",-' ; .-f

,~éř*Á

-v :

'—a

« ■■

... :

• *^hvV ■ ^-y

Obr. 332. Žebnice. Pohled na bývalý gotický presbytář (nynější sakristii).

zachoval se presbytář, sloužící nyní za sakristii kostelu, vystavěnému v letech 1784-—85. (Viz pohled na obr. 330., půdorys na obr. 331.)

Zmíněný zbytek původního gotického kostela, někdejší presbytář, zakončen jest třemi boky. (Viz obr. 332.) Klenbu má žebrovou.

Profil žeber má tvar otupeného, na sešikmených stranách mělce vyžláb-nutého klínu. Konsoly jehlanovité, různého tvaru (viz obr. 333.).

i dm

-LL

i!¹

■I

iJ

é. i

mi

Obr. 333. Žebnice. Profil žebra. Konsoly.

Okna hrotitá, prutem na dvé dělená s kružbami různých vzorů (viz obr. 334.).

V hořejší části středního okna zachovaly se zbytky figurální gotické malby na skle, ranně gotické, z prvé pol. XIV. stol.;

mm m%ĚWI

Obr. 334. Žebnice. Kružby v oknech.

v jedné polovici trůnící Madonna, ve druhé polovici trůnící Kristus. Madonna jest sepjatýma rukama obrácena ke Kristu, jenž směrem k ní

pozdvihuje pravici, drže v levici žezlo. Každá z těchto dvou částí jest 28 cw šir. a 70 m vys. (Viz otr. 335.)

V okně v levo zachovala se v kružbě malovaná skla se vzorem ro-

settovým.

Na faře chovaly se ještě čtyři kusy sklomaleb z oken vyňatých s postavami apoštolův.

Všech šest zmíněných sklomaleb získáno bylo r. 1911 pro sbírky musejní, a to tři z nich pro Museum království českého a tři pro umě-

Si

fh

fs

ié*

⁷

-4

/SK

-Ř

MSStsS masem mámám¹

'W

I ř X S

I 14 fâi f

i . I ňl* % 4

|    »4

"f    ftl‘{ fiV lu

,f    *!, jJ; .i...

n ■» T

Tl

Obr. 335. Žebnice. Sklomalby v oknech.

lecko-průmyslové museum Plzeňské. Tři kusy, chované nyní v Museu král. českého, reprodukovány jsou na tab. III.—V.; jsou to:

1. apoštol bezvousé tváře s knihou v ruce. 2. apoštol s vousem; po straně s hora dolů jdoucí nápis: S. ÍlfíDRQÍIS. 3. apoštol bezvousé tváře s knihou v ruce. Rozměry vesměs: 58’5 X 30'5 cm.

Původní vítězný oblouk gotický se zachoval; jest hrotitý, na hraně

sešikmený.

Kostel v druhé polovici XVIII. stol. k této staré části přistavěný jest neozdobná stavba barokní.

Presbytář má klenbu plackovou.

Hlavní oltář jest nízký. Na tabernakulu stojí zasklená rokoková skřínka se soškou Madonny s Ježíškem. Na stěně za oltářem vymalována hrubě, neumělecky barokní architektura oltářní s obrazem sv. Jakuba.

-T

i;

fr .

(Ke str. 262.)

,*,;É

KRAKÓW

;

1

)

\

m

•3

ffl

CT

SB

1

I

••

W /

m

mkü

v

• i»~

p:

,;V

ä, î

1

;-,

E

3

m

m

-

kW

1

*

rž

r

IH

■

,

'

r

,ir Ç

>•

(Ke str. 262.)

i

!

r

* -:

«

«

ft

!

■

nr

«*

i

*»

y r

&

—

r_

1

■

H

*1

rf

SL

S

J

<ĚĚÉ

* I»

li

(Ke str. 262.)

-r

m

imA

tri

1__r

^ífucr.u^

KRAKÓW

. ť . .A

v;,-'-.

"4* * * i

okny obdélníkovými, nízkým segmentem překlenutými.

Na mense oltářm stojí po obou stranách tabernákulu dva veliké barokní relikviáře obdélníkové, ozdobené po stranách točitými sloupky a rozvilinami.

Na kredenčním stolku stávala socha dřevěná, polychro-movaná, „Sv. Jakub“, i-ió m vys., zdařilá práce st. XVI. (viz

obr. 336.). R. 1911 získána byla pro Umělecko-prů-myslové museum v Plzni.

Lod obdélníková s rovným stropem, v obou bocích osvětlená třemi

Vítězný oblouk segmentový; nad ním malý plastický znak opata Coe-lestina Wernera.

Po stranách vítězného oblouku oltáříky s bezcennou na zdi malovanou architekturou. Na jednom z nich malá (cca 90 cm vys.) pěkná soška barokní : na konsole uprostřed sv. Jan Nep. v oblacích klečící, po stranách na volutách andílkové.

V lodi mezi [okny zavěšeny podélné obrazy na plátně, výjevy ze života sv. Bernarda, dobré, ale již zašlé, z druhé pol. XVIII. století. Kolkolem obrazů upevněny rokokové řezané rocaille.

Zvony: 1. větší. Nahoře kolkolem nápis dvouřádkový: MARCVS 3 LVCAS 3 IOHANNES 3 MATEVS 3 O SANCTE 3 IACOBE 3 ORA 3 PRO N (2. ř.:) OBIS 3 DEVM 3 O MARIA 3 FECIT EGIDIVS 3 IN PILZNA 3 LÉTA 3 PANIE 135333 5 3 1 3 (viz faksimile na obr. 337.).

2. menší, asi z XV. stol. s gotickým minuskulovým nápisem aenigmatickým (viz faksimile na obr. 338.).

SCSANNCTËfMCQBE/QRMPRON S MARCVSSLVCASSIOHANNe; S5MATEVS Pl L3|\flSLE.TASPANf/Efl SYS l S 5$ 1S Y OBlSiDEMASOM ARmSFEClTEXjDIVŠflŇ

Obr. 337. Žebnice. Faksimile nápisu na zvonu č. i.

v Will

a à

• '-cl

v-

..*

'V#

fj

11;

Obr. 336. Žebnice. Socha „Sv. Jakub“.

ť* _id ti

Obr. 338. Žebnice. Faksimile nápisu na zvonu č. 2.

Na cestě ze Žebnice do Královic SOCHA SV. TADEÁŠE. Na hranol, podstavci r8 m vys. jehlanovitý podstavek dvojnásobné výše se sochou dosti obhroublou. Na jehlanu nápis:

PRO

reCUperata a Deo et

OBTENTA

SANlTATE

CoLossUM POSUlT sanCto ThaDDaeo InCLIto

atqUe VeneranDo

PATRONO SUO

hUMILIs IpsIUs

ET

FIDELIS CLIens 1767

Litery letočetné dávají třikráte letopočet 1767.

O něco dále SOCHA SV. JANA NEP. z r. 1759- Na dvou schodech čtyřhranný sokl s vyžlabenými rohy, na něm dvojdílný podstavec s patkou a římsovou hlavicí, v dolejší Části vyhloubený. Na něm socha světce v životní velikosti. Nápis na stěnách podstavce:

HONORI MAGNI FAMÆ PATRONI

TRIUMPHO MARTY-RIS SILEN-TIARII

LAUDI PRAGEN-SIS CANO NICI

GLORlAE

sanCtI 10 ANNlS DE NEPO-MVCO

"v

Železnice.

O pozůstatcích hradu poblíž Třebokova, o nichž Sedláček soudí, že to byl hrad zvaný Železná, viz v jeho díle „Hrady XIII., 125.

Kaceřov.

Ke str. 30. K literatuře dodati jest: Bernard Nedvěd, ,,K požáru zámku v Kaceřově” v „Národních Listech” 7. dubna 1912 čís. 96. •—• L[e d v i n a] F. X., „Budoucnost Kačerova” (s vyobr.) v „Architektonickém Obzoru” XI (1912), seš. 6., str. 67—69. — „Edice Kroužku přátel starožitností v Plzni” 19x2 čís. 2. (se šesti světlotiskovými tabulkami).

Královice.

K. Buchtela.

DODATKY.

Ke str. 53. Zprávu o praehistorickém nálezu u Královic doplniti dlužno takto: Nález ten učiněn byl na tak zv. „Kamenném vrchu” neboli „Červené hoře” severozápadně od Královic. Keramika ručně pracovaná vykazuje nejmladší ráz hallstattský (hallstattsko-téneský) našich jihočeských mohyl; naproti tomu dvě nádoby na kruhu robené odpovídají již severočeské keramice téneské. Inventář kovový má ráz staršího ténu s přimíšenými elementy hallstattskými. Nápadný je též dvojí druh pohřbívání (kostrový a žárový). Zvláště zajímavé je, že na tomto pohřebišti, jež leží na nejzazší severozápadní hranici jihočeské mohylové oblasti, lze pozorovati střetnutí se kulturních živlů jihočeských se severočeskými. Druhého podobného pohřebiště smíšeného rázu téneského dosud v Čechách neznáme. Jeho celkové ocenění v rámci kultury mohylové bude podáno v úvodu k soupisu okresu plzeňského.

Ke str. 59. Ve sbírce rytin kláštera Strahovského zachovala se rytinka sousoší „Zvěstování”, jež dříve bývalo v Tejnici Mariánské, nyní pak ve farním kostele Kra-lovickém se chová. Rytinka ta, originál nedosti věrně zobrazující, jest 14'4 cm vys., 10 2 cm šir. Pochází ze stol. XVIII. Dole jest nápis: „Das Marianische Gnaden-bild unter dem Titul Mariae Verkündigung in der Probstey zu Teinitz in Königreich Böheim, nacher dem Cistercienser Closter Plaß gehörig, welches auch wegen des von Gott daselbst offt erbettenen fruchtbaren Regens die Mutter von Regen ge-nennet wird. I. A. Fridrich sc. Augustae.”

Pláně.

K. Buchtela.

Ke str. 155. Žárový hrob rázu Knovízkého. Veliké osudí s konickým hrdlem, obsahující popel a spálené kosti z těla lidského bylo přikryto charakteristickou mísou s prohnutým okrajem. V popelnici byla bronzová jehlice se šroubovitou hlavičkou. Nádoby a jehlice uloženy v museu plzeňském. Vykopáno a uveřejněno (Sborník m. h. musea v Plzni I., 1909, str. 120) dr. Fridolínem Macháčkem, adjunktem plzeňského musea.

Tejnice Mariánská.

Ke str. 234. K literatuře dodati jest: ,,Sto let práce. Zpráva o všeobecné zemské výstavě v Praze 1891“, díl III. str. 433: „Mariánský Týnec u Královic. Bývalý cisterciácký klášter, dostavěný dle plánů Iv. Dienzenhofferových roku 1764. (Nyní ve zříceninách.) Pohled se strany východní. Dle skutečnosti vyměřil a vystavil prof. A. V. Velflík.” Tamtéž str. 436: „Mariánský Týnec u Královic, Půdorys dle skutečnosti vyměřený a vystavený prof. A. V. Velflíkem v Praze.“ Tamtéž str. 437.: Mariánský Týnec u Královic. Bývalý cisterciácký klášter, dostavěný podle plánů K. Dienzenhofferových. (Nyní ve zříceninách.) Pohled se strany severní. Dle skutečnosti vyměřil a vystavil prof. A. V. Velflík. Tamtéž str. 446 text J. Fialky.

Ke str. 235. Hlavní mramorový oltář přenesen byl do děkanského chrámu v Příbrami. Viz Soupis politického okresu Příbramského str. 91.

SEZNAM MIST.

26.

Bělá Dolní i—5. Břežany 5 —9.

Bržín 9—10.

Čistá 10—15.

Čivice 15—20.

Dolany 20—23. Hodyně (Hodina) 24 až 26.

Hradecko (Hradištko)

Hradiště Hořejší 26.

Hubeno v 26—27.

Chříč (Křič) 27—29.

Kaceřov, Kačerov (Kačerov) 30—43, 265.

Kozlany (Kožlany) 43 až 46.

Kozojedy 47—53-

Královice 53—70, 265.

Krašov (Krasch) u Manětína 70—76.

Krašov u Kozo jed 76.

Krašovice 76.

Křečov 79.

Liblín 84—88.

Libštein 88—89.

Luková (Lu kov) 89 až 91.

Manětín 91—133.

Děkanský kostel sv. Jana Křtitele 91 až 102

Zámek 102—113.

Sousoší „Nejsv. Trojice" 113.

Domy 114—116.

Sochy při cestě vedoucí z Manětína ke kostelu svaté Barbory 116—■122.

Hřbitovní kostel sv. Barbory 122—130.

Kaple sv. Josefa na hřbitově 130—131.

Sochy v okoli Manětína 132—133.

Miličov 133—137.

Mladotice 137—141,

266.

Nečtiny 141—153. Obora 153—r55-

Pláně 266.

Plasy 155—202.

Farní, dříve konve ntní kostel Nanebevzetí P. Marie 158—172.

Budova konve ntní 172 až 187.

Bývalá praelatura, nyní zámek 188—192.

Sýpky klášterní 192 až 193-

Dvojitá kaple „Královská" 194—199. Kryptní kostel sv. Václava 197—202.

Podvorov (Potvorov) 202—212.

Preitenštein (Nečtiny) 213—215.

Rabštýn, Rabštein (Rabenstein) 215 až 228.

Sedlec 228.

Strážiště (Stradiště) 229—231.

Stvolny 231—233. Šebíkov 233.

Tejnice Mariánská (Týnec Mariánský) 233—245, 266. Třebokov viz Železnice.

Vlkošov 245—247. Vrtba 247.

Všehrdy 247—250. Všesulov 250—259. Žebnice 259—264. Železnice 264.

SEZNAM UMËLCÜ A ŘEMESLNÍKU.

29.

A. značka na kalichu z r. 1519, 75.

Andreas v. Ondřej.

Bartoloměj, zvonař v Novém Městě Pražském (1511, 1515, 1524) 9, 12, 79.

Bellmann, Karel, zvonař v Praze (1825, 1828), 67, 202.

Bentum Kristián Filip, malíř (počátek XVIII. stol.) 108, 126, 127.

Borovec (Vorovec) Štěpán, sochař v Manětíně (1715, 1719) 101, 113.

Brandi Petr, malíř 46, 80, 93, 95, 96, 99, 108, 126, 127, 164.

Braun Matyáš, sochař, 166, 167.

Braun (Praun) Samuel, malíř Kadaňský (1593) 62, 64.

Brykcí z Cynperku, zvonař v Praze (1553—!599) ⁸- 28, 68, 130,136, 250, 258.

Bulleus Hanuš, malíř z Řezná (1593) 62, 63, 66.

C Q,, značka zlatníka Kašpara Gschwandt-nera (v. t.).

C W, značka zlatníka Starého Města Pražského (1762) 140.

z Cynperku v. Brykcí.

Dinzenhofer Kryštof 172.

Dinzenhofer Kilián Ignác (1690—1752) 172, 266.

Dürer Albrecht 220.

Egidius viz Jiljí.

Fridrich I. A., mědirytec v Augšpurku (XVIII. stol.) 265.

Gschwandtner Kašpar, zlatník Starého Města Pražského (1753), 45.

Händl Jan Fr., malíř v Manětíně (prvá pol. XVIII. stol.) 81, 83, 99, 112, 127,, 129, 130, 230,

Hartwig Kryštof, truhlář a řezbář z Wer-nigerodu (1593) 63, 64.

Hemerlein C., malíř (1844—49) 201. Herold Edv., kreslíř (1871) 30, 54, 67. Hess Jan Jiří z Tyrol, stavitel v Manětíně (1712—1717) 92, X12.

I R C., monogram malíře z r. 1657, 220. Jan Konvář, zvonař (1490) 52.

Jan Konvář, zvonař ve Stříbře (1546)

145-

Jaruš Tomáš (Jarusch Thoman), zvonař

(1549) 12.

Jiljí, zvonař (1489) 212.

Jiljí, zvonař v Plzni (1525—35) 230, 263. Juránek a Perner, zvonaři v Plzni (1878)

Kondel Matěj Ondřej, stavitel v Plaších (1721—42) 174.

Kořenský F., kreslíř (1886) 67. Kramolin Jos., malíř (druhá pol. XVIII. stol.) 242.

Kranner Jos., architekt (1826) 200. Kühner Jan Jiří, zvonař v Praze (1780) 86, 222.

Liška Jan Kryštof, malíř 167, 197.

Max Em., sochař v Praze (1858) 215. Mikuláš z Plzně, zvonař (XVI. stol.) 1. Miller F. C., dvorní malíř 1740) 187. Mörstadt V., kreslíř (prvápol. XVIlI.st.)

215-

Nosecký Siard František, malíř (1750) 236.

Ondřej, zvonař v Novém Městě Pražském (1569?) 8.

Pakemius Jan, zlatník v Praze (prvá pol. XVIII. stol.) 101.

Perner Josef, zvonař v Plzni (1760, 1766, 1768) 13, 29, 102.

Perner Václav, zvonař v Plzni (1857) 222.

85.

74-

Pink Jakub Antonín, malíř (1720—39) 139, 183, 186, 250.

Prachner V., sochař v Praze (1810) 86. Praun Samuel v. Braun.

Pricqvey Jan, zvonař v Klatovech (1715) 102.

Pricqvey Štěpán, zvonař v Klatovech (1677) 233.

Raab Ign., malíř (1783) 166.

Reiss C., malíř v Paříži (1855) 214. Ringelhahn G., malíř z Domažlic (1847) 16. Rotter Frant., řezbář v Lounech (1753 _až 54), 85.

R’R, značka zlatníka v Novém Městě y Pražském (1718) 102.

Russ J., lithograf (kol 1850) 215. Sandtner F. S., litograf (1841) 158. Santini Giovanni, architekt (1667—1723) 172.

Seeblumer, malíř v Plzni (1687) 168. Seitz Jakub Vilém, zvonař v Plzni (1769 až 1779) 46, 75, 79, 102, 222. Smicheus Frant., malíř v Lounech (1753)

Spitzer Jan, malíř (1753) 84.

Škréta Karel 162, 163.

W C značka zlatníka Starého Města Pražského (1762) 140.

Wiehl Ant., akvarelista a kreslíř (1841 až 1844) 53, 54, 157, 158.

Wiehl Frant., akvarelista (1830) 157. Widmann Lazar, sochař (v prvé pol. XVIII. stol.) 131.

Wildt Hanuš, zvonař v Jáchymově (1610)

Willenberg Jan, kreslíř (1600) 155.

Vogt Mořic, kreslíř (1712) 155, 156, 215. Vorovec viz Borovec.

SEZNAM TABULEK.

I. Manětín. Půdorys kostela a zámku. Ke str. 92.

Tab.

Tab. II. Plasy. Půdorys konventní budovy. Ke str. 172. Tab. III. Žebnice. Apoštol. Malba na skle. Ke str. 262. Tab. IV. Žebnice. Sv. Ondřej. Malba na skle. Ke str. 262. Tab. V. Žebnice. Apoštol. Malba na skle. Ke str. 262.

<

.. r

X

•r

i

. í

/

rrs!

zachování obzvláště záleží. Vytčen tu programm úmorné drobné práce pro celá takřka pokolení pracovníků, práce však nevyhnutelné, aby sé mohlo na jisto postaviti, jak umění výtvarné v království Českém se vyvíjelo, odkud"' první motivy přicházely, jak se vytvářely, jakou měrou umělci cizí zde spolupůsobili, a co přímo z ciziny k nám bylo přivezeno; neboť jen podrobnou znalostí všech památek umění může se dojiti k ocenění vývoje tohoto umění neboli ku správným jeho dějinám. Mimo tento theoretický, velice žádoucí výsledek možno však i očekávati, že podrobné poznání, jak se umění u nás vyvíjelo, nezůstane bez účinku na umělce výtvarné, jakož i na správu zemskou a veřejnost naši, aby zachovány byly ony památky, jež pro vývoj umění domácího jsou zvláště charakteristické a naprosto zasluhují, abv byly ušetřeny a zachovány.

Archaeologická kommisse sestoupila se poprvé 8. května 1893, podala velesl. výboru zemskému dobré zdání o zachování památek domácího umění výtvarného a starožitností domácích vůbec, sjednala svá organisační pravidla a rozdělila se v odbory: praehistorický, historický a lidový. Jakožto přední úlohu vytkla si zdělati Soupis památek historických a uměleckých v království Českém, snesla se na příslušných pravidlech a vyslala své delegáty do jednotlivých okresů. Dosud vyšlo třicetšest dílů Soupisu." Zvláštní pořadí tvoří Soupis král. hlav. města Prahy, jehož část, obsahující Soupis chrámu sv. Víta, pokladu Svatovítského a knihovny kapitulní, podána již veřejnosti.

Přední zásluhu o rychlé uskutečnění podniku tak vážného má zemské zastupitelstvo království Českého, které nejen poskytlo nezbytné podpory hmotné, ale i zvláštními oběžníky praesidiálními doporučilo podnik ten úřadům samosprávným v příslušných okresech; také veledůstojné konsistoře vřelým doporučením podporovaly práce, jež ostatně i širší obecenstvo provázelo zájmem, porozuměním i všestrannou podporou.

.S obzvláštním uznáním sluší podotknouti, že i peněžitá pomoc z okresů zkoumaných na důstojné vydání soupisu se dostavila. Soupis památek Pražských umožňuje značná subvence, kterou k tomu účelu poskytuje král. město Praha.

Do soupisu jsou pojaty:

1.    památky praehistorické krátkým označením;

2.    památky umění stavitelského, sochařského, malířského od románské

doby do polovice XIX. století; předměty uměleckého průmyslu,. pokud nejsou v majetku soukromém; stavby historickv důležité, jako hrady, opevnění, mosty a j.    ,

Soupis vydáván jest jazykem českým i v překiadě německém-pro každý politický okres zvlášť. Ke skupinám okresů podle starodávných krajů přidána bude úvodní stať o památkách lidového umění, a zároveň uvede se příslušná literatura. Při popisování ustanoveno šetřiti největší stručnosti.

WYDZIAtY POLITECBNICZHE KRAKOW

BIBLIOTÉKA GLÓWNA

PUBLIKACE ARCHAEOLOGICKÉ KOMIV

SOUPIS PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLI

Svazek

I. Politický okres kolínský. Napsal obyčejném K 3—-, na papíře v II. Politický okres lounský. Napsal píře obyčejném K 2-40, na pap

III. Politický okres sedlčanský. Napsg

IV. Politický okres roudnický. Napsal Dr. Bohumil Matějka . . . 7-40 V. Politický okres milevský. Napsali Dr. A. Podlaha a Ed. Šitfler . 6-8o

XII. Politický okres sušický. Napsali Dr. Karel Hostaš a Ferdinand Vaněk . ......................

XIII.    Politický okres příbramský. Naosal Dr. Antonín Podlaha

XIV.    Politický okres jindřichohradecký. Napsal Dr. Josef Novák

Soupis král. hlav. města Prahy. Hradčany. Poklad svatovítský.

Napsali Ed, Šittler a Dr. Ant. Podlaha .........

Soupis král. hlav. města Prahy. Hradčany. Knihovna kapituln

Napsal Dr. Antonín Podlaha ..............

Soupis král. hlav. města Prahy. Chrám Svatovítský. Napsa

Dr. Ant. Podlaha a arch. K. Hilbert ..........

Soupis král. hlav. města Prahy. Korunovační klenoty královští Českého. Nap-ali Dr. K. Chytil. Dr. A. Podlaha, Dr. K. Vrba

N\.. Politický Okres slánský. Napsal Ferdinand Vele .....

XXI. Politický okres mladoboleslavský. Napsal jFráni. Bareš . .

XXII Politický Okres poličský. Napsal Zdeněk Wirth......

,,    XXIII. Politický okres chotěbořský. Napsal Zdeněk Wirth ....

,,    XXIV. Politický okres českobrodský. Napsal Dr. Ant. Podlaha . .

,, XXV. Politický okres přeštický. Napsali Dr. Karel Hostaš a Ferdinan

Vaněk ....................... .

,, XXVI. Politický okres kladenský. Napsal Zdeněk Wirth .....

XXVII. Politický okres roudnický. Díl II. Zámek roudnický. Napsal

Dr. Max Dvořák a Dr. Boh. Matějka .........

,, XXVIII. Politický okres vinohradský. Napsal Dr. Antonín Podlaha ,, XXIX. Politický okres litomyšlský. Napsali Dr. Bohumil Matějka, Jose

Štěpánek a Zdeněk Wirth ...............

,, XXX. Politický okres stříbrský. Napsali Jaroslav Kamper a Zdeněk

Wirth.........................

XXXI. Politický okres novopacký. Napsal Ant. Cechner .....

,,    XXXII. Politický okres turnovský. Napsal Dr. Josef V. Šimák . .

,, XXXIII. Politický Okres písecký. Napsal prof. Josef Soukup ....

,, XXXIV. Politický okres náchodský. Napsal Zdeněk Wirth.....

XXXV. Politický okres benešovský. Napsal Dr Ant. Podlaha . . .

XXXVI. Politický okres rakovnický. Díl I. Hrad Křivoklát. Napsal Antonín Cechner....................

L. inw.

Druk. U. J. Zam. 356. 10.000.

ti-50 7-20 11 50

2-50

13-50

17-50

4- 50

14- 70

15— 6-40

5- 60 11-70

(i-2o

5-50

15-

9--—

18--—•

7-50

9-30

15—• 9—-13 50

6-—

Svazek

SOUPIS LIDOVÝCH PAMÁTEK V KRÁLOVSTVÍ ČESKÉM.

I. Líd na Hlinecku. Podává Dr Karel V Adámek . . .

Tiskem Aloisa Wiesnera v Praze, knihtiskaře České Akademie císaře Františka J osefa pro vědy, slovesnost a umění a c. k. české vysoké školy technické v Praze.

/

r

«

>

v

\

v.

Jr

WYflZIAtY POLITECHNICZNE KRAKOW

ft

iS

•if

Bibliotéka Politechníkí Krakowskiej

111-307306

ÏÏ1

Czapskich 4 — 678. 1. XII. 52. 10.000

>K

ps

SE

ü'H

-T<*

Sf

Bibliotéka Politechmki Krakowskiej

::î;⁴