ni

líi

I®

m

$m

m

pis

km

T '■

m m

má

iii

P

ilSřjiá

fei «í

:;SÍR-

m

ik

mm

Iii

r

,i

ť

4

V

y

7

✓

'I <

Y ”

Bibliotéka Politechmki Krakowskie)

100000301147

K

i ?■;

ř

:, /

■■■

m -m M

mm

mm

■\

\

M

/

mm: m

’ V

v *-/u:

.

:V,;A

'//V

I

m

!'

/

I

v>■

/■

>

/

.

sÉjf

Ě

-/

%

X >

;VX(Í

$

g

i.

i

*

\ ■

t

\

Ji;

i .■    ; v'"    - t

■yf

i

:

\

■-

I.    '

'M

/

%

'v

■V

% -ir

.

Ji

/

. /

v

* /

X

<

A>-J

\

i

• rm

Í:

'

/

A.

/

mř

N ■

\

h >

J:

Syfe

m \

í.

il ‘

’■¹

i

/

1

XX *

'

\

' /.

. ' ; ' ■■ ■

I

m

.

m

%

\

\

/ :. • *

; v iK,;r.

*

¹

'

I

■

N

ť

\'h

■A

\

<>

x ř’.;v---'-A

f ¹ A

f

m..

■■ . '/V

X,

iS

iU4

i v

V

V 1^4

;V

\V

i

\

<wS

u

(

X

/

i

- >N.

/

-

i

A;

.f'- š

\

*

íú

\

®m.

m

N

v

\

í

■\\:

;v bh*

’h>‘ <f

\

/■

:ÁV'V

%

‘v ->'< '    >. :\i\ }

- ■ X

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

V KRÁLOVSTVÍ ČESKÉM

OD PRAVĚKU DO POČÁTKU XIX. STOLETÍ.

VYDÁVÁ

ARCHAEOLOGICKÁ KOMM1SSE

při České akademii císaře Františka josefa

PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ

PODNĚTEM SVÉHO PRVÉHO PŘEDSEDY f JOSEFA HLÁVKY.

XXXII.

POLITICKÝ OKRES TURNOVSKÝ.

NAPSAL

DR. JOSEF V. ŠIMÁK.

V PRAZE 1909

Výňatek z proslovu k Soupisu památek historických a uměleckých

v království Českém.

Království Českému pro polohu a přirozené bohatství jeho připadla v dějinách střední Evropy od pravěku vynikající úloha po stránce nejen politické ale i kulturní. Již od časů prvého osídlení nalézáme v Čechách stopy zámožnosti a vkusu, stopy cizích vlivů, které přes přirozené ohraničení země přece tam vnikaly a pak přečasto samostatně se vytvářely. Nebylo motivu v politickém, duševním a uměleckém životě střední Evropy, který by nebyl nalezl v Čechách ozvěny neb i samostatného rozvoje, a jako letopisy hlásají obšírně doby slávy a úpadku politického i duševního, tak i památky umění na všech stranách země živě svědčí o kulturním rozvoji tohoto království i občasném jeho poklesnutí.

Dějiny politické i literní od doby Kosmovy měly své pěstitele i čtenáře; než i to, co umělou rukou, domácí či cizí, bylo vytvořeno, nezůstalo bez povšimnutí. Teprve naší době náleží však zásluha, že soustavněji bádala v oboru historicko-uměleckém; zejména sluší tu věnovati vzpomínku He-brovi, který se svými soudruhy soustavně popsal stavitelské pámátky historické, dále Mikovcovi a Zapoví, kteří pozornost obrátili na památky umělecké, konečné Wocelovi, který se prohloubil v minulost předhistorickou. R. 1854 založen při Museu království Českého Archaeologický Sbor, později i časopis »Method« a staly se orgánem pro historii umění výtvarného v Čechách.

Když pak zahájila svou činnost Česká Akademie pro védy, slovesnost a umění, zřízena při ní na základě § 2. lit. e) stanov, pak §§ 18. a 50. jednacího řádu Archaeologická kommisse k vědeckému zkoumání v oboru památek uměleckých, historických, písemných i slovesných, jakož i k ochraně těchto památek. Tím založena organisace aktivní s určitým účelem, probádat) království České v příčině památek umění výtvarného, stanovití, které památky stavitelské, sochařské, malířské, zlatnické, konvářské a j. dotud se

' •

; ■ ).;i. /    • í,

■ , : A ; A >1 .    ! Ari f i A:

3

'

A

■    •'    , - ř •    : ! ■■ ; (v

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

V KRÁLOVSTVÍ ČESKEM

OD PRAVĚKU DO POČÁTKU XIX. STOLETÍ.

VYDÁVÁ

ARCHAEOLOGICKÁ KOMMISSE

PŘI ČESKÉ AKADEMII CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ

PODNĚTEM SVÉHO PRVÉHO PŘEDSEDY f JOSEFA HLÁVKY.

XXXII

POLITICKÝ OKRES TURNOVSKÝ.

NAPSAL

DR. JOSEF V. ŠIMÁK.

V PRAZE 1909

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMÉLECKÝCH

V POLITICKÉM OKRESU

TURNOVSKÉM.

NAPSAL

DR. JOSEF V. ŠIMÁK.

(S 302 VYOBRAZENÍMI, TABULKAMI A ZNAČKAMI V TEXTU.)

V PRAZE 1909

KRAKÓW j

lil- bo

^Vechniejg^

ííll?

TISKEM ALOISA WIESNERA V PRAZE,

KNIHTISKAŘE ČESKÉ AKADEMIE CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY SLOVESNOST A UMĚNÍ V PRAZE.

MreT Nr. H®CJ52

PŘEDMLUVA.

Politický okres Turnovský skládá se ze dvou okresů soudních, Turnovského a Českodubského; zabírá v jihu skoro celé býv. panství Hruboskalské, na záp. značný díl panství Svijanského, na sev. největší část panství Českodubského (se Starodubským), celé zboží Frydštejnské, Rohozecké a Malorohozecké. Již tímto výčtem viděti, že krajině scházelo jediné mocné centrum; ani tato dominia nebyla prvotně tak rozlehlá, vznikla teprve pozdě scelením menších statků a statečků. Vrchnosti nebyly bohaté — a které byly, nesídlily zde nebo netrvala vláda jejich dlouho. —

Kraj sám pohorský, odlehlý, jehož valná část do dnes pokryta lesy a bludišti skalními, osazena poměrně pozdě¹) a skrovně, vzdálený rušných ústředí života, a dalekou převahou zemědělský, nemohl soutěžiti uměleckými snahami s bohatými končinami vnitročeskými, zejména v architektuře.

Byloť zde sic hojně stavebního materiálu, čedič a opuka na stavby hrubší a zvláště pískovec na dílo jemnější, i hlína cihlářská, avšak ne-bohatost lidu a zase dostatek lesů vedly k užití materiálu lacinějšího — dřeva, jejž nad to bylo lze vlastní rukou zpracovati. Nejen příbytky venkovské a městské i hradby, nýbrž i první sídla panská, ano i chrámy roubeny ze dřeva. Dřevo arci snadno shoří a dříve setlí — a tudíž není divu, že rozsáhlejší stavby naše pocházejí většinou teprve ze XVI. až XVIII. století. Jsa pak blízek hranic, v době válečné XV., XVII. i XVIII. století kraj velmi trpíval, i uloupeno zhusta živly a nepřítelem, co sobě vytvořil. Výsledkem pak všech těchto zjevů jest poměrná nynější chudoba v památkách.

Předhistorická minulost okolí teprve se zkoumá. Stop diluvialního života dosud zde nalezeno nebylo, ač objevují se na jihu v nej bližším

sousedství, v skalách Prachovských. První kolonisace *), podobá se, přišla od JZ. podle Jizery, kdež v nižších polohách zastoupena jest neolitickými sídlišti mladší doby; potomní doba přechodní měla středisko asi v skalních hradištích na Mužském a odtud šířila se k S. a V.; nově objevují se sídla ve skalách podle údolí Libuňky a nálezy u Mohelky; hrobů není. Únětická kultura úplně schází. Obyvatelstvo slovanské přišlo nejspíš od JV., z Hradecka; starší období lužické jeví se v sídlištích u Turnova a sporadickými hroby; období lužicko-slezské velikým žárovištěm na Svijanech a skalními příbytky nad Záborčím; slezské pohřebiště i sídlo objeveno v Penčíně. Kultura bylansko-římská v nalezištích mezi Turnovem a Přepeři dosti hojně. Hradištní doba starší i mladší četné památky má v hrádcích a sídlech po celé krajině. Archeologické zkoumání zahájil nejdříve prof. dr. Píč, potom P. Kára v Loukovci; nyní soustavně pracuje předhistorický odbor musea turnovského.

I nálezy archeologické i názvosloví i topografie obcí ukazují, že původní osídlení je u vody v dolině, kdežto odlehlejší horské a skalní polohy kolonisovány teprve později, hlavně od XII. stol. na statcích klášterních, pak v XVI. stol., po válce v XVII.; nejmladší sídla jsou až z XVIII. věku; mnohá zanikla.

Historie počíná vůbec teprve po r. 1200. Zboží korunního již není, krom malého území; jen velkostatek církevní a světský. Skoro všecka půda náleží rodu Markvarticů, jenž — neznámo kdy, avšak mezi r. 1150 až 1250 — dává sev. část (Dubsko) nově založenému klášteru sv. Jana na Světlé, nyn. Dubě, záp. (Svijansko) staršímu cisterc. klášteru v Hradišti; něco málo z doby dřívější — a jen na čas — náleží benediktinům kladrubským a křížovníkům boleslavským. O ostatek V. a J. dělí se potom větve Markvarticů a zakládají na nových zbožích sídla (pp. z Valdštejna: Valdštejn a Rotštejn ok. 1270, Chlum ok. 1300, Kavčiny ok. 1350; pp. z Lemberka: Turnov ok. 1250, Rohozec ok. r. 1300; pp. z Vartmberka: Skály (Hr.) ok. 1350, Trosky ok. 1390; ve XIV. stol. na býv. král. statku vzniká od Bibrštejnů hrad Frydštejn ok. 1360. Na panstvích zakládají se města, ok. 1250 Turnov od Valdštejnů a Lemberků zároveň, Dub či pův. N. Světlá, nejspíš od řádu; před r. 1400 na panství Skalském městečko Rovensko, na Frydštejnsku městečko Hodkovice **); v XV. stol. přibývají na Skalsku městečka Čímyšl a Žantov (dnes pouhé vesnice). Okolo dominií, jež všelijak se mění a pronikají, válkou husitskou pak úplně přecházejí do rukou světských a dílem i jiných rodů, trvají drobná vládyctví a jejich tvrze. V 16. věku velkostatky panské scelují se u větší, absorbují zemanská zbožíčka, tvrze zanikají. Rok 1547 působí jen změny držitelův a rovněž i r. 1620; v další době vládnou krajem již jen čtyři vrchnosti, což trvá až dosud.

*) Podle referátu K. Buchtely v ČSPSČ., XVI., 108.

**) Hodkovice náleží nyní okr. Libereckému, ale za dominikálního zřízení byly příslušenstvím panství Fryůštejnského.

Z doby knížecí nebylo asi výtvarných děl mnoho a nezachovalo se nic, až jen ze sama konce románského slohu. Doba gotická zakládá a staví většinu monumentálních budov, ale z časů Přemyslovců nezůstalo krom zdivá na hradech ničeho a z vlády Lucemburků pouze zbytky architektur a rovněž drobné výzdoby; něco zašlo v bouři husitské (kláštery, hrady), jistě víc vpádem lužickým r. 1468, jímž ohněm zahubena obě města i řada vsí, nejvíce však pozdější přestavbou. Zkázu XV. věku nahrazují teprve pozdní gotika a první renaissance, jež vedle sebe se prostupují až do let krále Maximiliana. Rod Vartmberský na S., a Smiřických na J. vyvíjejí péči blahodárnou a vydatnou; z těchto let trvá první zjiačnější podíl památek.

Doba rudolfínská nebuduje, pouze doplňuje, upravuje a zdobí; její památky většinou hynou válkou třicetiletou, požáry a potomními změnami.

Období baroku, a to let 1650—1750, je pro uměleckou činnost krajiny nejvýznačnějš.í. Staví nebo přestavuje zámky, buduje nové chrámy, tvoří největší podíl plastiky z kamene i dřeva a přehojně zaměstnává užité umění v řemesle. V době té poprvé možno stanovití i místní výtvarníky i jich díla, ale jen v skrovnější míře; větší práce hotoví se dle projektů cizích anebo mimo kraj, v Praze, Ml. Boleslavi a v severočeských obcích německých. Činnost tato klesá v době klassi-cismu a hyne poč. XIX. stol. Období nového romantismu počíná 1820 až 1850 znova, matně a neumělecky.

Podrobnější výčet památek na Turnovsku je tento: Z poslední doby románské jediný, i v detailu architektonickém neporušený, trvá kostel v Nudvojovicích, zjištěný nalezenou pečetí bisk. Daniele (f 1214); jinak jen torsa chrámků v Letařovicích a Vlastibořicích. Z konce století XIII. spodní hradní zdi na Rohozci a rozvaliny na Rotštejně a na Chlumě.

Lucemburská epocha zůstavila presbyteria v Rovensku (kde jest

1    malba na skle, bohužel rozbitá), Přáslavicích, Všeni, Vyskři a snad též na Hruštici, i jich kamenické výzdoby; věž hradu Frydštejna; křtitelničku v Letařovicích, něco kachlíkových úlomkův a drobné zbroje z hradů.

Z pozdní gotiky r. 1516 přestavuje se Rohozec od pp. Krajířů z Krajku v zámek, ušlechtilé těsné příkrasy; z neznámých let pochází sev. zed chrámu v Dubě, po ohni r. 1538 přestavuje se chrám farní v Turnově, ok. r. 1550 pp. z Vartmberka od základu budují kostel v Přepeřích, nej krásnější památku této doby, jejž bud staví nebo zdobí nejmenovaný kameník z Velikého Boru. Plastiku representují 2 řezané a malované archy v Letařovicích, zbytky figurální výzdoby oltářní pův. kaple na Rohozci a chrámu na Hruštici, vše na panstvích téhož rodu. Illumina-torské umění podává kancionály turnovské (před r. 1538), z nichž však pouze jediný se dochoval, a to mimo Turnov. Dílo zvonařské zastupují zvony nedatované, dílem enigmatické z doby husitské: 1 v Hlavici,

2    v Nudvojovicích, české v Letařovicích a ve Vlastibořicích, bezejmenný z r. 1483 na Všeni; i jiné, bohužel před léty rozlité požárem. Práce této doby všecka je česká, ale jen z části místní; od domácích výrobců jsou pouze zbytky kamen a díla zámečnická.

Současně, ale již duchem renaissančním, staví si město novou radnici v Turnově r. 1526 (později 1620 přestavěnou), město Dub rovněž asi r. 1560; vrchnosti: Jan Oprštorf zámek v Dubě a kapli zámeckou, při čemž snad i chrám farní nějak nově upraven; též hřbitovní kapli; pp. z Vartmberka obnovují ok. 1570 klášterní chrám turnovský, 1595 lod chrámu na Všeni, staví nový zámek na Svijanech r. 1578, později podnikají nové stavby na Rohozci; Smiřičtí mění ok. 1570 lod kostela v Ro-vensku a sev. křídlo zámku Hruboskalského; té doby dostává renaiss. úpravu i hrad Valdštejn, jenž někdy ok. r. 1600 hyne požárem, rovněž ok. 1560 ohněm zašel Frydštejn. Plastická díla mistrná (jen reliefy), jednak z pískovce, jednak z mramoru, nalezneme v deskách pamětních v Dubě, v Přepeřích, tu i křtitelnici kamennou; náhrobky v Turnově, Rovensku, Nudvojovicích, Albrechticích, na Hruštici, na Všeni; mramorové práce jsou jistě jinde dělány, pískovcové sotva doma, nebo kameníků místních neznáme. Malíř, asi Němec, maloval nástropní fresky na Svijanech; tabulové práce v Nudvojovicích jsou asi díla českého; zdali domácího, nelze říci. České jsou za to zvony boleslavského Petra z r. 1566-8 v Letařovicích, v Hlavici, v Přepeřích; nejmenovaného z r. 1614 na Hruštici (rozlitý); křtitelnice cínové z r. 1541 v Turnově (Jana Mrkvičky) a z r. 1575 v Rovensku (Jana z Hradce), pak rakve Karla a Jaroslava z Vartmberka v klášterní hrobce turnovské (nyní v Mn. Hradišti). Z drobného díla jsou tepané kropenky na Rohozci, a v Turnově (díla cizího), nej starší zachovaná pečetidla městská i cechovní, hojnost domácí i cizí zbroje na zámcích; z keramiky skvělá kamna míšeňského původu na Hrubé Skále; z dílen místních hrnčířů jen několik kousků. Nahodile, docela cizí provenience, dostaly se do kraje ciborium jenšovické z r. 1601 a stříbrný pás a lžíce, ztracené tu kdys potom bludnými exulanty.

Doba vévody Frýdlantského minula bez patrné stopy; jedině že na Turnovsku poprvé počíná se těžiti z bohatého tehdy naleziště kozá-kovských polodrahokamů. Ale řezání a broušení kamenů, a pak i skla a hotovení „komposice" jeví se patrněji až ok. r. 1700 a potom. Válka třicetiletá přináší novou zkázu; umlká tvůrčí činnost, jen se nuzně napravuje, co zničilo vojsko nebo požáry. Soldateska několikrát vylupuje a ničí inventář chrámový. R. 1629 zničeny zvony v Rovensku, r. 1643 (a 1707) hoří Turnov, 1647 (a 1694) Dub, zanikají Trosky, zbylé tvrze, i celé vsi; scházejí starší stavby, nastává emigrace našich a immigrace Němců; Dub a Hodkovice se poněmčují na dobro. Po válce tvoří se velkostatek rodu Valdštejnského se sídlem v Mn. Hradišti, k němuž náleží i Turnov, Skála a Svijany; menší ale přece rozsáhlé území hr. Des-foursů na Rohozci, M. Skále, Semilech a Lomnici; Dub a Frydštejn náleží řádu sv. Augustina ve Vídni; jen odštěpují se statky drobnější a uprostřed roste vládyctví Albrechtické ve statek Sychrovský Lamotteů z Frin-troppu. Přepych a horlivost náboženská budí potom novou činnost, nej-markantnější; v popředí stojí hrabata Valdštejnové.

Přestavuje se zámek na Hrubé Skále po ohních (dnes přestav.), budují nové zámky a zámečky v Albrechticích a ve St. Dubě (zašlé), v Sychrově a na Malém Rohozci (přestav.), nově vznikají dvory panské (zejména C. Dvůr, Valdštejnsko), nejstarší domy nyní Zachovalé v městech. Od základů staví se r. 1651 klášter a kostel sv. Františka v Turnově (r. 1707 a 1805 nově změněný), 1687 kaple v Jílovém, 1722 kaple na Valdštejně, později pěkný chrám v Hlavici a nejumělejší, již v náběhu rokoka, ok. r. 1740 chrám v Jenišovicích; přestavbou z části neb úplně mění se po r. 1643 a 1707 kostely turnovské, r. 1648 a 1694 farní chrám v Dubě (naposled v rokoku), hřbitovní kaple tamže, 1675 kaple na Rohozci, 1768 kaple na Svijanech, někdy po r. 1650 chrám na Hruštici, 1695 v Leta-řovicích, v neurčité době na Vyskři a v různých obdobích na Světlé. Stavitelé jsou asi veskrze cizí, Vlaši (Panetius) nebo Němci.

Stavbám dostává se vnitř více méně nádherné výpravy z kamene, dřeva i kovu, i dílem malířským; současně i mimo chrámy roste počet soch, statuí, kapliček, božích muk, ze zbožného vota úředníků, kněží

1    bohatších sousedů. Na prvním místě nutno uvésti velkolepou figurální výzdobu mostů hradních na Valdštejně a na Hr. Skále, i sochy v okolí zámku pohříchu neznámého díla, pak sousoší sv. Linharta v Hlavici, morový sloup v Dubě, tesaný erb valdštejnský v Přepeřích; skvělé oltáře ve většině svatyň, zejm. řezané v Přepeřích, Letařovicích, Jílovém, práce místní, z Mn. Hradiště, z Liberce; přepychový nábytek, až i rokokový, řezaný i vykládaný na všech zámcích mimo Svijany; práce kovářské a zámečnické všude.

V Turnově působí skoro celé století malířská rodina Hertlů, mimo

2    malíře jiné, dílem zasáhá sem činnost malířů hradištských (Hislera) a z Liberce, již zásobují klášter, kostely i rodinné galerie zámecké; není však dosud děl mnoho zjištěno; zejm. portréty na Rohozci, na Hrubé Skále, kdež najdeme i malíře cizí, nic však, aby vynikalo. Za to obrazy na Sychrově jsou bud nové kopie nebo teprve v XIX. stol. přinesená díla francouzská.

Řemeslníci turnovští primitivně malují dřevěné stropy v městě, v Nudvojovicích, na Hruštici v chrámech, jiní v Letařovicích.

Z mistrů kovolijeckých Donát pracuje r. 1648 o zvonech v Dubě, Turnově, Přepeřích (všecky však rozlity), 1630—39 z Hostinného Schroter v Rovensku, r. 1694 trevírský Cromerius v Dubě; boleslavského Pric-queie díla vzala za své; v XVIII. stol., Low, Kůhner a Lišák nahrazují zvony zašlé; hojně nádob cínových dávají hotoviti cechy i panstvo u mistrů hlavně pražských.

Z výrobků sklářských a brusířských zachovalo se málo; zbytek okna z turnovského kostela z r. 1647 a sbírka pohárů a číší asi podkrkonošských skláren na Rohozci. Chrámové a zejména klášterní turnovské inventáře zaznamenávají hojně bohatých prací zlatnických, doma i jinde hotovených, ale většinu jich pohltil cassirující patent válek napoleonských; zůstaly pouze trosky: monstrance na Světlé, ostensorium a kalich děk. chrámu v Turnově, kupy kalichů klášterních, mimo méně cenné náčiní v Dubě, Hlavici, v Přáslavicích. Keramické zboží omezuje se na jediná kamna v Jenišovicích, nyní na Rohozci, pak na řadu vzácných mis bílé, modře a zeleně polévaných a datovaných v Turnově i na Rohozci, v XVIII. stol. přibývá zboží porcelánové. Zbroje hojnost, domácí i cizí, v zám. zbrojnicích.

Empirová doba je chudičká. Větší stavbou je jen radnice rovenská (shořelá) a fayady nových domů, jichž ok. r. 1800 v Turnově rázem přirůstá; náhrobky na hřbitovech, něco náčiní a porcellán českých továren v museu turnovském i soukromí, rozličné hodiny a drobnůstky v soukromém majetku. Jediné zlatnické práce jsou monstrance v Jenišovicích a noha starší monstrance turnovské. Hmotou pouze vyniká silniční jehlanec u Ohrazenic. Z malířů nalezneme jen Piepenhagena na Rohozci. Největší měrou zastoupen jest truhlářský empirový nábytek tamže na zámku.

V letech 1820—50 ještě antikisující modou upravuje se kaple valdštejnská; ale již ozývá se romantismus pseudogotickou obnovou hradu, novými taktéž novogotickými chrámy na Hrubé Skále 1819, P. Marie v Turnově dle plánů Hausknechtových (1825—52), dokonč. Bern. Grue-berem, věžemi, lodmi chrámů v Přáslavicích a na Všeni; nově staví se dle Prouvotových rysů velký zámek Sychrovský v normanské gotice a rovněž podobně zámek Hruboskalský; v témže pseudogotickém slohu zřizuje Michal Kotler svůj turnovský dům s věžovitým altánem v zahradě; zámek na Svijanech mění se v pouhý dům úřednický, na Rohozci provádějí poslední větší proměny. Pro Turnov J. Max teše sochu P. Marie na kašnu, na Valdštejně Machek maluje fresku Jana Křtitele; některé zvony lijí se nově v Praze a v Brně; chrámy doplňují svůj inventář a opravují vnějšek i nitro. R. 1870 sbořili bez památky oba staré kostely v Újezdě pod Troskami.

Z literatury uvádějí se pouze vědecká díla a články významnější nebo illustrované, pak spisy starší doby, nikoli úplná bibliografie, zejména vypuštěny přečetné stati pouze turistické. Lituji, že nebylo možná dojiti všech článků místních časopisů, jež obsahují mnoho příspěvků, ale zůstaly mi neznámy nebo nedostupný. Díla povšechná cituji pouze ve zkratkách, totiž:

Rohn = R. Joh. Carol., Antiquitates ecclesiarum, capellarum, monasteri-orum aliarumque aedium districtus Boleslaviensis. Vet. Pragae, 1774.

Schaller = Sch. Jaroši., Topographie des Kónigreichs Bohmen IV. Bunzlauer Kreis. Prag-Wien 1790.

Sommer = S. Joh., Das Kónigreich Bóhmen. Pr. Bd. II. 1834. (Bunzl. Kreis.) Heber = Heber Franz, Bóhmens Burgen. Pr. 1844—49. I.—VII.

Památky = Pam. archaeologické a místopisné.

Prášek = P. Justin V., Dějiny města Turnova nad Jiz. V Klatovech 1879. Bernau = Bernau Friedr., Album der Burgen und Schlósser im Kónigreich Bóhmen. Saaz 1878—81.

Hrady = Sedláček Aug., Hrady a zámky, díl X.

Míst. slov. = Sedláček Aug., Úplný místopis, slovník král. Českého. II. Část historická.

ČSPSČ. = Časopis společnosti přátel starožitností českých. V Praze I.—XIV. Hlasy, Listy Pojiz. = H. L. Pojizerské, rediguje Vác. Kudrnáč. V Turnově. Durych = D. Václav, Z českého ráje.

Bouška = B. Bohumil, Okres Českodubský, v Turnově, bez data.

Kudrnáč, Adressář = K. Vác., Adressář a popis polit, okresu Turnovského. V Turnově 1902, I.—IV.

Endler = E. Franz Joh., Das soziale Wirken der kathol. Kirche in der Dió-zese Leitmeritz. Wien 1903.

Šimák, Příběhy = Š. J. V., P. města Turnova nad Jizerou. V Tur. 1904-1906,

díl I. a III.

Bareš — B. Frant., K vycházkám po Boleslavsku. V Ml. Bol. 1908.

Práci soupisnou konal jsem spolu s bratrem svým Václavem po několik let a dokončil ji i rukopis odevzdal již před 5 lety; možná tedy, že od těch dob někde něco se změnilo, ušlo mé pozornosti a není tak, jak jsem vypsal. Naší prací jsou zároveň všecky fotografie, kresby a rysy, pokud není jinak udáno. Veliký podíl v práci náleží milému a zasloužilému příteli, akad. malíři p. Janu Prouskovi v Turnově, jenž vlastně skoro všechen výtvarný inventář z okolí dávno již byl sebral a v museu turnovském uložil; po jeho stopách bylo naše dílo ulehčeno a nad to propůjčil mi nejen své kresby a fotografie, ale i hotové štočky (č. 18, 75, 76, 126, 154, 164, 193, 195, 219, 220, 223 — pokud jinde byly tištěny, vyjednala slav. arch. kommisse jich zapůjčení). Jiné fotografie pořídili a mně darovali p. řed. okr. kanceláře J. Satrapa v C. Dubě (13, 14), MUDr. Jan Zeman v Turnově (269), kresby přítel Jan Košek, farář v Pirkštejně (57), Zdeňka Liebscherová (150), jiné fotografie jsou od místních fotografů p. Jana Šimona (37, 40, 43, 55, 56/62, 90, 129, 134, 170, 171, 174, 208, 209, 222, 240, 256—264, 267) a V. Lochmana (216, 241, 242). Štočky laskavě zapůjčili sl. redakce Památek arch. (183, 248), sl. Společnost přátel starožitností českých (58, 68, 73), sl. Klub č. turistů (27); rysy k okreslení zapůjčil sl. patronátní úřad panství Hruboskalského v Rovensku (76,143—145), sl. správa velkostatku na Hr. Rohozci (121, 122), sl. stavební úřad na zámku v Sychrově (6—8, 10—11), veledůst. p. vikář konsist. rada J. Tyrichter v Přepeřích (91). Od přítele f K. Zappa jsou kresby č. 234—237. Sl. měst. rady v Č. Dubě a v Rovensku poslaly otisky pečetí, p. inž. Lud. Cernovický přispěl při vyměřování plánu hradu Rotštejna, p. em. ředitel Jos. Malina při odlévání reliefů na zvoně v Přáslavicích.

Soupisnou práci otevřením svých zámků a propůjčením pomůcek učinili možnou J. J. vysok. pán Alain kníže Rohan na Sychrově, J. O. p. Mikuláš hrabě Desfours na Rohozci, J. Ex. p. Felix hrabě z Aehrenthalu na Hr. Skále; jim i jmenovaným již přispívatelům svým vzdávám tu nej-uctivější díky. Rovněž děkuji co nejvřeleji vd. duchovenstvu vikariatu Turnovského, zejm. uvedenému p. vikáři, děkanům f Jos. Svobodovi i nynějšímu Ant. Čermákovi, guardianu OSF. Flor. Cibulkovi, kaplanu J. J. Hořčičkovi v Turnově, J. Turkovi, V. Symonovi, J. Petříčkovi v Ro-vensku, Janu Hájkovi a G. Procházkovi v Jenišovicích, J. Náhlovskému na Sychrově, V. Drbohlavovi na Světlé, dr. Rob. Najmanovi v Litoměřicích, p. vrch. fin. radovi K. Buchtelovi v Praze, pp. učitelům říd. Zajícovi v Doubravě, Hrdinovi ve Štveříně, Šípoví v Penčíně, Mil. Horákovi v Draho-ticích, přátelům z mus. výboru v Turnově i jiným za všecku přátelskou pomoc. Naposled, ale neméně vroucně děkuji sl. archeol. kommissi, zejm. pp. cis. radovi Fr. A. Borovskému, univ. prof. dr. J. L. Píčovi, prof. těch. J. Koulovi, kancelláři České Akademie i knihtiskárně za vydání knihy, starost při tom i vzácné přispění. Posvěcuji pak dílo své rodnému svému kraji.

7. V Šimák.

V Praze, v říjnu 1909.

Albrechtice.

Kudrnáč IV. 28. — Prousek v Kronice Svijanské (nxk.) a v kresbách v mus. turn. — Opisy listin v arch. turnov.

Hrady 211. — Čechy 299. — Rohn 49. — Sommer II. 221. — Bouška. — Mís top. slov. 3.

Do poč. XVIII. stol. sídlo zemanského statku, potom ves při panství Svi-

janském.

TVRZ, ve XIV. věku rodu Tistů z Albrechtic, opuštěná v době neznámé. Její městiště trvalo v základech při gruntu č. 1. do nedávná, sousedé však většinu kamene zatím vybrali. Na Z. od cesty proti gruntu č. 2. plocha tvrziště stromy porostlá, obdélná, pravoúhlá, 16 m v šíři, 20 m zdéli, 1—1 y₂ m výše nad okolí; při J. straně zvýšený základ okrajního podlouhlého stavení, při Z. straně rovněž základ úhelní kamenné zdi asi 1 m šir.; S. strana zkopána v mělký svah ; vých. břeh lze sledovati ještě na 5 m k J., načež se tratí. Rovnoběžně s okrajem tvrziště běží dole na S. a V. u vzdálenosti asi 9 m základy hradby, silné na ³/₄m, v pravém úhlu, as 15 m na každé straně; dále přestávají. Pod tvrzištěm k Z. rozkopané základy menšího, snad věžovatého stavení; ještě níž k Z. zbytek náspu na kraji rokle, z něhož trvá patrněji pouze úhel na SZ., zvýši 1 m\ strana k S. mizí dále při gruntu č. 1.; k J. zahýbá v mírném oblouku a přestává v mezi; pod záhybem vně jeví se propadlá hlubina. (Plán na obr. 1.)

Na polích pod tvrzí k J. nalezen byl pražský groš kr. Jana, železný kord o pleteném koši XVI. stol., 62 cm dlouhý, hruškovité rukověti, řezem sešlý (nyní v museu turnovském) a něco střepů pozdních nádob.

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Turnovský.    I

ZÁMEK postaven byl od Lamotteův z Frintroppu v II. půli XVII, stol., ale již r. 1750 byl zašlý. (Rohn.) Zbývá z něho jen sev. roh někdejšího západního průčelí (nyní grunt Brožův č. 2.), a to v pouhém přízemí (obr. 2); svrchní patro sešlé zrušil nynější držitel a nahradil krovem.

;-v

X#.

ÍM

Obr. 1. Albrechtice. Plán tvrziště. (Dole J, nahoře S: 15 mm = x m.'¹

Stavení pravoúhlé 16y₂ m dl., 8-15 š., k němuž k J. pojí se nově zbudované stodoly, stáje a grunt č. 22. na starých základech zbořeného průčelí. Kus k V. vybíhající zdi severní svědčí, že zámek měl i křídlo severní, prý ještě na 60 kroků zdéli, ale všude stopy zmizely.

Dveřmi prostého barokového ostění vejde se do nízké chodby o valeném stropu; z ní v právo vedou nejdříve schody do podkroví, dál

S ev.

rr

Jih.

Obr. 2. Albrechtice. Plán zbytku zámku. (1 cm = 5 m.)

vchod do chléva nově přizděného a nejzáz v rohu do starého hlubokého sklepa; zadní prosté dveře jdou do nového dřevěného přístěnku. V levo z chodby vede prostý vchod do světnice skoro čtvercové, 6 m š., 6-20 m dl.; ve stěně S. a Z. po 2 pravoúhlých oknech v hlubokých výklencích; síla zdivá i-i m. Strop mocné valené klenby o 2 polích s hlubokými výsečemi.

Na poli při stavení nalezeny úlomky kachlíků renaissančních,

S. p

bez glasury. Na prvním kus hlavy a nápis TRVS; na druhém 12 cm vys.

M

figura paní v bohatém kostýmu, vrážející si dýku do prsou; na třetím kus římsy. Všecky ve škole penčínské.

Bělá.

K u d r n á č, III. 1.—2. — Š i m á k, Paměti o hradu Rotštejnu. V Turnově 1893.

Před vsí SOCHA SV. JANA NEP. z r. 1782, bezcenná. Sudlice z XVI. stol. tu nalezená, nyní v museu turnovském.

Bezděčín

viz

Jílové.

Bílé.

P r o u s e k, Obrázky z Poještědí, Zl. Praha 1890. — Bouška 101.

Statek č. 1. byl manským dvorcem.

Blatec.

Čechy 318. — Kudrnáč III. xi.

Sídlo vládycké, po němž psal se r. 1375 panoš Oldřich Bohuslavec, zašlé

beze stopy.

Bohdan kov.

Nález kam. dlátka, v mus. turnov.

Bohumilice.

Bouška 67.

Na poli Koškově ve skále ,,Černá díra“, sluj, prý „východ podzemní chodby z Dubu“; dosud neprozkoumaná.

KAPLE ANDĚLA STRÁŽCE prostřed vsi, postavená r. 1887 obecním nákladem 1500 zl.

Na cestě do Libice ve skále vytesaná neumělá KAPLIČKA P.

MARIE.

Borčice.

Čechy 348. — Sborník zeměvědný IV. 282.

Zašlá ves blíže dnešního dvora téhož jména, ale odlišná od něho. Dvůr slul v XV. stol. Hvozdcem, pak do XVII. stol. Hvozdeckem, od války třicetileté Borčici.

Bořek nad Jizerou.

H e b e r, VI. 506. — Hrady 269. — Čechy 292. — K u d r n á č III. Buchtela v ČSPSČ. 1908, 108.

Ve skalách nad dílem vsi ,,Záborčím“ j eskyně, v nich sídliště doby lužické: porůzné nálezy: pazourkového nožíčku, množství střepin vel. nádob a bronz, jehlice, Hloub v lese „Drábovn a“, ostrožna skalní se stopami dřevěných stavení, k nimž stoupalo se z přirozeného příkopu po tesaných schůdcích. Půdorys a popis v Českém lidu, II. 341—345. Snad bylo tu strážiště nebo čihadlo. Nálezy střepin nádob doby hradištní.

Bořek pod Hrubou Skálou.

ČSPSČ. V. 64. — Čechy 318. — Šimon Jan, Drábovny v okolí turnovském, Hlasy Pojizerské 1895. — Šestá zpráva mus. turnov. 1907.

Sídlo vládycké v 1. 1364—1416, zašlé beze stopy. Opodál ve „Studeném dole“ jeskyně „Drábovna", v níž nalezeny nádoby, dnes bohužel zničené. U t. zv. Těhníkovy skály a na Honsově louce trojí sídliště pod převislými skalami, nal. střepy, kosti a pazourkové nástroje. V lese nález 2 mlýnů ručních, v soukr. majetku.

Bukovina u Rohožce.

V. V a n ě k, Zápisky Jos. Dlaska, rolníka v Dolánkách u Turnova. V T. 1898 (zejm.

str. 25). — Čechy 270.

Na konci ostrohu, na němž ves leží, byl v skalí viklavý balvan „Chocholka“, jejž r. 1857 pro nebezpečenství zřícení na dráhu prachem roztříštili. Na zbylých skaliskách stopy po trámoví. V rozsedlině skalní nalezena bronzovásekerka s laloky, asi ze starší doby slezské, jež prý dostala se do Ruska p. Jezberovi.

Červený dvůr, Či nov.

Sommer II. 37. — Schaller IX. 318. — Čechy 292. — Sborník č. spol. zeměvědné IV. 282. — Míst. slov. 120.

Někdy ves a tvrz vladyk z Činova, známých 1322—1450, osada naposled připomíná se r. 1653, potom svedena; jméno dodnes udrželo se v lese M. a V. Činovech.

DVOŘ v XVII. stol. založený, pův. Činoves, něm. Neuhof, dnes obecně jen Červený dvůr podle někdejší červené omítky. Stavení do čtverce, kolem prostranného nádvoří, pod patro. Brána barokního výstroje, ellipsovitě zakončena v kam. kanellované obrubě; pilastry s obou stran nesou kládí a přečnělou oblamovanou římsu, nad níž zdvihá se segmentová attika s vásami a prostřed ní veliký erb desfoursský, tesaný z kamene. (Obr. 3.)

Čímyšl.

Někdy městečko, teď víska. SOCHA SV. JANA na třídílném podstavci z r. 1776, uprostřed vsi.

Čtveřín viz Štveřín.

%ť

tt

yf*

Tis ^ .jgf

*I tf&Zínm-    ^3

3*    .. /■■_ O y*ť v

.fj    Jí' i

# * . •? -/

■U*-,.. tž jf

• íf**' v i

i

*' “:*4

.NT

*» •

\Y/*- ¥ :

JtÉ

?!

lil

.'li

•*

1%

Obr. 3. Červený Dvůr. Portál do dvora.

Daliměřice.

Čechy 263. — Kudrnáč III. 6.

Ve XIV. a XV. stol. sídlo vládyk z Daliměřic, po němž není stopy, od hu-sit. válek ves při panství Rohozeckém.

SOCHA SV. JANA NEP. primitivní, na trojdílném podstavci, volutami a kartuši zdobená. V průčelí nápis: Morfia ku (Eli iš?ro: Hana Bepmnuck£Í;o naklabtm raptíj iiaujtbu \ Nalomme Ho ku 1821.

Dehtary.

Čechy 359. — Bouška 103.

R. 1419 sídlo Kojaty z Dehterova, v XVI. stol. manský statek k Dubu (nyní

čís. 1).

Dolánky u Turnova,

Vaněk, Zápisky Jos. Dlaska. — Čechy 267. — U r b á ř panství Rohozeckého a Skalského z r. 1608 na Rohozci, opis v arch. turnov.

Nad mlýnem na ostroze, sříznuté železnicí, zbytek hradiště z doby knížecí, spečených valů, dosud neprozkoumaného. Kamenný hrot a střípky odtud v museu turnovském, 2 pazourkové nožíky ve škole štveřínské.

SOCHA P. MARIE před t. zv. Dlaskovým statkem z poč. XIX.

století.

viz

Dolní Roveň

Roven Dolní.

Doubí (M. Dub).

Čechy 16. — Bouška 95.

Na stavení souseda Stanislava zazděná kamenná DESKA, na níž tesána ryba, práce XVI. věku, s brány někdy zámku v Dubě. Opodál vsi prostý kamenný KŘIŽ vsazený na místě býv. zděné šibenice.

V

Doubí u Stveřína.

Nález zlatých závitků, nyní v Museu král. Č. Střepy doby hradištní.

Drábovna

Bořek n. Jiz., Bořek u Hr. Skály, Prackov.

viz

Dřevo lysy.

Sborník zeměv. společnosti IV. 283.

Zaniklá ves, kdys na panství Rotštejnském, kdesi na Kozákově.

Dub pod Ještědem. Český Dub.

B a 1 b í n, Bohemia sancta 144. — R o h n 48. — Schaller 231. — Sommer II. 232. — Schiller, Geschichte der Stadt Aicha, 1898. — H e b e r, Burgen VI. 263. — Hrady 262. — M í s t o p. s 1 o v. 173. — Š i m á k, Nejstarší paměti města Dubu pod Ještědem v ČSPSČ. I. (1893) 58. —■ Šimák, Zprávy o některých farách a školách v Horním Pojizeří v době protireformační, Památ. XXIII. — Pro usek, Obrázky z Poještědí, Zl. Praha XVII. (1890) č. 13Í (str. 152) a dál. —-Bouška. — Nováček, Paměti českodubské 1584—161 x v ČSPSČ. VIII. str. 77. — E m 1 e r, O stavu ryt. řádu sv. Jana Křt. v Čechách r. 1373, Zprávy o zas. Uč. Sp. 1877, 195. — Novotný Vác., Inquisitio domorum

hospitalis S. Joh. Jer. 1373. Hist. arch. Č. ak. č. 19. — Endler 364.'’ — Bareš 80. — Urbář z r. 1567 na zámku Sychrovském, opis v arch. turnov. — Kostelní Tú čty od r. 1622 v depositáři farním. — Matriky a školní pamětnice. Knihy městské a privilegia od XVI. stol. v archivu na radnici.

MĚSTO

na táhlém ostrohu nad Ještědským potokem, vystavěné ve XIII. stol. při kommendě řádu sv. Jana, kterou založil (podle staré vartmberské genealogie z 16. stol.) Chval z Markvartic. Připomíná se poprvé s chrámem r. 1290 jakožto

A'

13

Obr, 4. Dub pod Ještědem před ohněm r. 1858. Plán města. (Vysvětlení: A zámek, — H horní brána městská. — E dolní brána městská. — I baštička. — F ulice z předměstí Dolánek. dvojící se v p. k mlýnu a bráně E, v levo k dol. bráně zámecké b. — Černá čára značí hradby nyní většinou zbořené; S = kostel děkanský.

Světlá, ve XIV. stol. však převládl název Dub. R. 1420 statky řádo\é zapsány byly Janu z Ralska a z Vartmberka a kommenda proměněna v zámek. V XVI. stol. do r. 1547 zboží pp. z Vartmberka, 1547—91 pp. z Oprštorfu, 1591—1621 Smi řických, 1621—1634 Albr. z Valdštejna, 1635—1641 hr. Isolaniho, jehož dcera Re gina vstoupila do kláštera sv. Augustina ve Vídni a r. 1653 darovala mu panství; klášter držel je do r. 1782, potom nábož. fond. Od r. 1838 kníže Rohan.

Obvod pův. města tvoří vlastně jen dlouhou náhorní ulici od býv. Horní brány na SV. k JZ. k zámku (H); uprostřed tržiště s radním domem, nad ním rovné, pod ním svažité do ulice k býv. Dolní bráně E. Z tržiště z V. rohu vybíhají v pravém úhlu 2 uličky, ke hradbám a k baštičce I.

HRADBY městské z lámané opuky zavíraly na srázu ostrohu nepravidelnou čarou celé město, dělíce je od předměstí Horního a Dolánek, prolomeny byly 2 branami. Ze všeho opevnění zbyly jen dva kusy zdi, jako ploty zahradní, a to od zámku ke kostelu a od kostela dál na straně severozápadní; tu sbořena r. 1907 branka dolů k vodě, goticky sklenutá. Druhý zbytek běží na JV. města na konci Školní ulice, kdež

IjjM

■n.

U:

J.

llM

II!

Obr. 5. Č. Dub. Baštička ve hradbách městských (před úpravou).

připíná se k baštičce čtverhranaté, o šindelové stříšce; v baštičce bývala šatlava, nyní skladiště (obr. 5.). R. 1907 nově upravena.

ZÁMEK, někdejší kommenda Johannitů, zabíral celou jižní část města, požárem však r. 1858 zpustl a z většiny zašel. (Rysy na obr. 6—8; vyobrazení starého stavu u Hebera a v Hradech.) Půdorys tvořil nepravidelný oblouk, jehož základna obrácena jest k městu a oddělena byla prostou zdí, příkopem, dnes zasypaným, a2 branami, z nichž do r. 1907 jedna trvala ještě, prostá, goticky zaklenutá, nyní též sbořená. Na oblině byly budovy vedlejší. Uprostřed prostranství stál vlastní palic. (Obr. 8.)

Stavení paláce bylo do pravého úhlu, pod dvě patra a se dvěma zdmi svého dvora zavíralo nepravidelný čtverhran. K rohu na JZ. připínala se

osmihranná v ě ž o končité střeše a též úhel na SV. vybíhal třemi stranami na způsob b a š t y z rovné čáry k V. Uvnitř v J. k ř í d le bylo ze dvora obšírné schodiště a ve všech ponebích po 4 klenutých místnostech, z nichž čtvrtá v rohn byla velikou síní o 3 oknech, a z té vcházelo se do páté prostory, klenby věžní; v přízemí a v prvním patře sídlely naposled před zkázou panské kanceláře. — Ve V. křídle šlo za sebou šestero světnic, poslední z nich měla polokruhový výklenek na spůsob apsidy do

lé

'n

ti

xa

Obr. 6. Č. Dub. Situační plán budov zámeckých před ohněm r. 1858. (Vysvětleni:^ nádvoří a zbořené křídlo paláce, — B přestavěné křídlo v byty, —C dvůr, —D bývalé příkopy, — G domy městské, — a můstek — b dolní brána zámecká, — c konírny, — d byt sládkův, — e pivovar, — / býv. kaple, nyní dole čpi tál, hořejší díl pivovaru, — g lesní úřad, — h stavení úřednické, — i kůlna, — j byt zám. lékaře, — k kůlna, — m horní brána zám. -—■ n ulice na náměstí, — o dům, — p škola, — r děkanství, — s kostel děkanský, — í hradba městská. — Části čárkované sbořeny byly po požáru r. 1858, r. 1909 ještě i m, c, k a díl h.

bašty. — Požár zahubil všecek palác; J. křídlo pak docela zbořeno, tak že jen základy vyčnívají; z V. křídla snesli 2. patro a přední 3 světnice upravili za soukromý příbytek, zadní jsou za skladiště.

Z dolních, vedlejších budov zámeckých, jež jako hradby obstupují na J. nádvoří, zmizely sýpky, kůlny, budova lesního úřadu (g), vybíhající v nárožní baštu, konírny a byt zámeckého lékaře (j, k). Zůstalo:

1. Úřednické stavení (h) na Z. kraji, jehož vnější stěny na svahu stráně opírají se vně mocnými pilíři z dola založenými. —

2. Konírna (í) na téže straně. — 3. Na J. spodek kryté brány dolní (b), nově však zaklenuté (obr. 9.), o dvojích vratech, jimiž přichází se

'J

'Z

voj

■4

_U>

.. ,vQ>?

\v V

0123456    7 8 <3

10 sáhů

Obr. 7. Č. Dub. Půdorys budov pivovarských a špitálu (býv. kaple) v zámku před ohněm r. 1858.

rí

Hl

ítS

as

iii

“⁼ms₌ij

Wá

WIIW

Obr. 8. Č. Dub. Půdorys přízemí býv. zámku.

(Vysvětlení: A západní křídlo, — B východní křídlo, — a vchod — b vestibul — c a d síňky — / kanceláře — g archiv — h obytné světnice — i arkýř — ; veliká síň — l kobka ve věži.) Sever nahoře, jih dole.

k mostku kamennému⁷^) nad mlýnským náhonem. — Vedle brány v právo (c) s t á j e, v levo byt sládkův (d) a pivovar (e). R. 1909 sbořeny ještě některé díly.

na-

Od budov pivovarních k V. odbočuje (/) t. ř. špitá 1, vychylující se naprosto z čáry zámecké a to tak, že stavení zámecká mají základy hoře na ostrohu, kdežto špitál dole, v býv. příkopě. Do přízemí špitálu

t*

■m

v-

•*>A

m

■:

WĚ

MM

Msl

ÍBM

Obr. g. Č. Dub. Dolní brána zámecká.

jde se nyní zdola, vchodem, jehož ostění zakončené polokruhově, osazeno jest kamennou rustikou; z přízemku vedou schody vzhůru do prvního patra. Druhé patro a půda jsou skladištěm a přístupny jsou shora, s humna pivovarského. Stavení jest bývalou kaplísv. Jana, vystav, za Jana z Oprštorfu v 1. 1552—1579, snad na starém nějakém základě (obr. 10.); za Josefa II. byla kaple zrušena a r. 1803 v přízemku a prvním patře upravena za chudobinec. Délka S. strany vnitř ve světlosti činí 12-3 m, strana J,, jak připojuje se ke stavení, prodloužena jest o 3 m, šířka někdejší lodi 8-70 m) presbyterium polokruhové má 5-4 m zšíří, 3-70 m hloubi.

Zdivo 1-20 m silné budováno ze štuk a lámaného pískovce; dolejšek presbytéře a části lodi vně ze svahu podepřen je mocným soklem ze štuk, šikmo vybíhajícím. — V presbytéři 3 o k n a, zpola zazděná, 1-25 m široká, nahoře polokruhová, do vnitř se úžící, o křížových čtverhranných rámech,

tesaných z kamene. Ze 6 oken v lodi zbývají pouze hoření oblouky na půdě, dolejšky dílem jsou zazděny, dílem proměněny. — Klenby vůbec není, pouze krovy. (Obr. 7. a 10.)

—n-

Děkanský CHRÁM SV. DUCHA, druhdy řádový, na býv. hřbitově, hned mezi zámkem a městem (s). Přestavbami pozbyl vší souměrnosti, z pův. gotické budovy trvá jen spodek věže a kus severní zdi s opěráky, úprava ostatní je z XVI. století, po ohních r. 1647 a 1694. Tu stavěl polír Panetius z Prahy. Jižní zeď opírá se o 4 nové přípory. (Půdorys na obr. 11., pohled na presbytéř obr. 12.) Orientovaný.

Obr. 10. Č. Dub. Řez špitálu, někdy kaple sv. Jana.

Pův. chrám skládal se z pětibokého presbyteria a lodi o 3 polích křížových. V XVI. stol. prodloužili loď k Z., v XVII. stol. ještě dál až ven ze zdí městských. Čítá tedy délka lodi ve světlosti 32-5 m\ šířka se mění, ježto stěny nejsou rovnoběžný, u presbytéře 9-80 m, v závěru prvotní

:•

><

p#

h_jy

>■

Obr. n. Č. Dub. Půdorys děkanského kostela.

lodi 9-30 m, v závěru nynějším 8-90 m. Síla zdivá z lámaného kamene kolísá, + 1-25 w. K 1 e n b a v lodi je valená o 6 polích nestejných výsečí daleko hloub založená, nežli byl strop původní, v zavrcholení 8 m vys. Hrany výsečí sbíhají se na masivních příporách, polokruhového průřezu,

ř*.

L*

II

sir

. .1

jpg

■ k"'

7J

LI

- <<*

KS

ipas**

tli

■w

sM*,

•t.

*8

Obr. 12. Č. Dub. Presbyterium a jižní strana děkanského kostela.

•V'    ' •-*?*

míiíT -    -

> ■*

H"*

'•V*

CŠ*ŠŽ55

■Xfe'

"■

l"'v'

ng||    v y ''

Jp8,

H

R» 1

V.

Iv;

vru; cA

' ..b

■:

gi

11

| pWf

. .. -

K*!⁵

Mr*J

h*:S,>í

•:í

" ' ■' \

jež nesou římsové hlavice a spočívají dole na hranolovitých, pravoúhlých soklech. Výseče v prvních třech polích klenbových jsou do jisté míry pravidelný a hrany jejich sbíhají se v kříž, třeba že přípory nejsou rozestaveny souměrně. Čtvrté pole jest mnohem širší a ježto přípory stojí každá jinde, výseče leží výstředně; páté pole, opět křížové, má tvar licho-

TC

lil

il

AV

■':■: \ ''

íx

i-

•-h /• pýAs

ifl

MM

hH'

il

.f.v -v

Lál

iy

Wi

Obr. 14. Č. Dub. Portálek do sakristie děk. kostela.

běžníka; šesté, křížové, je ze všech nejširší. Na klenbě rokokové stuccové arabesky (obr. 13.).

Presbyterium neodděluje se architektonicky od lodi, pouze stupněm jest povýšeno; triumfálního oblouku není. Hloubka v ose činí 9-12 m\ půdorys však je nepravidelný a z osy vyšinut; stěny mají různou délku: na S. 2-60 m a 3-60m, závěrná 2-64 m, jižní 2-25 m a 4-65 m. Strop valený o pěti výsečích.

Okno v presbytéři jediné v jižní zdi; v lodi v jižní zdi po jednom ve čtyřech travées, v sev. zdi pouze 2. Šířka ve světlosti kolísá + 2 m\

jsou mírně špaletována, polokruhově zakončená. Vchody do chrámu prvotní ve třetím poli, v S. i J. zdi, oba shodné. Portál z kamene, nej-pozdnější gotiky, nahoře polokruhem zavřený, profilovaný třemi mělkými pravoúhlými ústupky; profilování počíná ve třetině výšky na sříznuté hraně. Šířka portálu ve světlosti 1-37 m. — Třetí vchod 1-50 m šir., v pátém travée J. zdi, prostý kamenný polokruhový oblouk na čtverhranných kanellováných pilastrech. oltářem z přistavěné předsíňky.

Čtvrtý vchod nově prolomen jest za

K S. zdi přistavěny jsou 2 oratoře, valené sklenuté, předsíň portálu, schodiště na půdu a věž. Nad oratoří na půdě nalezne se zbývající dvojí starý mohutný opěrák a třetího základy v úhlu presbyteria; jinde všude staré zdivo zakryto novým.

Věž lichoběžného základu má rozměry vnější stěn: S. 7-85 m, a 1-50 m silnou, Z. a V. 6-90 m a 1-20 m síly, J. 7 m a o-8o m. síly. V přízemí je sakristie, valené klenby, osvětlená 2 nestejnými okny; z presbyteria vede sem kamenný portálek pozdní gotiky z pískovce, pravoúhlý, rovného nadpraží, vys. 2-28 m, šir. ve světí. 1 m. Ostění 0-37 m mocné profilováno je oblými pruty, jež přecházejí v nadpraží v závěr balda-chinový. (Obr. 14.) — Ze sakristie vedou vnitř schůdky do depositoria v 1. ponebí. — Do vyšších pater věžních je přístup s půdy kostelní; v 2. ponebí severní zdi malé, úzké okénko gotického pravoúhlého ostění. Svršek věže je novodobý, o páru oken polokruhově zavřených na stranách J. a S., o jediném okně na V. a Z.

Ve zvonici visí pět zvonů, tři větší v lešení, dva menší na trám-

cích výše.

1. Prostřední lil Jan Baltazar Cromerius v Trevíru v říši Německé. Výš. celá 90 cm, výš. ke koruně 84 cm, prům. 1-17 m. Kolem koruny bor-dura ze stojatých akanthů, pod ní opis DEVM ADORO SANCTOS COL-LAVDO TONITRVA REPELLO FVNERA CLAVDO • + • goss mích iohann balthazar

CROMMERIVS VON TRIER IN DER STATT AYCHE.

Pod nápisem lem z festonů i akantů. Na již. straně relief, na sev. polovypuklina sv. Jakuba v oděvu poutnickém a kol postavy opis S. MO-NASTERIVM SANCTI | IACOBI VIENNAE 1694. Uprostřed věnce pod reliéfem nápis v tabulce:

INFELICI VVLCANO OMNEŠ 4 : OBLAT4E 29 AVGVSTI PIETATE PATRON7E RDŠŠ/E DAE DÁĚ MARI4E KVNIGVND4E HILDPRAN-DIN • ABBATISS/E MONASTERII S : IACOBI VIENN/E ITERVM REFVS/E EODEM 1694 ANNO • SVB PR/EFECTO MONAS. GEN EROSI D : PETŘI MICHAELIS ALT.

2. Západní lil týž zvonař; výš. prostá 73 cm, výš. ke koruně 68-5 cm prům. 92y₂ cm. Ozdoba obdobná.

Opis kol koruny: TRIADIS SEMPER SONAMVS HONOREM CONTRA VVLCANVM NVNC ET A DESTO PIA f.

Na již. straně relief týž, odznak klášterní a pod ním nápis v tabulce:

EXISTENTE PLENIPOTENTIARIO HVIVS DOMINII CLARISSIMO DOMINO LVCA KEIL.

mm

■LÁ

-

jÉKHĚĚk

.....j

is* i

\p

s ■ :

■I

___._ [

Obr. 15. Č. Dub. Kalich v děk. kostele.

Na SV. krucifix, výrazně modellovaný, a pod ním v tabulce:

ZELANTE TVNC PER : 20 :

IAM ANNOS ADM : RJ>. D° DECANO DVBENSI IÓAĚ FRANCI SCO TISCHLER A° 1694.

3. Východní. Výš. prostá 65 cm, ke koruně 60 cm, prům. 80 cm. Korunu objímá pás z růžic a zvonků. Pod ním opis A FVLGVRE ET TEMPESTATE LIBERA NOS DOMINE JESV CHRISTE 1755. Na sev. straně emblem klášterní; pod ním nápis v tabulce:

Ao : P : C : D : IOHANNES : TH : KRSNIAK DE CARELSBERG • S : S : TH : B : E •

DECANVS.

D:FERDINANDVSSCHVARC CAPITANEVS DVBENSIS

Na bocích relief sv. Jana Nep. a sv. Václava.

4. Výš. 40 cm, ke koruně 36 cm, prům. 46% cm. Opis LAVDETVR IESVS CHRISTVS ANNO 1735 f. Na plášti 4 drobné reliefy: P. Marie,

*■»«? -

SE

li í

i ÍM

'4

Wý

V *í.«*

U>

•*»* ■

íM

||

Obr. 16. Č. Dub. Deska druhdy nad vchodem zámeckým, pak ve zdi školy, nyní na radnici v chodbě.

sv. Jana Křt., sv. Jana Nep. (?) a odznak zvonařský, zvon a písmeny NP.

5. Výš. prostá 30% cm, ke koruně 28y₂ cm, prům. 41% cm. Na boku záp. hrubá vypuklina: Korunování P. Marie, na druhé straně relief sv. Jana Nep. a vedle písmena

J. C. L. □ 1748.

Tři oltáře: Hlavní, výstřední rokokové architektury, má obraz Seslání Ducha sv. Na rámu hluboce vykrajovaném neseny jsou řezané sošky andílků. V popředí stojí sochy sv. Petra a Pavla, vše bohatě zlaceno, ale práce méně umělecké. Pravý oltář téhož rázu ač chudší, má obraz P. Marie, levý sv. Floriana. Vše z II. půle XVIII. stol.

Kalich, stříbrný, zlacený, 22 cm vysoký, průměr kupy 9 y₂ cm, průměr nohy 14 cm. Kupa svrchu hladká objata dole tepáním, ve třech kar-tuších monogramy IPH IHS MARIA, oddělené liliovým ornamentem. Ořech

i8

rozčleněn jest příčnými pásky; noha paprskovitě žlábkována, dole rozdělena soustřednými kruhy, mezi nimi věnečkem. Značky není. Barokní práce asi z půle XVIII. stol. (Obr. 15.)

V nádvoří před kostelem, ve zdi školy zazděny byly kamenné desky, druhdy nad vchody do zámku (nyní v chodbě radnice), 130 cm dlouhé, 102 cm vysoké, v kamenném, profilovaném rámci. V obou je erb

IP

a.....3

Obr. 17. Č. Dub. Podobizna J. L. Isolana ze zámku, nyní na děkanství. (Vso skut. vel.)

oprštorfský a lobkovický; v pravé však desce erby objaty jsou věncem a rámcem a nosiči erbu jsou nazí pacholíci, kdežto na druhé není obrub, a místo nosičů drží erby pouhé hermovky. Nápisy nad erby jsou tyto:

Bans uort Bppecrborf ^retíjErr auf JRid)

jrribjÍEin. Bbergtogaro tmb BajM Eomijt^Er in guberně tum Bobho Baijferltrfjer iBaiejíef eíc. Eatřj tmb Bber-l|aubf nncj aus bent If am Bílin man ber Sůrjlenfljůmber Bpeln tmb Batiber Jfraro aufBůfitmbjrrtbJíem

(Obr. 16.)

ÍBargarefa Bpperfborfer

1567

Jfribjíain.

Na druhé desce týž nápis, letopočet 1566. Místo JTttbjíein psáno

c'

./L ;

íííiSf

jagsi

Ir:

2:'

b.

#1

•-m

li

A\

aá-:’. . - -.

||

(!)

■X*’gí

AA#'

fc ~

l|M

a*#™

mm

msj

má

VAf&

ngg

y -____

?P

ípy

ř

5=1

zAAš

Obr. 18. Radnice v Č. DuběJ(před přestavbou). Kreslil J. Prousek.

DĚKANSTVÍ je stará, prostá budova, z dílu[dřevěná. Na mazhauze v prvním patře visí 5 větších a 5 menších podobizen dubských farářů, práce ne sice umělecké, u některých však aspoň výrazné.

V pokoji p. děkana visí podobizna hr. Isolana (obr. 17.), ze zámku zachráněná, 1-41 m vys., 1 m šir. Zpodoben je pán po kolena v životní velikosti, oděný v žlutý hraničářský šat, s kalpakem na hlavě. Dílo umělecké z první pol. XVII. věku. V levo dole nápis:

[ IOHANN LUDWIG HECTOR GRAF VON ISO LANI KAISER-¹ LICHER FELDZEUGMEISTER

UND GENERAL DER KROATEN GEBOREN 1586, GESTORBEN ZU WIEN ÁÓ 1640. WAR BESITZER VON AICHA VND FRIETZSTEIN, DIE IHM’ NACH DER CONFISCATION DER GUTER DES HERZOGS VON FRIEDLAND ZUFIELLEN.

RADNICE (obr. 18.) budova od kamene z let okolo r. 1560, pod patro, o vysoké strmé střeše. K severnímu rohu pojí se osmiboká úzká

smémĚt*.

emnm

i.-

I?

>í

i. i

ř4i

CJj

rP,

>1

[É,

>;s

‘i-

IfX*

Obr. ig. Č. Dub, radnice. Deska Jindř. ze Sla-tinky (vedle vchodu, nyní sňatá).

Obr. 20. Č. Dub. Deska s erbem městským vedle vchodu radnice (nyní sňatá).

věž, s cibulovitou bání nepravidelně převislou a lucernou. Jináče prostá. R.1907 rozšířena k záp. novým křídlem a cele obnovena. U vchodu zazděny byly vně 3 kamenné desky tesané, polychromované a zlacené, nyní vyňaté a v radnici uložené:

a) Levá vedle pažení, 93 cm vys., 62 cm šir. Dolní dvě třetiny obsahují tesaný erb v kruhovém věnci (rohy vyplňují hlavičky okřídlené). V erbu dole půlměsíc a šestipaprsková hvězda. Klenot 2 křídla rozletitá a hvězda mezi nimi. Horní třetina desky nese nápis:

Brojeny $an ©eírjtríj ^íafinffn; j Jdaítnby

©jínil tomuto jtaraem mnoíje jfebrnnhy

©fa na ten rjtas JRurjebnihem panjími Bubfke⁰

J^brcni bobre rkrantl ble dfturjabn [roríju ©rljojfo pro pamafku rta Bakíab obeqrti M bnkajani robieqnojti robirlan (Erb mlajlni .1.5

(Obr. 19.)

(> .

b) Pravá deska, 94 cm vys., 61 cm zšíři, obdobné úpravy. Ve věnci štít ve formě vykrajované kartuše a v něm strom dub se žaludy. Díl věnce je uražen a nahrazen dřevěným. Rohy vyplňují nahoře křídlaté hlavičky,

ipgfc

lir ■

m

■-Jě

L¹

;.í

Obr. 21. Č. Dub, radnice. Deska Jana z Oprštorfu a Mar. z Lobkovic, nad vchodem (nyní sňatá).

v levo štítek s jetelovým trojlistem a písmeny IK, v právo štítek se znamením IR. Nápis nahoře (obr. 20.):

tffiiejío íoío 3vlbu ?a jnameni D|troa líakoj fake ob itief)o frae mlajlni gmrno ma íEo přjebkoioe potomkům s prari; obgrbnali M j gijtijáj přiřtn Bliejlu gmeuo y (Erb bati.

c) Střední v nadpraží, 114 cm dl., 88 cm vys. Dole erby oprštorfský a lobkovický, jež genius pospolu sdružuje. Nahoře nápisy (obr 21.):

(Jan j E^pprjjlorjfu $ann na I^ubtr a B)arkría \ Hobkomiq na Hlubte jffrpbjjíeintr (Epjarp grjm TOIojli    a Srgbfjieinir $ana (Jana j

Babba a ^rpíman ^nijtrrjltroij    J^pprjTíorfu Ifóanjrlka nu

Ou

J^polfkríjo a Baiiborfkrfju

22

Pečetidla městská na měst. úřadě (obr. 22. a 23.):

a)    stříbrné, prům. 33 mm. V středním kruhu strom s visutými žaludy, v mezikruží nápis: ^ SIGILVM ~ CIVITATIS ~ DVB.

b)    stříbrné, prům. 28 y₂ mm. V středním kruhu štít vykrojený, v něm uprostřed ratolest se dvěma žaludy visutými. V mezikruží nápis: SIGIL-LVM * CIVITATIS * DVB *

Obě v zadu mají stříbrný námětek k zachycování a spojena jsou stříbrným řetízkem. Asi XVII. stol.

Obr. 22. a 23. Č. Dub. Pečetidla městská.

MOROVÝ SLOUP před radnicí z r. 1723. Na středním sloupě kamenná socha Matky Boží, na nižších podstavcích postavy sv. Floriana, Jana Nep., Františka Sal. a Rocha. Na bocích nápis rytý:

HANČ VOTO DICAVIT DVBA

COELI REGINAE FLOR I ANO IOANI FRANCISCO

Ut BENIGNE SERVOS SVOS CVstoDIant

AB

IGNE FAME beLLo

ET

ET

ROCHO

PESTE F D •

Na cestě ke hřbitovu sousoší LOUČENI KRISTOVO S MATKO U. Dobrá kamenická práce s nápisem německým, z části nepřístupným a tedy nečtitelným, z XVIII. věku.

KAPLE SV. TROJICE, založená r. 1681 od Norberta Knautha z Fahnenschwungu na hřbitově nad městem. Skládá se z lodi obdélné a z presbyteria víc než půlkruhového, odděleného nízkým obloukem vítězným na prosté římse. V průčelí prostý vykraj. štít, střecha šindelová, s lucernou cibulovitou. Strop 7-80 m vys., je rovný, prkenný, laťmi roz dělen v čtvercová pole. Oken šest, 186 cm vysokých, 208 cm širokých, segmentových, ven se šířících, v parapetu 3-40 m zšíři, vně otočených chambranami. Nábytek barokní, bezcenný. (Obr. 24. a 25.)

Na kruchtě visí prkenný štítpo hřební asi 180 cm vys., 130 cm šir., oválný, se znakem Knauthovým v zeleném věnci, malovaným kliho-vými barvami.

Na druhé straně kruchty na prkně malovaný anděl s pozouny. Na pozounu praporek s nápisem:

■a

řšiaSI

B5

Obr. 24. Č. Dub. Hřbitovní kaple Nejsv. Trojice. Pohled od jihovýchodu.

VNI DEO AVSPICI LAVS GVBERNA TORI GRATIA RVM ACTIO

Polotučná písmena jsou červená == 1681.

ír°

Obr. 25. Č. Dub. Půdorys hřbitovní kaple Nejsv. Trojice.

Nad průčelním vchodem vně deska kamenná s nápisem vrytým,

neúplným:

yETERNO TOTIVS VNIVERSITATIS AVCTORI TRINO ET VNI

IVSTITI/E ET PROVIDENI^ ABVSSO MISERICORDIE PATŘI PRINCIPIO ET FINI EX QVO PER QVEM ET IN QVO SVM ANNO ....

Zámek průčelních dveří kovaný a rytý. Vnější kování ve tvaru

oděnce.

Tři náhrobní desky z XVIII. stol., rytých nápisů, ale nečtitelných, u zdi hřbitovní.

U p. Havlíka rozličné staré knihy.

Dub Malý ™ Doubí. Dub Starý.

Lhola Semínova

Přibyslavica

Rohozec Malý.

Smrčí.

VIVAT LEBEN VND COTTON DRVCKER den 1. September An

Újezd Svijanský.

¹

Při nálezech peněz dosud nebyly objeveny starší peníze české před r. 1200.

Dub Malý ™ Doubí. Dub Starý.

Literatura jako u Dubu Č.

Dvůr panský, při němž v 16. stol. býval hamr železný. Název polohy ,,na hamru“ dosud se udržel. Od časů Albrechta z Valdštejna ďvirr byl hlavou panství nově utvořeného; tehdy vzniklo sídlo ve dvoře, prosté stavení p^atrové, stavěné do úhlu, na němž dnes není vůbec zbytku starožitného.

Frydštejn.

Schaller 236. — S o m m e r 232. — H e b e r V. 440. — Světozor I. (1867) 210, XII. 302, 326. — K v ě t y V. (1870), str. 68. — Š i m á k, Hrad Fridštejn. V Turn. 1894, otisk v Č. Č. Turistů VI. (1895) 73. — Hrady 254. — M í s t o p. slovník 146. — Čechy 284. — D u r y c h 205. — Turnovský, Putování po vlasti (v Pr. u Reinwarta 1883) str. 31. — Ottův Slovník naučný. — Bareš 77. — Jana Cejnara Pamětní Letopopis (ruk. kronika hradu a

okolí) v museu turnovském.

HRAD (obr. 26. a 27.), vystavěný v II. pol. XIV. st. před r. 1385, r. 1565 sluje již pustým. Strmí na skalisku, vyčnělém z boku stráně a s ní souvislém jen úzkou převlakou. Ze zdí předhradních zachoval se jen úhel na SV., vysazený štukovím, a stopy základů s e v. z d i, až k místu první brány; dál zed zmizela, až na nejjiž. kus, kde připíná se ke skále.

Od první brány stoupá se pod skálou ke bráně druhé (z níž zbylo jen lože zdi, tesané do skal), a k soutce mezi balvany, zavřené někdy třetí branou prostou, tu zachoval se ještě segmentový oblouk klenby.

Hrad vnitřní byl o třech odděleních nad sebou. Z prostředního zůstala S. zed u brány a z valné části i V. zeď, prolomená brankou (kudy vstoupí se do tesané šije a tudy na předhradí), pak na rohu JV.

I

&

íJh

T

r

¥

•i

-

*

k

#83^

i

•W

es

m

B

i

31

i!

r

I

n 1

5

;V

Obr. 26. Frydštejn, hrad.

fi~. ■    .

8

i

i-

ss

m

\ •

u. -% 1

41

r*’

m

br

AS#*'

spodek čtverhranatého stavení o 2 oknech; sem vede zachovaný vchod z tesaného kamene, spodem zasypaný. — Záp. stranu obapol brány tvoří skály, v nichž tesány sklepy: v levo dva světlé nahoře, bez přední stěny, .(zadní z nich pokládá se za kapli, ježto v pozadí jest výklenek oltářní s jamkou pro ostatky) a dva tmavé sklepy dole o tesaných polokruhových

li

'.v,,

|U;

JPISÉ

-.1

ŠIIS

li

mm

mBm

JotIÍWv''¹’1 1 hfbb

im&fSm, .. i

WĚ

mm

if

> fl

13

M»S1

pi^.

Ifc

15

ss>®

40

'ggtjĚBé

yiggp^

Sk

fW\.

BmÉ

12

WĚŘ

Ws^x&BsSěĚF

*ĚS3&8mmm

j yf

•F

F* IÉI? /

Wfáfflmfa,

CtfťyúfW ^. ////. ^

\ct<>*cccC SUX<*í*VC/'*l*

Obr. 27. Frydštejn. Půdorys hradu.

vchodech. S pravé strany brány sklep s okénky do brány a předhradí. Stranu JZ. zajímal palác, jehož zdi spadly docela krom částí vnějších, jež sestupují do oddělení dolního.

Z horního oddílu na nejvyšší skále strmí dosud téměř neporušená okrouhlá věž, asi 15 m vysoká, 9 m v průměru, z pískových štuk asi 2 m hrubosti, k níž v úhlu přistupují zbylé hradby. Vchod, osazený těsným kamenem a končitým obloukem zavřený, otvírá se asi ve x/₃ výšky. Dře-věny žlab pro závoru odtud, někdy zapuštěný v hrubosti zdivá, uložen jest v museu turnovském.

V dolním oddělení skalisko zavřené se všech stran polosesutými zdmi; uprostřed okrouhlá věž cisterna, do polou sesutá a puklá, vnitř ve zdivu zbytek schodiště. Za cisternou tesaný sklep ve skále, s okénkem do studny, t. zv. pivovar; v právo opodál tesaná konírna. — Zdivo nyní je všude utvrzeno maltou.

Li

Pod hradem v polích vykopalo se množství odpadků kostí, střepů a úlomků železných, šípy, ostruhy, v museu turnovském. Odtud kachlík ozdobný, s hoření římsy kamen, ozdobený cimbuřím a gotickou lichou kružbou, nepolévaný,

mc.

Obr. 28. Frydštejn, kachlík v museu turnovském.

18 cm x i8cm (obr. 28.); kachlík podpůrný, dole okrouhlý, přecházející ve čtverec 18% X 18 y₂, vys. 14% cm bez ozdob; úlomek kachlíka 10% cm vys. s orlicí; zámek na řetěze hrubě kovaný, řezem sešlý atd.

Hamry.

Při stavbě dráhy objeveny 1904 kulturní jámy, z nichž nálezy z doby římské v museu turnovském, pak mince římské cis. Antonia Pia, jež však dostaly se do rukou cizích, až na jednu.

Havlovice.

B o u š k a.

Kudrnáč IV. 30.    — Čechy 358. — Š i m á k, Nejstarší

paměti m. Dubu.

Ve XIV. stol. sídlo vládycké. Po tvrzi však není paměti.

Nová KAPLE SV. HAVLA, vystavěna nákl. Jos. a Anny Li

beňských.

Hlavatá Skála ™ Štěpánovice. Hlavice.

Míst. slov. 218. — ČSPSČ.

R o h n 68. — Schaller84. — Bouška.

I. 17. — Čechy 361. — Kudrnáč IV. 21. — Matriky z r. 1698. — Pamětnice P. Vác. Mart. Růžka z r. 1781 v arch. farním.

FARNÍ CHRÁM SV. LINHARTA, připomínaný ve XIV. stol., nově vystavěný za faráře Hagenmúllera (1743—1772) asi do r. 1759.

Barokní stavba, orientovaná z lámaného pískovce. V průčelí věž, mající dole síňku čtvercovou (3 -20 w?) a sílu zdivá 1-65 m, zevně zaoblených rohů s lisenami, prostá římsa dělí strany v patra. V třetím ponebí 3 prostá segmentová okna v chambranách; na střeše cibulovitá báně.

mm

Obr. 29. Hlavice. Půdorys chrámu sv. Linharta, (r m = 4 mm)

Jediná loď 18-9 m dlouhá, skládá se z prostředního dílů v šířce 12-8o m a dvou užších obdélníků příčních o šířce 10 m. Polokruhový vítězný oblouk, 0-95 m silný, 5-30 m ve světlosti, vede do presbytéře obdélné, 6-8o m široké, 4-40 m hluboké. Na nárožích neúplné osmiboké pilíře, rozčleněné na kolmých stranách pilastry; podobné pilastry

i v úhlech polí; nesou nahoře mocnou římsu, oblamovanou, A    vzhůru se rozšiřující. Presbytéř,

§    oba obdélníky i čtverec mají po

•o*-- ■

valené klenbě, příčními pásy oddělené.

O k e n v lodi 6, v choru 2, všecka stejného rázu, špaleto-vaná, zevně v chambranách, segmentového oblouku; jen v prostředním čtverci lodi jsou nižší a širší.

Obr. 30. HJavice. Kostel sv. Linharta.

Podobně vchody v průčelí a po obou bocích mají segmentové zakončení a kamenné

ostění. (Půdorys obr. 29., pohled obr. 30.)

Nitro (obr. 31.) má hlavní oltář nápadných forem, s brankami po stranách, jež nesou dvé soch v nadživotní velikosti a vásy.

Starý obraz sv. Linharta z let okolo r. 1750, všecek roztrhaný, dobré však práce, uložen jest za kruchtou v kobce věžní. Nový maloval r. 1894 /os. Maschek v Jablonci nad Nisou.

Bez významu jsou boční oltáře P. Marie a sv. Jana Nep., též dřevěná kazatelna a dřevěná křtitelnice tvaru kalichového i lavice.

mm

fp

mm

'-'40

m

mm

m.

r;¹

Mni

Obr. 3i. Hlavice. Vnitřek farního chrámu sv. Linharta.

V inventáři chrámovém:

Kalich stříbrný, pozlacený, tepaný, barokní, vys. 20 cm. Noha (prům. 14 cm) okrouhlá, vzhůru vypouklá, třemi širokými volutami dělena jest ve tři oddíly, v nichž v kartuších tepány jsou poloviční postavy sv. Václava, Jana Nep. a Josefa. Ořech šestihranný zdobí na ostřejších rozích hlavičky andělské, na tupějších rozviliny ve tvaru x. Koš kupy jest tepaný, s poprsími sv. Ant. Paduanského, sv. Linharta a neznámého světce v mnišském šatě. Průměr kupy svrchu 9 cm. Z 2. pol. XVIII. st.

Obr. 32. Hlavice. Nápis

na zvonu.

LftUl1 tMsituno mmmo sscotsatwo raosimna 5iut awt ttiito jmou utnut a tntuatf saun s, uouo Tjjssmouurwuo n inaaussí uiattnniirmD

qbjuui) ocn puisaion mioBiniyn uu-aa otr b

Monstrance stříbrná, pozlacená, vys. 58 cm. Noha podlouhlá, ze čtyř parallelných úsečí ellipsy, mírně tepaná listovým ornamentem, osy 20¹/₂c« a 16 cm. — Ořech prostý, třikrát vydutý, obložen stříbrnými stříhanými lístky. — Ostensorium (38 cm vys. 35 cm šir.) složeno je z paprsků střídavě kratších i delších. Schránu pro nejsvětější objímá plochý vínek z listů, klasů a různých plodů, stříbrný, z dílu zlacený, vbíhající nahoře do lastury o 2 volutkách. Z konce XVIII. věku.

Pacifikál stříbrný, z části zlacený, vys. 40 cm. Nohu oválnou (osy 15-7 cm a iix4 cm) tepanou, vyplňují 4 voluty a čtyřlaločné kartuše bez výplní. Ořech hladký, jen na spodu mírně vytepaný v listeny. Ostensorium neseno čtyřlistém akanthovým, krájeným z plechu; kol schránky ostatkové obíhají dva rámečky rokokové, krajkové, tepané a probíjené (vnitřní zlacený), posázené drobnými kaménky. Z 2. pol. XVIII. věku. Značek vůbec není.

Na levé zdi v lodi visí obraz, znázorňující velmi primitivně processí, vedené z Hradiště Mnichova do chrámu. Na malované listině čte se vysvětlení lat. majuskulí. Zají-mav jen kroji. Nápis zní:

ANNO DOMINI MDCCXLVII PRO AVERTENDA LUE PECORUM HISTEMPORIBUS IN REGNO BOHEMIAE GRAS-SANTE DUCTA EST PRIMA PROCESSIO SOLEMNIS EX CIVITATE HRADISTENSI AD ECCLESIAM PAROCHIALEM HLAVICENSEM SANCTI LEONARDIABBATIS MAGNI CAP-TIVORUM IN PARTU PERICLITANTIUM ET EO TEMPORE SINGULIS ANNIS CUM OBLUTIONE MAGNAE CEREAE CANDELAE SUBINDEQUE ETIAM ANATHEMATIS ARGEN-TEI DEVOTISSIME CONTINUATA.

Zvony ve věži: 1. prostřední. Prům. 92 cm, výš. 68 cm k závěsům, 60 cm ke kraji. Kolem koruny opis dvojřádkový, viz obr. 32.

Na sev. relief P. Marie, na již. krucifix. Na dřevěném závěsu vryt letopočet 1753.

2.    Záp. Prům. 61 cm, výš. 48 cm, ke kraji 43 cm\ kol kraje horního dvojí pás z ornamentu mušlového, uprostřed na hladkém pásku: ANNA KUHNER 1807, dole akanthová obruba. Na boku reliefy sv. Ant. Pad. a sv. Floriana.

3.    Vých. Prům. 60 cm, výš. 45 cm, ke kraji 40 cm. Nápis nečtitelnou minuskulí (obr. 33.).

SOCHA SV. LINHARTA před chrámem. Barokní, trojdílný podstavec uprostřed basreliefem znázorňuje pří-

pády, v nichž vzývají sv. patrona. Postranní oddíly podstavce ozdobeny jsou symbolickými okovy.

OmDUl3ž3^Dtarei'p)rO3,íJl)J3ĎfiltiClO3O01Sf U 00    .JCOO CiK £ A 5 £ i    ua O 3. C    UtX*0í

Obr. 33. Hlavice. Nápis na zvonu.

Nad řemeslnickou práci tuto mistrným dílem vyniká hořejší, figurální půl sousoší. Zpodobuje tu sv. biskupa v nadživotní velikosti, v bílé rochetě, rudém ornáte a zlaté mitře, an opírá se o berlu, kdežto pravice drží rozevřenou knihu s nápisem:

MILÝ BOHU I LIDEM JEHOŽTO PAMATKA

POŽEHNÁ NI JEST EKL. 45. — 1

fú.

V," &

V/

U nohou jeho leží vůl, ovce, koza, kůň v přirozené velikosti, nepolychromované, velmi uměle tesané.

Celek je vzácné dílo sošnické z první půli XVIII. věku. Obnovy dostalo se mu r. 1864 a 1895. Mistr není znám.

Na faře OBRAZY: podobizna hraběte Filipa z Valdštejna; na plátně no cm vys., 90 cm šir., pěkné malby z let okolo r. 1700, dále málo cenná podobizna faráře Píseckého (z téže asi doby) a faráře Hagenmúllera.

Ve vsi ve statku ,,u Šimonů “, prý někdy zemanském dvoře, nalezen byl poklad stříbrných peněz, bohužel docela rozptýlený.

Dva zlomky kachlíků renaissančních z pálené hlíny, nepolé-vaných, nalezené v lese blíž Cctenova (v okr. Mimoň.), nyní v museu turnovském. (Obr. 34.)

fs.

|v

I⁵-

Obr. 34. Hlavice. Úlomky kachlíků nalez, u Cetenova (nyní v. museu turnovském).

Hojíce Malé.

Sborník zeměvěd. spol. IV. 283.

Ves zašlá v 3otileté válce, na jejímž místě vznikla brzo potom osada Červenice

u. Sychrova.

Horka.

KAPLIČKA zděná, bez významu z poč. XIX. stol.

Hradčany.

Nález 2 kamenných mlatů, v soukromém majetku.

Hradec

viz

Soběslavice.

Hrádek ™ Chvalčovice,

N/

Lažany pod Vyskří, Stadia. Stěpánovice

Vesec, Všeň.

Křenový.

viz

Hradišťata Vel. a Malá

Hrachovice.

Před vsí neumělý KŘIŽ z poč. XIX. stol.

Hrdoňovice.

Čechy 329.

Ve vsi ve XIV. a XV. stol. bývalo sídlo vládycké, o němž dnes nic se neví. — Dle sdělení na poli kteréms nalezeny popelnice, ale rozbity.

Hruštice.

Patera, Korrespondence Dobrovského, str. 220, 364. — R o h n 68. — Schal-ler 67. — Blahověst 1866, str. 408 (popis zvonů). — Čech 1890, příl. k čís. 239. — P. J. Nechvíle v Methodu XIV. 33, XX. 126. — Š i m á k, Hruštice, Úplný adressář prům. města Turnova. V T. 1897, str. 42—44. — Čechy 258. — P. J o s. Svoboda, Filiální kostel na Hruštici. V T. 1894 a v děkan, pamětnici v Turnově. — Durych 142. — Hrady 59, 142, 199. — Místo p. slovník 298. — Jizeran 1890, č. 60.

Ves (někdy při staré cestě zemské), jež snad splynula s Turnovem při založení města. Okolo r. 1239 sídlo Jaroslava z Hruštice, předka rodu Valdštejnů; sídlo však bylo nejspíš v pozdějším městě. Podací právo při kostele měli páni hradu Valdštejna společně s pány rotštejnskými.

farní, nyní filiální turnovského, přestavěn byl v neznámé době z gotického v barokní, na starých základech. Zevní úpravu má z r. 1894 po požáru v noci 3.—4. srpna 1890.

CHRÁM SV. MATĚJE, do XV. stol.

Budova orientovaná, z lámaného pískovce vysazovaného cihlami; skládá se z věže, lodi, presbyteria, k němuž na S. přiléhá sakristie. Vnějšek rozčleněn jest trnožem, lesenami a římsou. Vchod průčelní ve věži a druhý v již. zdi do lodi, prostý, v kamenné obrubě (obr. 35. a 36.).

V ě ž v půli výšky něco málo ustupující, k níž schodiště na J. je přistavěno, kryta jest bání a lucernou. V přízemí síňka, nahoře předkruchtí; obé otvírá se do lodi polokruhovými oblouky. V předkruchtí byl před požárem strop rovný, prkenný, pomalovaný klihovými barvami, z poč. XVIII. věku.

Obr. 35. HruStice, půdorys kostela sv. Matěje.

L o d má ve světlosti 12-28 m délky a 9-65 m šířky a rovný dřevěný strop. Presbyterium zakončeno jest pěti stranami osmiúhelníka; rozměry vnitřní stěn bočních 4-4 m, kosých 2-81 m, průčelní 2-93 m; strop rovný, dřevěný, v téže výši s lodí. Vítězný oblouk tvoří polokruh v rozpětí 5-5 m.

-A

TT

r ■ --if

:

Oken v lodi čtvero, širokých, segmentem přepjatých, v choru tré.

Sakristie o i okně, nízké, křížové klenby.

Ze starého inventáře zbyla oltářní socha s v. Matěje, gotická, dřevěná, jen z předu dosti hrubě řezaná (vzadu vydutá), poly-chromovaná, vysoká 102 cm, nyní v museu turnovském. (Obr. 37.)

Zámek dveřní, gotický, kovaný, 31 y₂ cm dlouhý, 25 y₂ cm šir. o dvou západech. Čepy ozdobené čtyřlistými rosettami. Tam-že (obr. 38.).

Na desce oltářního kamene nápis: Anno 1654 die 6 Decembris Illustrissimus ac Reverendissimus D. D. Jo-sephusComes in Zollern, Episc. Sebastensis, Eminentissimi S. A. E. Cardinalis ab Harrach Archi Epi Pragensis Vic. in Spiritualibus Gener. et. Officialis in honorem DEI omnip. specialiter vero S. S. Grati, Felicis et Coeliani M M, quorum reliquiae in eodem šunt in-clusae, consecravit.

Tři zvony rozlily se. 1. Prostřední, největší z nich, měl okolo koruny nápis ve 2 řádcích: artrto bomini mtllesimo quingBnÍB-stmo XXXIII isía tampana fusa bsí in utagilírt barfřjo-ImnEt (sic) tn nona ciroitafE pragenst vx íjor Iaus bcn paíri nmntpnftnít bí beaÍB marÍB sEinpBr ratrpint bí omnibus sancfis ranBÍB spi-riínm. Prům. 80 cm.

2. Západní zvon byl opatřen nápisem na boku:

SUB CURA ANIMARVM FRANCISCI HAGEK EP

Obr. 37. HruUice, socha sv. Matěje.

Plh

¹ Já

i®

9\

:fb

VICARII ET DECANI TURNOVIENSIS. Na druhé straně: Refusa a Carolo Bellmann Pragensi 1824. Prům. 76 cm.*)

3. Východní zvon měl kol horní obruby trojí pás ornamentální, z akanthů a rozvilin. Mezi dolním a středním vinul se nápis dvojřádkový: LETHA PANIE 1614 TENTO ZWON GEST VDELAN KE TZTI KRYSTV PANV BOHV WSSEMOHAUTZIMV K ZADVSSI HRVSTITZKEMV ZA PANOWANI VROZENÉHO PANA PANA ALBRECHTA IANA SMYRZI-CZKEHO ZE SMYRZIC PANA NA SKÁLÁCH, NAWAROWE, SEMILYCH, KVMBVRKV, DVBV, FRIDSTEINV.

Pod nápisem na jižním boku vypuklý znak Smiřických, na severu Ukřižování Páně. Na boku východním tabulka s nápisem: practj a usrp loroanint urJOjEneíjD pana maríina íufjansíttíir) \ Iiraurji a fsřjba? anrjtbnjka panjíttn skalskeíjo a hmskrnnsktíjo.

Na západním:

IAN HAMACHER STARSSI KONSSEL Z NOWE WSI • GIRZIK MAZANEK MATEG CHLAVMECKI KOSTELNÍK Z NOWE WSY.

Na jich místo ulity byly r. 1894 2 zvony nové od J. Diepolda v Praze. Při obnově kostela r. 1894 zedníci vyzdvihli z dlažby několik n á-h r o b k ů, jež však rozbili v kusy a zazdili do odkapního žlabu u základů kostelních.

Hvozdec

později

Hvozdecko viz Borčice.

Chlum.

Skalní hradiště, na němž v XIII.—XIV. stol. byl zbudován dřevěný hrad, již v XV. stol. zašlý. Popis i půdorys v Pam. VI. 305 a Hradech X. 75. Nález střípků doby hradištní; kam. nástroje na poli pod hradem, ve škole modřické.

Chvalčovice.

B o u š k a 102.

Na konci ostrohu, na němž ves leží, nad údolím Oharky poloha HRÁDEK nebo STA ROH RADÍ, dosud neprozkoumaná.

Janovice.

Býv. manský dvůr, nyní rozdělený v selské grunty.

*) Přelit z pův. zvonu r. 1492. (Listy Durychovy v Korr. Dobrovského č. LXXV. a CXXIV.: tisitzteho f CCCC f dewadeíateho f druhého f.)

Javorník.

Býv. dvůr manský, nyní rozdělený v grunty.

Jenišovice.

Rohn 63. — Schaller 318. — Sommer 358. — Kudrnáč III. 19. — Čechy 293. — E n d 1 e r 390. — Jentschowitzer Kirchenrechnungs-buch Nro. I.—V. (1711—1822) v zám. archivu na Rohozci. — Matriky od r. 1728 a Pamětní kniha farní na faře. — Materiál k dějinám osady sebraný

p. farářem Janem Hájkem.

Hadcový mlat, nal. v lese JV. ode vsi, ve školní sbírce.

Ves s kostelem, farním už v dobách předhusitských, náležela cistercij-skému klášteru v Hradišti nad Jizerou do r. 1420; potom přivtělena k panství

Skalskému n. J., od r. 1565 k Rohozci. V 1. 1420—1728 chrám byl filiální k faře na Bzí, r. 1728 obnovena fara.

Prvotní CHRÁM SV.J IŘI

na návrší nade vsí vystaven byl ze dřeva, po druhé prý r. 1592 (letopočet na korouhvičce ve zbrojnici rohozecké); roku 1728—44 nákladem hrabat Albrechta a Karla Desfoursů od kamene. Tesařskou práci na krovu provádčl Karel Horn z Hodkovic.

Stavba orientovaná, z hrubých štuk, omítnutá, hmotného průčelí, o jediné lodi a presbytéři. (Obr. 39. a 40.)

•m

Průčelí 18 m široké, roz-čleňuje se čtyřmi pilastry^ u vypuklý střed a proláklá 2 okřídlí zaoblených rohů. U spodu běží trnož, tesaný, 13—15 cm zšíří. Hladké pilastry zakončeny jsou hlavicemi, vodorovně článkovanými a oblamovanými, hlavice nesou plochý vlys a silně vyčnělou, oblamo vanou římsu. Nad římsou v průčelí zdvihá se trojúhelníkový štít na nízkém podstavci, jehož střed zajímá čtyrboká v ěž o 3 ponebích,

Li

áiú

pm

Éss?

mu

Bifl

MM

,.;*w

rĚĚ$ĚŽ.'

■    w.

i

KJ •    :

>v

;•

M S1 li.

-‘Wifc.-g

v*

Obr. 40. Jenišovice. Chrám sv. Jiří.

krytá zvonovitou bání s vikýři po každé straně; na bocích štítu paral-lelně proláklá okřídlí, jichž paty zdobí barokní kuželky se šiškami. Stěny věže rozčleňují prosté leseny, z kamene tesané, provázející vertikálně hrany; pod krovy vyložená, oblomená římsa.

Dole v průčelí ve věži otvírá se prostý portál, ellipsově zavřený, v kamenném rámu; nad ním tesaný erb desfourský a široké segmentové okno. V okřídlích po nice polokruhové a v nich kamenné sochy svátých Petra a Pavla.

Ve věži jdou nad sebou 3 okna průčelní, ve třetím patře po 1 na každé straně; všecka v kamenných rámcích.

Boční stěny lodi, 20 m dlouhé, rozdělují obdobně trnož, patero pilastrů a římsa na obou stranách ve 4 pole.

Východní závěr chrámu tvoří vlnovitá čára o pěti obloucích vypjatých, přetržená v proláklých přechodech parallelnými výstupky a v třetinách závěrného oblouku 2 pilastry.

Ur**    '

. ti

lA

,    4    mí

iii

Obr. 41. Jenišovice. Chrám sv. Jiří. Empora.

Střecha prostá, šikmá, břidlicí krytá, nad kněžištěm vížka osmiboká, cibulovitá, o kovové báni.

Přední díl chrámu vnitř vyplňuje mocná a hmotná empora, k níž s obou stran přistupují čtyřboké kapličky; teprve ostatek nitra zbývá pro světlost lodi. Pod emporou otvírá se čtvercová podsíň, křížové klenby, z níž v právo i v levo vystupují točitá schodiště vzhůru, asi ve ¹/₃ vždy osvětlená oválným oknem do postranních kapliček; schodišti vystoupí se na kruchtu a výš do věže, kde dál vedou

schody žebříkové. Klenba empory zavřena valeným stropem. Do lodi empora vystupuje profilem vlnitým, uprostřed vypuklým, se stran pro-láklým; stěny člení 2 celé pilastry v ¹/₃, dva poloviční v koutech. (Obr. 41.)

Lodve světlosti 15 m široká, 13 m dlouhá, 15-3 m vysoká, podepřena jest v prostranních zdech čtyřmi vnitřními pilíři, i-iym silnými, jež dělí ji ve 3 příčná pole valeného stropu, o výsečích při kratších stranách. Pilíře jsou na lícní straně rozčlánkovány širokými pilastry o 2 ústup-

'M

4... n

|

IV • ;

i!

...

mm

Ki

Obr. 42. Jenišovice. Kostel sv. Jiří. Presbyterium.

cích, vroubenými dole silným trnožem, nesoucími nahoře kompositní hlavice, na nichž spočívá architrav s triglyfy a volutami a na něm vysoká oblamovaná římsa.

Výklenky mezi pilíři přepínají u výši 6-54 m valené oblouky, o výsečích na užších stranách, a na obloucích leží galerie, obdobně sklenutá. Balustrádu její tvoří dřevěné řezané kuželky. Zdivo pilířů dole i na galerii otevřeno jest úzkými průchody. I nad postranními kapličkami galerie nahoře pokračuje spojujíc se s kruchtou.

Přechod k presbytéři činí široký vítězný oblouk polokruhem rozpjatý o 2 oddílech, podepřený v úhlech obdobnými pilastry; přední oddíl šikmý na základě lichoběžníkovém, zadní vodorovný a nižší.

Presbyterium skládá se opět ze dvojí prostory, přední, souměrné, základu lichoběžníkového, jižto pilastr s každé strany odděluje od

ij

mí

li

__..... , \ .

*

sšs

rik

t Jvs

jgS

EE

X.

:Sk

ř:

é=

wffl

Obr. 43. Jenišovice. Oltáře sv. Karla Bor. a sv. Jana.

zadní, polokruhového rysu. Přední prostora sklenuta jest valeným obloukem, s výsečemi na postranicích; zadní polokruhovou konchou, dělenou čtyřmi paprskovými pásy. Výška presbyteria v světlosti 13-40 m. (Obr. 42.)

K presbyteři s každé strany přistupuje do vnitř otevřená a vypjatá dvojí úzká galerie nad sebou; sem chodí se zdola ze vně úzkými točitými schodišti v síle zdivá. V přízemí pod galerii otvírá se v právo s a-k r i s t i e, v levo komora, obojí zavřené dveřmi v kamenných rámcích; druhý východ z nich vede postranními dvířky ven z kostela. Spodní

prostory mají klenby nepravidelné; galerie mají rys též nepravidelný, ale stropy valené s výsečemi na kratších stranách.

0 k n a v lodi veskrze stejná, čtyřboká, do vnitř špaletovaná, 1-50 m zevně, 2-30 m vnitř široká ve světlosti, v kamenných rámech, segmentem sklenutá; v každém poli po jednom do přízemí v přístropí, po jednom na galerii, u výši 3-88 m parapetu. Dvojice oken do presbytéře a do oratoří skrovnější. Stavba zevně omítnuta, vnitř stěny malovány, pilastry mramorovány; na pilastrech v presbytéři malované erby: na 1. 2 desfourské, v p. Černínský a Kolonů z Felsu.

Hlavní oltář ze dvou oddílů. Nad mensou tvaru tumby uprostřed zvedá se dvojí tabernaculum, dolní skřínkovité, horní s otáčivým nitrem; vně výklenek s krucifixem. Na římse mezi tabernakuly sedí 2 andílci držící svícny z rohů. Po stranách po štíhlém sloupku a polovičním volutovém štítu do zadu vydutém, na kotouči voluty andílci. Svrchu silná vyčnělá, oblamovaná římsa, nad sloupky přecházející v ploché hlavice; nahoře v předu 2 náběžníky attiky, vzadu 2 hlavičky okřídl. andělů a 2 andílci držící obraz Narození Páně. S obou stran mensy brány, nesoucí sférické jehlany, volutami a festony zdobené, na nichž stojí sochy v právo sv. Václava, v levo sv. Jana Nep. v životní velikosti. — Oltářní obraz oddělen na zdi presbytéře, sv. Jiří, práce Jos. Hellicha, v mohutném obla-movaném rámu, obstoupeném námětky lastur o vitými a volutami. Vzhůru přechází ve 2 náběžníky attiky a 2 pilastrové hlavice, jež nesou symbol Nejsv. Trojice. S obou stran obrazu vznášejí se rozkřídlení andělé. Z polovice XVIII. stol. Na oltářním kameni na přilepeném lístku nápis:

L. J. Ch.

NB. Scheda infrá hanc fcripta fonat:

Anno Domini 1744 die 26 Martij Reverendiffimus et Illustriffimus Dn³ Dn° Zdenko Georgius Chržepiczky de Modlyskovitz, Dei et Apostolicas fedis Gratia Epis-copus Menitensis fuas Regiae Majestatis Consiliarius S:

Metropolitanas Ecclesias ad S. Vitum in Castro Pragensi Praepositus, Inclyti Regni Boemiae Praslatus Primus Celfiffimi Principis Dni Dni (: pl. : tit :) Archi: Episco pi Pragensis fuffraganeus Consecravit hoc Altare por tatile in Honorem dei Omnipotentis et Beatissimas Virginis Marias, fpecialiter vero in honorem Sancti Bene dicti, Gaudentij et Columbae. Martyrům quorum re liqvias imposuit et clausit.

Druhý oltář na 1. ploše vítězného oblouku, sv. Karla Bor., dřevěný, barokně bohatě řezaný o 2 patrech. Střed dolní obstupují hranolové pilíře, vyvíjející se ze silných volut, nesoucí lomenou římsu, silně povydanou, s náběhem štítu; plochy hranolů zdobí nasazené zlacené řezby lasturovité. Malíř neznám. (Obr. 43.)

Hořejší architektura, vzhůru súžená, sevřena jest 2 volutami a za-vrcholena lasturovitě. Uprostřed oválný obrázek sv. Josefa.

\\

Jv.

*#£**•* áT '

od

Obr. 44a. Jenišovice. Ciborium z r. 1601.

Pod galeriemi 2 souměrné oltáříky sv. Vojtěcha a s v. Jana N e p., s obrazy v rámcích barokních, prostších, ale jemnější práce.

V levé kapličce oltářík sv. Jana Evang., někdejšího bratrstva kamenářského, rokokový, výstředních tvarů, ale jen řemeslnické práce.

Lavice prostě řezané, barokně vykrajované.

Korouhev bratrstva kamenářského panství Rohozec. (v turn. museu). Zbyl jen střed s obr. sv. Jiří a Jana Ev., český nápis z r. 1744.

8 svícnů cínových, 50 cm vysokých, rokokových, na troj-nožkách lasturovitě zdobených i vykrajovaných, o vřetenovitě soustruhovaném kuželkovém dříku.

C i b o r i u m renaissancní, ze stříbra, pozlacené; prům. patky 14 cm, kupy 13Sem] výška: kupy 18-2 cm, v celku i s víkem 28-2 cm. Noha šestilistá, ozdobena jest na horních plochách ornamentem rytým, čárkovým; na okraji jetelovitou obrubou; vnitř na listech: a) 2 erby, šikmý

Eg

as

v--

Obr. 44b. Jenišovice. Noha ciboria z r. 1601.

pás z levého horního rohu, v pásu lvice utíkající v levo; ondřejský kříž a ve třech prostředních výsecích po rybě stojící na ocase; b) feston a na

něm hlava andělská; c) vása, v ní klasy; d) nápis;

e) = f) = c).

Na patě nohy vryto: ANDREAS — HANNIWALD EC’

RVD • 11 • CON — ŠILI IS AVLICIS • ET — ANNA MARIA ERSTEN

MEMORI7E MIRABILIVM DOMINI

CAES •

BERGERA • EC’ CON — JVGES • D • D • ■p.

Ořech šestiboký, na stranách tepány okřídlené hlavičky andělské střídavě s liliemi. Kupa prostá hladká. Poklice prostá, vodorovně článkovaná, zakončená křížkem. Značka: hrozen a monogram WH. Letopočet MDCI. (Obr. 44a b.)

Monstrance empirová, ze stříbra tepaná, 85 cm vys. Noha oválná, na níž na arše stojí cherub rozkřídlený, ostensorium paprskovité. (Obr. 45.)

¹

f

iy

ggs^PSI

I

m

tmk

a\

*%i

I3Íě\E*

to

p

y;

ři

fea

I|J

K<%/ji n»

3

|

VrViĚ

j

> . WR

5-**'

H

4

tiv

li    i

: *fc- ř:

lil

lil

JpP^

^wí'f^ Mm

jjrrE

Křtitelnice má za podstavec dřevěnou barokní sochu andílka, nesoucího nádobu tvaru osudí, hrubě řezanou, ale přiměřených proporcí. Na krycí hladké cínové desce nápis: I . N . C . P . V . F 1799.

Zvony na věži:

i. Jižní. Prům. 1-02 m, výška 75 cm. Kol horní obruby věnec z dubového listí. Na záp. boku nápis:

ZBOŽNOST BUDÍM, K CHRÁMU VOLÁM.

PRO MRTVÉ TRUCHLÍM. SLUŽBY BOŽÍ OSLAVEJI.

TYTO TŘI ZVONY DAROVATI RÁČILA CHRÁMU PÁNĚ JENŠOVIC-KÉMU MILOSTIVÁ VRCHNOST VYSOCE VROZENÝ PÁN PAN FRANTIŠEK ŘÍŠSKÉ HRABĚ DESFOURS-WALDERODE S CHOTÍ SVOU PANÍ PANÍ FRANTIŠKOU Z RODU RYTÍŘŮ Z MAY ERSBACHŮ, PAN NA HRUBÉM ROHOZCI, SMRŽOVCE, HOŘENÍCH BEŘKOVICÍCH V ČECHÁCH. PAK NA POTŠTÁTĚ, KŘETÍNĚ A

DŘÍNOVĚ

A VRCHOSLAVICÍCH NA MORAVĚ ROKU 1846.

Nad tím vypuklý znak desfourský.

Na vých. boku:

ZVON DNE 5 KVĚTNA 1831 POŽÁREM UDEŘENÍM BLESKU SPŮSO-BENYM ZNIČENÝ; BYL NAHRAŽEN ROKU 1846 A VĚNOVÁN | SV. JIŘÍ CO OCHRÁNCI CHRÁMU V JENČOVICÍCH OD PATRONA FRANTIŠKA ŘÍŠSKÉHO HRABĚTE DESFOURS - WALDERODA A JEHO | CHOTI FRANTIŠKY Z RODU RYTÍŘŮ Z MAY ERSBACHŮ. PŘELIT BYL NÁSLEDKEM PUKNUTÍ ROKU 1879. Z ROZKAZU PATRONA | BOHDANA ŘÍŠSKÉHO HRABĚTE DESFOURS-WALDERODE A CHOTI AUGUSTY ROZENÉ ŘÍŠSKÉ HRABĚNKY Z COUDENHOVE V SLÉVÁRNĚ ZVONŮ VDOVY PO VOJTĚCHU HILLEROVI V BRNĚ.

Sv. František

sv. Jiří

sv. Františka.

2. Střední. Průměr 82 cm, výška 63 cm. Nahoře obruba z révoví. Na boku polo vypukliny: sv. August, znak desfourský, sv. Mikuláš. Přelit jako předešlý tamže r. 1846 a opět r. 1879 u vdovy Vojt. Hitlera v Brně. Na vých. straně nápis:

ZA DAR SHŮRY VDĚČNOST VZHURU VĚNOVÁN SVATÉMU MIKULÁŠI OD PATRONA CHRÁMU JENŠOVI-CKÉHO BOHDANA, ŘÍŠSKÉHO HRABĚTE DESFOURS-WALDERODE A CHOTI AUGUSTY, ROZENÉ | ŘÍŠSKÉ HRABĚNKY Z COUDENHOVE. PŘELITÍ ZVONU ROKU 1846 OD TEHDEJŠÍHO PATRONA VĚNOVANÉHO A POZDĚJ I PUKLÉHO. STALO SE Z ROZ | KAZU R 1879 V SLÉVÁRNĚ VDOVY VOJTĚCHA HILLERA V BRNĚ.

Relief:

3. Západní. Prům. 65 cm, výška 50 cm. Svatý:

ST. THEODOR

Znak.

ST. JOSEF.

PŘED HROMOWAU RANAU PANE! TY NÁM BUĎ OCHRANAU. BLESK HROMOVÍ SPÁLIL VĚŽ ZDEJŠÍHO CHRÁMU PÁNĚ GENČOWSKEHO A ZWONY JEHO ROZLIL 5 KVĚTNA 1831 W 9 HODIN

WEČER

BLESKEM SWATE WÍRY NÁBOŽNÝCH PATRONŮV/ JEHO WEŽ OPĚT

POSTAVENA,

ZWONY ULITÝ A CHRÁM OKRÁŠLEN BÝL. COŽ SE STALO 1847 ZA WRCHNÍHO JOZEFA WOLŠANA A ZA FARÁŘE FRANTÍŠKA FIALY LITÝ W PRAZE OD KARLA BELLMANNA C. K. DWORNYHO ZWONAŘE.

FARA pod kostelním pahorkem, patrové důkladné stavení z poč. XVIII. věku, o třech pokojích do předu, světnicí a schodištěm do zadu. V rohovém pokoji baroková kamna na zděné podezdívce o třech odstavcích, římsami oddělených a báňovitého krytu, šestiboká. Uprostřed lasturovitý výklenek. Kachlíky polévány jsou tmavohnědě a zdobeny vypuklým ornamentem stuhovým a třapci. Dnes přenesena jsou na zámek Rohozec. (Obr. 46.)

Obrazysv. Petraa Pavla, poprsí, 64 cm výška, 45 cm šířka, temných barev, ale dobrého díla XVIII. věku.

Úlomek kachlík a, z pál. hlíny, rohový, 9 cm dlouhý. 8 cm široký, s podobou kytice. XV. stol. Nalezen byl za vsí na poli, pochází snad z blízkého Frydštejna. Nyní v museu turnovském.

KE Cti a ChWaLE BO ŽI a OrodoWAni : S :

Antonína Wifta Wil Girzi NEGE dLo : 1808.

Před farou na stupních SOCHA SV. JANA NEP., klečícího oblacích a klanějícího se obrazu sv. Matky boží, jejž andílek před ním drží. Podstavec trojdílný o barokně vypjatém hořejšku. V předu nápis:

Swaty Jene Nepo :

Orodug, Zaftaň ochraň nás

Před kostelem SOCHA SV. ANTONÍNA, hluboce skloněného, s Ježíškem v náručí. Podstavec trojdílný, konický na 3 stupních, na bocích polovypukliny sv. Jiří, Magdaleny, sv. Rodiny, Barbory. Na podstavci nápis tesaný:

na

Boha

SSk; š    *    •    •    'v-    ' i

■HBw .    li,    <

■

sm

*ř

iítfA

■'.j

■#

•í;

'5árV

'ti

‘"■y ■

v* -

Í1

\&\

;4

V-

i,..-

:■

|4!

éhží

felj

vjgčAáant^

Obr. 46. Jenišovice. Kamna na faře (nyní na Rohozci).

pod ním rokok, kartuš. Na dolním kameni se 3 stran vryto:

Joannes Nepomuc:

Chalaupka, Sacerdos Iubilatus

Archidiaconus Circuli Boleslawensis Vicarius foran. Reichen.

Curatus Gentz-ouicensis Fieri Fecit : Ao : 1804.

Pod farou na křižovatce silnic jonický SLOUP se soškou P. Marie, na vysokém trojdílném podstavci. Nápisy vryté se 4 stran podstavce:

Přinesená a obnově ná od ctitelů Mari ánských sausedů jenčovských roku 1856

Jaklabafrl přifomrte byl Parol l^ojírajjtl

Opravená 1903. (Napsáno.)

fnjroali IftuK krábp ro Po IjoJhj roků 1719.

K větší cti Matičky Boží Marie Panny.

Na cestě k Horkám v poli KŘIŽ litý v kam. podstavci, pořízený od faráře Fr. Fialy r. 1843.

Ji ech ostře by.

Ves do 3otileté války připomínaná, potom beze stopy zaniklá, někde pod Rotštejnem. (Sbor. zeměvěd. spol. IV. 284.)

Jíloví, Jílové

(v obci Bezděčíně).

Rohn 63. —: Sommer II. 228. — Fr. Hrnčíř, Dějiny Jílového u Hodkovic a tamního kostela Anděla Strážce, Jizeran 1887 č. 91, (podle rkpu Fil. Wehla v maj. p. G. Wandera, obch. v Jílovém). — Čechy 284.

DVO R, r. 1612 vdovské sídlo paní Kateřiny Vartmberské z Manns-felda, potom střed panstvíčka; od XVIII. stol. součást panství Roho-

zeckého. Býv. sídlo je dnes prostý patrový dům v rohu nádvoří.

KAPLE ANDĚLA STRÁŽCE ve dvoře (obr. 47, a 48.) v sev. rohu z lámaného kamene orientovaná, barokní, založena 5. října 1683, dostavěna r. 1688, z lodi a presbyteria. Průčelí v právo podepřeno jest 'mohutným pilířem, dole 2 -40 m silným, vzhůru ubývajícím, v levo přizděno je obydlí. Stěnu vertikální rozčle-ňují 2 pilastry na soklech, zakončené plochými hlavicemi s kládím, nesoucí oblamovanou římsu. Uprostřed portál, k němuž vedou kamenné schody; v kamenném rámu, oblamovaném, třapci zdobeném, rovného nadpraží. Na desce nad vchodem, kryté širokou členěnou po vydanou římsou, nápis: ANNO DOMINI MDCLXXXVII. Nad portálem široké, segmentem zavřené okno. S obou stran prázdné, obdélné, polokruhem zavřené výklenky. Nad římsou lichoběžníkový štít, zakončený střechou na zad usmyknutou a křížem. Střecha lomená, vlaská, šindelová; nad presbytéři vížka cibulovitá s bání.

~p.:)

\\ i //

\\ (//

•1'

•4-

i:

Obr. 47. Jíloví. Půdorys kaple (řez dolní). (5 mm = 1 m.)

Zvony z r. 1693. Nepřístupny. [ ý L o d ve světlosti 10-5 m dlouhá, 7 m široká, rozčleněna jest 2 pi-lastry, plochých, oblamovaných hlavic s triglyfy, pásy a římsou, z nichž přepínají se 2 pásy na valený strop, dělíce jej takto ve 3 příčná obdélná pole. První pole zaujímá kruchta, nesená nízkou, valenou klenbou; v právo

1.

Obr. 48. Jíloví. Kaple Anděla Strážce.

je točité schodiště, v levo prázdná, z kostela zavřená prostora; ke 2. a 3. poli s obou stran lodě přistupují po straně kapličky, na dél obloukem sklenuté, ve světlosti 2,io m šir. i'2 m hluboké, v jichž bocích otvírají se oblé, polokruhově zakončené výklenky. V horním ponebí nad kapličkami jsou galerie, stejně klenuté, osvětlené zevně po 1 širokém, polokruhem zavřeném okně; do lodi běží balustráda z dřevěných, silně členěných kuželek ;7táž běží i na kruchtě.

Presbyterium odlišeno je pouhým pilastrem a zvýšeno stupněm, polokruhové, sklenuto konchou; dva obdobné pilastry a pásy stropní šikmo se sbíhající člení stěny ve 3 oddíly. V středním oddílu je kamenný vchod do sakristie, odpovídající kapličkám, v pobočních dole pravoúhlé výklenky, 91 cm vysoké, 58 cm široké, 50 cm hluboké, v chambranách, o volut, štítě, nahoře opět gallerie a okna. (Obr. 49.)

. , JSpfPS?!

m-%;

f ií I

\%A

- iSr

%í

'I

íl

v«

a-~'

f.

fř

-i-    ■

ť-

ra

Obr. 49. Jíloví. Vnitřek presbyteria v kapli.

Oltář (přenesený z Pyšel) nese nad mensou tvaru tumby členěný podstavec, z něhož vyrůstá mohutný rám nahoře zaoblený, z velikých ratolestí akanthových, do sebe se zavíjejících, mistrně řezaných. Uprostřed užší rám z řezaného listoví, oblý, pětihranný, s obrazem Anděla Strážce od Jana Frant. Marchetti-ho z Říma. Nad rámem kartuš se symbolem I H S. (Obr. 50.) Vysvěcen 31. srpna 1692.

V postranních kapličkách kamenné stoly oltářní, prázdné; v levé první u oltáře na stole sousoší Pieta, kamenné, hrubě tesané, 70 cm

«n-.j

vysoké.

í? *\

Kazatelna dřevěná, osmiboká, na sloupku kuželkového dříku, postaveném na 2 stupně; jinak prostě členěná.

Křtitelnice z pískovce tesaná, 97 cm vysoká. Na polokruhové patce spočívá sloupový dřík, opatřený dole i nahoře oblounem, svrchu polokruhová nádoba, vně palmettovaná, širokým oblounem vroubená, prům. 58 cm.

Truhla bíle natřená, pomalovaná rokokovými ornamenty.

iil

Vj

ViViBfsfe.

li i M\

ÉtaTfit ■:A "

c:

tySi.

<7

$ŠS£

jř,-,.® .

fm

A' •

*

..f*

•w

yt*

rf ■ ■

'í-p.

MM

srn

Obr. 50. Jíloví. Oltář v kapli sv. Anděla.

KŘIŽ před dvorem litý; na podstavci polo vypukliny, sv.: Anděla Str., Vojtěcha, Josefa, Jana Nep., Poč. XIX. stol.

Jivina u Sychrova,

Nález 2 mlatů (1 ve škole chlap, v Turnově, druhý v soukr. majetku).

Kadeřavéc,

Nález střepů a mlatu z doby hradištní. V t. zv. Markově koutě v levo pod převislou skálou kult. jáma, z níž drobné kam. nástroje, kosti a střípky z doby přechodní v museu turnovském.

KAPLIČKA ve vsi nová.

Kalužník.

Na polích u silnice mezi Masovém a Podhájem nálezy střepů z doby hra

dištní.

Při silnici k Vrchům KAPLIČKA SV. ANNY z XVIII. století.

Kalvárie ™ Valdštejn. Kamenec u Penčína.

Nález kamen, provrtaných nástrojů, ve škole penčínské.

Klokočí vizi Rotštejn.

Na cestě z Turnova ve skalách PRŮCHODY, soutěska, v níž vytesány schody a malý výklenek kapličky. Od Turnova k Semilům za stara jediný možný přechod. Stopy dávné práce upravovači, snad ještě z dob předhistorických.

Ve vsi KŘIŽ z r. 1847.

Kavči ny.

Ssutiny hrádku, o němž v Hradech X. 59.

Kobylka.

Vaněk, Zápisky Jos. Dlaska, str. 51.

Nade vsí STATUE SV. JANA, obyěejné práce, postavená r. 1814 nákladem Josefa Dlaska.

Kojetsko.

R. 1416 tvrz Mikuláše z Kojetic a ves téhož jména. Potom zašla ve válce a v 16. stol. nově vyzdvižena s jiným jménem.

Kokoško.

Místo p. slov. 425. — S b. z e m ě v. IV. 310. Zaniklá ves nezn. polohy pod Valdštejnem.

Křenový.

Čechy 329.

Ve XIV. stol. zboží vládycké, v XVII. stol. manský dvůr, nyní ves.

Na vých. vsi skalní ostrohy v lese slují VELKÁ a MALÁ HRA-DIŠTATA; nálezů však učiněno dosud nebjdo a po opevnění není stop.

Křížky.

KAPLIČKA nová.

Krucenburk.

Hrady 268. — Místo p. slovník 474.

HRAD, jenž připomíná se r. 1431—37 na panství Dubském. Snad slul tak zámek v Č. Dubě samém; Aug. Sedláček hledá jej na kopci ,,Horce" u Světlé; viz Světlá.

Ktová.

S c h a 11 e r 69. — Čechy 326. — Místo p. slovník 479. — ČSPSČ. V. 65.

Vládycké s í d 1 o v XIV. a XV. věku, v XVII. stol. byly tu 2 šlechtické dvory, jež rozprodány na selské grunty. Nová socha P. Marie.

Lažany u Turnova.

Čechy 300.

Ve XIV. a XV. stol. tvrz a zemanský dvůr; tvrz zašla, dvůr rozprodán.

Lažany u Hr. Skály.

Nález kamenného mlatu na poli. Na JV vsi na skalním ostrohu nad úžlabím potoka HRÁDEK, dosud neprozkoumaný

Letařovice.

Rohn 78. — Schaller 234. — S o m m e r II. 234. — B a r e š, Zvonaři a kon-váři mladoboleslavští. — Martinek v Pam. arch. XXII. 335. — Prousek, Kronika svijanská (ruk.). — Čechy 358. — Světozor 1897, s^r- 5°4- — ČSPSČ. roč. I. 17 a 45. (J. Truhlář) — B o u š k a 63. — Staré fasse 1631 a 1706 v arch. arcibiskupském, opis v arch. turnov. — Album Svato vojtěšské, Praha

1897, tab. 43.

Zemanské sídlo, připomínané r. 1437, zašlo.

Obr. 51. Letařovice. Půdorys chrámu sv. Jakuba.

Na kraji planiny opodál vsi nad údolím Mohelky hřbitovní CHRÁM r. 1439 byl farní, potom až do nynějška filiální chrámu dubského. R. 1363 platil farář desátku 6 gr.

Budova orientovaná, z kamene lámaného, složená z věže, lodi, kněžiště a sakristie. (Obr. 51. a 52.)

Loď, druhdy 8-89 m dlouhá, 8-40 m široká, přestavbou r. 1695 prodloužena byla k Z. o prostoru 6-6m dlouhou, 6¹/₂m vysokou, 8‘92m širokou, rozdíl obou prostor je patrný ústupkem; r. 1733 přistavěli na Z. průčelí i věž. O stavbě svědčí nápis ve věži: TENTO CHRÁM PANIE GEST DOSTAWEN ROKV MDCLXXXXV.

Stěny prosté bez všeho členění. Strop (obr. 53.), u výši 7-60 m od podlahy, rovný, z prken a pomalován; skládá se z 91 čtverců, po 13 na dél, po 7 na šíř. Na kraji kliho-vými barvami primitivně malována je výzdoba z rozvilin a ovoce.

Uprostřed ,,l$)pbra:jEnij Zimota ^raaítrfjo Jakuba    JUpoJTloIa:

jBartie Iefa 1722“: dál obrazy kostelů sv. Jakuba ve Vídni, v St. Jagu di

SV. JAKUBA; ještě

* y\

Při

i-

Éf-f

v-

Obr. 52. Letařovice. Chrám sv. Jakuba.

'#1

ga^VNBNnc

'&$■

jt*e.

'■V :

i a. jy y|

■ia

,,

ě;.

n|]

PrFwř:

k\    H9

=

17.

Iffl.My

lili** --

íw

lh

> Uši í rcs 7:”ííu.'% J

si-«*»«»- s«cui

rv :

ti

|*j

WĚĚĚKĚ

Obr. 53. Letarovice. Vnitřek kostela.

Compostella a v Letařovících samých. 60 čtverců pokryto figuralnými neumělými malbami a nápisy:

1.    3ebeboít)i(cá) otec uc§t ěttmtiíjo ©ofuba ctéti.

2.    @toatif)o $afuba bo djrarrtu ioebau.

3.    ©. $afnb na nbicp Sfítjbicgřtj cppta.

4.    ©. $afnb 94pbp íotop.

5.    ©. $afub Stoierjij Spti.

6.    ^an ©e§iff gatoolatoa ©. $afnba na apoStoíStíoi.

7.    ©. $afub c§e naSíebotoatp (£prista $ana.

8.    ©. $afnb naSíebnge (EpriSta í)3ana.

9.    <3. 3afu& nastehuje (SpriSta.

10.    ©. $afub nastehuje (£priSta.

11.    <3. $afub nastehuje ©prista $arta.

12. —16. 0. $afub nastehuje GipriSta $ana.

17.    *J$.    toitooíuge S. paluba ja Slpofftoía.

18.    SOřatla OlejiSSoioa a bratrij gepo í)Iebagi ^ana OlejiSSe.

19.    ))3an ®ejiSS Spi na tobi, aucjebínicji bogegi Se.

20.    *J$. ©eSiS S petrem gafubem a ganem to bomge hnijete necptegi

juStati.

21.    0. ®atub nastehuje (SpriSta ^5ana faje to rojíitmicp miStecp.

22.    ©to. $afub toimita biabeí^ttDtj a naSíebnge (EpriSta $ana.

23.    *J$. &e%iSS bojepnaíoa c£;Ieb a rtbt^ft. 0. ©atub naSíebnge SpriSta.

24.    (Sbírání drobtů.) 0. $aíub naSíebnge $ana £rpSta.

25.    Ucjebínicjp leíagt Se (55e§tSSe dtjobicge ^5reS morje.

26.    Ujnatoagi ucgebínicij Krista $ana §a ©pna SSojipo.

27.    íjSromenemtp $anie na porje Xabor.

28.    $etter $ratop abtj trjp Stanfp Smet toiStatoetp.

29.    0. $ařub S $an gabagí biti nepprebneSSi to fraíotoSttoj ©ejiSSotoim. (Kristus s apoštoly.)

30.    týž nápis (Kristus na oslátku.)

31.    <portilooSt S. $aíuba a ®ana proti ©amaritenSfpm.

32.    ©ujati SlpoStoíotoe S friStem Íránem b japrabie ((šfetSemauSfe').

33.    $oStebni toiecjerje.

34.    $an ©ejiSS ufajuge Se Stoim ucjebínifum.

35.    $an (55e§iSS ubeínge Stoim ucjebtniíum mocj ricpi obpuStiti.

36.    ttfayuge Se $an ®ejiSS ucjebíniíum Stoim $rji íotoeni Sípb.

37.    (UegiSS prjeb ucjebíniíimi Stoim Stnpnge bo nebe.

38.    ©. $afub S ®anem Síotoo 93o§i Sčaje.

39.    ©. $afubobi ufajuge Se £raíotona nebeSía faSSe Statněli te jti gegi.

40.    ©. ^afubotoi ufapge §e fraíotona nebeSla.

41.    ©. $afub faujebínifp přemapa a na toirn obracjuge.

42.    ©. ^afub o $eruSatemge taje. ob jihu djicjen.

43.    ©. $atnb t perobeSotop nteben a objaíotoan a obSaujen...

44.    ©. $afub ujbratouge ... jtamanepo.

45.    ©. $afub ob ^erobeSa Stiatp biel.

46.    Selo S. paluba bo ©panipeí pritoeSSeno.

47.    Selo S. gafuba toieíiťe SíatonaStj bofompoSteíj prineSSetto.

48.    StoSteí So. $afuba o fompoSteíj.

49.    $a§teí $afuba toe totbttt.

50.    Sřašteí §. $afuba b íetar$att)tc$tg.

51.    ©íattmi rtuteštún pomoci §. $ařuba.

52.    a 53. Htifani ! §. $afubu. (v bitvě).

54.    $autnici ! §. palubu butugí.

55.    ^autrtif bo arestu htéat.

56.    ^aittniř nemine utracen.

57.    $autnif pomoct §. paluba pri^itoobiti gadjotoan.

58.    $autnif ěgertmge §a§ra! §. paluba.

59.    ®ur§atfa obgthmau a poštoíe drobet.

60.    $autntc§i ob gajracjrtif) fitrjat per^t berau.

Okénka jsou 4, dvě ve staré části blíž ke presbytéři, 2 v nové všecka stejná, přístropní, 3-32 m nad podlahou, nízká, polokruhově zakončená, hluboce špaletovaná, vysoká 2-26 m v nitru, 3-17 m ve světlosti špalety, široká 1-87 m, všecka nově upravená.

Vítězný oblouk polokruhový, 4-82 m široký, 0-90 m mocný, bez římsy a profilování; presbytéř o stupeň zvýšená, o málo nižší, apsi-dovitě zakončená. Délka osy 6% m- Jediné okno polokruhové, nemírně rozšířené. Článků ozdobných vůbec není-

Věž má v přízemí sínec valeného stropu; odtud vystupuje se na kruchtu do nitra. Na schodišti v horním ponebí na omítce nápis:

íEafo 1$)íej gejl M>tj

flamena ke cti a djroale jBartu

Bofju IBjJeinofiaucpjmu a ^raafemu

Jakubu. Jalojena gejí bne 14

Junp fen ben $^eb ^raafpm MPiíem

roku 1733 ja cjasu IDIabnuft J^ana

l|egfmana ... ragrije íej foíjo (Ejasu meleb

nefío }$ana Uhrkana IOHANA ®rjeIJnaha

fej gesf bosíaraena ro roku 1734 ja

rolabnufi Mrojene^o ]Bana DOMI

NIKA JftCUrn (ostatní nečtitelno).

Hlavní oltář (obr. 54.) ozdoben jest obrazem svátého, an káže shromážděným, kteří jej oddaně poslouchají. Objat je užším podélným rámcem obloukového vrchu, s pravoúhlými výřezy v bocích a nahoře; na ploše mezi lištami vine se řezaná stilisovaná rozvilina akanthů s tulipánovými květy. Rám tento pojat jest v rámec širší, napodobující opět keř mohutnějších akanthů stilisovaných s ovocem a s hrozny, vyrůstající ze dvou výhonů za tabernakulem a vinoucí se závitovitě kolem obrazu vzhůru; tam přepjat je stočenou volutou, načež opět rozvijí se protivným směrem v oblouk menší, obstupující ellipčitý obrázek sv. Václava se 2 anděly.

Celek zakončuje u stropu boží oko, jak zdá se, později přidané. Rámec ten jest mistrná práce řezbářská z poč. XVIII. věku.

Nápis na stole oltářním: „Inferis fcriptus testor hoc portatile conse-cratum fuisse ao 1729, 9no 8bris ab Illustrissimo ac Amplissimo Domino

SR!

Mí

-v

‘V

ipj

se*

WA

;>rv s.

?.j-až J

. JEBí <* <*■

•v';

—i

ři

* 1^7.4 -

*T

i!

»P

í! I

Obr. 54. Letařovice. Hlavní oltář.

Daniele de Mayern Epis. Vic. Generali et officiali. Reliquiae impositae šunt SSM. Saturnini et Severini. Johannes Felix m. p. decanus bohémo — Dubae.“ Druhý oltář P. Marie v podobném barokním rámci z rozvilin, na nichž vznášejí se andílci; zakončení lasturovité. Pod obrazem nápis

latinský, nesrozumitelně upravený: ,,QVAE MATER TAE CADERET NE FlLlA MORTIS FECIT QVI POTVIT QVOD DICVIT QVE DEVS HANČ Decvit Matrem Tanto Candore nitere qv... ior meritis

r»f

.•

'' i:2Ur*r*

.....Vi

ti

I,

trfc

É

UC

Iv

|r

ty <g|

%-

aLŤS

“*PV'

«*** g

bnpmm

Mi

lí.

.".i.¹ c,"‘ýfTT.

1 *■........á—

Fi

il

m^á

.v

-im- i

Obr. 55. Letařovice. Původní oltář.

vCWr^M.

jÍbKSÍíEÍ!

i iw»@ AsM*

----------

^i-sas

Kc

FfJ

XS

&>m

M

m.

V'

ji

jgiáau;

A (fci

NOttA SvbAXEDATOR SiSoL SILVNAENSI SPLENdidA Steella MARIA EdipSIN NVNQVAM Lumine pafíe fuo est.“

Původní oltář (deponovaný nyní v Mus. král. Č.), křídlová, pravoúhlá archa z doby Vladislavské. Výška i-22 m, šířka 1-56 m v celku,

6o

I'

' )0‘t

■'Á

li

|S?

yi

•;

ni

|i

tí

i

wt

II

j*y-.

;. ;

Obr. 56- Letařovice. Hořejšek archy.

šířka středu 76 cm. (Obr. 55.) Prostředek tvoří výklenek o zlaté půdě, v níž nelesklým zlatém zpodobeny jsou stilisované palmety a květy. Výklenek přepažen jest nahoře v předu útlou kružbou, spočívající na točených sloupcích, drobné hlavice i podvalu, připjatých ke hraně rámce. Plocha rámce obdobně jest dekorována rozvilinou z nelesklého zlata na hladké půdě.

Uprostřed stojí řezaná polychromovaná postava světce (sv. Jakuba?) v rouše biskupském, jehož roucho nesou dva menší křídlatí andělé podoby téměř dětské. Světec stojí nakloněn poněkud v levo, ježto opírá se o berlu; konec berly svinut je v gotickou větévku. Levice tiskne k tělu knihu. Výrazná hlava, ušlechtile modelovaná, kadeřavých vlasů, kryta jest nízkou stříbrnou mitrou, purpurem lemovanou. Svatý oděn jest v kasuli zlatou, modře podšitou, stříbrem ovroubenou, ladně zřášněnou. Spodní šat je zelený a na něm bílá rocheta. Na rukou navlečeny jsou rukavice splýva-vých konců. Andělé oděni jsou v roucho zlaté, na rubu zelené a modré.

Obr. 57. Letařovice. Křtitelnice. (Kreslil P. Jan Košek.)

Křídla zdobena jsou vnitř v mělkých, napodobených výklencích, mřížovím zakončených, obrazy dvou svátých biskupů na zlaté půdě, ornamentované temným zlatém, na sádře. Svatí v mitrách, rukavicích, s berlemi, oblečeni jsou dlouhým talárem, pravý tmavým, levý bílým, a v zelené kasule. U nohou jednoho je odznakem mrzák, jemuž biskup podává roucho, u druhého, jenž drží knihu, leží zlatá, trojlistá koruna.

Jak řezby i malby jsou výborně provedeny, pohříchu značně po

škozeny.

Na vnější straně křídel rozeznáme pouhé obrysy postavy Kristovy a Bohorodičky, klihovými barvami na dřevě.

Hořejšek archy gotické (nyní též v Museu kr. Č.), primitivní práce asi z pol. XVI. věku. Střed zakončený vzhůru do trojúhelníka. Rám někdy zlatý tvoří profilovaná římsa, na rozích hořejších středu čnějí hrubé fiály. Výška 2-04 m, šířka celku 2-04 m, středu 1 m. Střed zobrazuje Nejsvětější Trojici. Nahoře malován je v oblacích žehnající Bůh Otec, níže Duch sv. v podobě zářící holubice a pod ním dvojice andělů držící věnec a ratolesti palmové. Kristus zobrazen je dole, v obraze ve zvláštním řeza-

i mm

jp

i§|

w,

wm

p.

nem výklenku, obdobném celému rámu, jejž drží dva andílci, plochou řezbou vyvedení. Spasitel stojí mezi dvěma anděly a drží kříž, pravicí svíraje bok, z něhož krev tryská do kalicha, jejž anděl drží. Obraz malován je temnými barvami, velmi již zašlými, i zdá se zbytkem starším, k němuž ostatek později byl přidělán.

Na pravém křídle malíř zpodobil svátého v rouše poutničkám přepásaném, s holí a pochodní; na hlavě vsazena je vysoká čepice s připevněnou lasturou. Druhý obraz jeví sv. Václava. Obě tyto malby již jsou re-naissanční. (Obr. 56.)

Křtitelnička kamenná (obr. 57.) z pískovce, gotická, o dvou odstavcích, oddělených oblounem, dole a nahoře čtyrboká, uprostřed osmiboká. Hrany hranolu přecházejí v plochy krátkými polojehlany. Výška 83 cm, šířka dolní hrany 34 cm.

u.

Obr. 58. Letařovice. Nápis

na zvonu.

if ircntowtíixír $

sne Gtr-omssomos

Na zábradlí kruchty klihovými malbami provedené obrazy: Sv. Jan Nep., sv. Ludmila, svati Norbert, Prokop, Sigmund, Matěj, Šimon, Bartoloměj, Jakub menší, Jan Ev., Ondřej, Alžběta, Zachariáš, Jan Křt., Maria, Josef, Jáchym, Anna, Jakub větší, Tomáš, Filip, Matouš, Tadeáš, Vít, Václav, Vojtěch, Barbora, Kateřina, pod nimiž latinská jména jich, majuskulí.

Na věži 3 zvony:

i. Výška 42 (46) cm, prům. 91 cm. Nápis JBnm.oq i obrana gejl pro np o CEFrrtfía pana (viz obr. 58.).

2. Výška 72 cm (80 cm), průměr 107 cm. Ozdoby: vinutá stuha, nápis, renaissanční bordura.

Kolem koruny nápis: LETHA MDLXVII SLIT GEST KE TCZI A CHALE PANV BOHV WSSEMOHVCZIMV OD PETRA W BO.

Na záp. boku rámeček a v něm nápis:

MEZI WITKEM KNOTKEM Z WOR KLEBICZ, YANEM KLECZALEM Z LETARZOWICZ YANEM YAN SKEYM RYCHTARZEM Z HRAD CZAN A MATĚJ EM KALTVSEM Z CHWALCZOWICZ

Vedle desky relief sv. Václava.

3. Výška ke koruně 49 cm, k závěsům 56 cm) prům. 69 cm. Na východní straně nápis. Ulil jej Jos. Diepoldt v Praze r. 1885.

Na cestě k Dubu kusý kamenný KŘIŽ, do země zapadlý, na němž letopočet 1519 a opodál SLOUP se soškou sv. Jana Nep. XVIII. stol. Neumělá práce.

Lhola Semínova

Čechy 326. — Místo p. slovník 524. —- ČSPSČ. V., str. 65.

Ve XIV. století tvrz a dvůr; tvrz zanikla už v XVI. století a dvůr po 3otileté válce rozprodán na selské grunty.

Loučky Sekerkový.

Schaller IV. 67. — Sommer II. 368. — Cechy 274. — Hrady 79. — Šimák, Paměti o hradu Rotštejnu. —■ Šimák, Erbovní a šlechtické rodiny v Turnově, Časopis spol. přátel starožitn. X. (1902), str. 116. — M í s t o p.

slovník 566.

Ve XIV.—XV. stol. tvrz, v XVII. stol. jen dvůr, sídlo Jeníků z Gemsndorfu; asi r. 1706 prodán byl k panství Hruboskalskému.

DVŮR, stavení do čtyř stran velikého nádvoří. V levém vchodu v předním stavení 3 klenuté jizby; jinak všecko proměněno.

U cesty ke Chlomku kamenný KŘÍŽ bez nápisu, 1-30 m vyčnívající ze země, 17 cm šir., krátkého, příčního břevna, zakulacené konce, čtvercový průřez.

Na cestě k Stebni KAPLIČKA z poč. XIX. stol.

Luhov.

Bouška 62. — Čechy 16. — Kar. Světlá, Nemodlenec. DVŮR někdy zemanský, nyní prosté stavení selské.

Mašov.

Čechy 306. — K 11 d r n á ě II. 34. — Sommer II. 373. — Místo p. slov. 590. —-Šimák, Erb. a šlecht, rodiny v Turnově, ČSPSČ. X., str. 140. — Prášek 42. — Šimák, Příběhy, str. 59.

Na polích k S. u silnice nálezy střepů doby hradištné.

Dvůr, v XV. a XVI. stol. sídlo větve Valdštejnů, rozprodán na grunty selské.

Při přestavbě statku Jankova č. 8. v podzemním sklípku nalezena hmcovitá, nepolévaná nádoba a koflík z XVI. věku z pálené hlíny; nyní v museu turnovském.

Na statku číslo 23. u cesty do Pelešan zazděné kamenné futro s letopočtem 1786.

Nová kaple prostřed vsi, vystavěná r. 1892, nákladem 4000 K.

KŘIŽ na cestě k Turnovu, z kamene, na trojdílném podstavci rokokového zakončení a ornamentu. Kamenný Kristus, na bocích podstavce polovypuklým dílem sv. Václav, P. Maria, sv. Jan Nep. Hrubé dílo primitivní. Nápis:

Mřgřutpifdi rtaš njebf nas pcaraau cesfau bo roěčnojii.

®aío sodja gesf \ itaklabrm JI. 1823

^aufebu Masžorcjkpdh

KŘIŽ před vsí, kamenný, plochý, vykrajovaných ramen, na barokním podstavci, připomíná se již r. 1593. Vzadu letopočet 1716.

Modlibohov.

Čechy 16. — Bouška 56.

Dle sdělení na polích okolních nálezy střepin z popelnic.

Modlíce.

Sborník zeměv. spol. IV. 311. — Místo p. slovník 616.

Zašlá ves pod hradem Valdštejnem, připomíná se 1413.

Modříce

SOCHA SV. JANA NEP. z r. 1780.

pův.

Modřišice,

Mýdlov.

Čechy 348.

Zašlá ves u Vyskře, oživlá snad pod jinvm jménem.

Nebákov.

Hrady 76. — Čechy 347.

Z HRÁDKU, připomínaného pouze v XV. věku, zbylo pouze místo na JZ. mlýna Podnebákovského nad potokem Žehrovkou. Na konci ostrohu, lesem zarostlého, zdvihá se tvrziště podoby mandlovité, jejíž ostřejší konec směřuje k západu, na V. příkop. Největší délka 26 kroků, šířka 16, celý obvod 60. Po staveních není stopy, ze základů někdy vykopou kamení. (Obr. 59.)

Nevierka,

Čechy 326.

Zaniklý dvůr v okolí Ktové, připomíná se ve XIV. stol.

'řáíl

i.

ski:

vj

'W

ty*

Pa

r*> v

Obr. 59. Nebákov. Místo, kde stával hrad.

Nudvojovice,

(Pův. Neotvojovici.)

R o h n 96. —- Schaller 71. — Sommer II. 367. — K v ě t y V. (1870), str. 46 a 52 (s obr. A. Levého). — V. Krch v Methodu XXI. str. 1. — Nechvíle tamže, XIV. str. 18, XX. str. 95, 116. — P. Jos. Svoboda, Kostelíček v Nu-dvojovících. V Turnově, bez data. — Jan Prousek ve Zl. Praze 1888, str. 760, 768 a ve Světozoru 1894, str. 540. — Šimák v    Dubu, v Turn.

353- —

Durych, Z českého ráje 254. — Kudrnáč III. 36. — Třetí zpráva musea

1893, č. 15—16. — Čechy 302. — Prášek, Dějiny m.

turnovského. — P í č, Starožitnosti z. české I. 211. — Místo p. slovník 656. — ČSPSČ. II. 57. — Bare š 73.

Asi ¹/i hod. za vsí v poloze ,,na bubnu“ nad Jizerou na pozemku p. Tomáše sídliště z doby neolitické i pozdější. Nálezy odtud: kamenné mlaty, hroty a oštěp ky

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Turnovský.

kosti rozštípané, zbytky obilí, pečivá atd. v museu turnovském a ve škole ve Štve-říně (obr. 60. a 61.). — Lužický hrob, ve škole štveřínské.

DVŮR, veliké, ale prosté stavení, v XVIII. stol. vystavěné, do čtverhranu kolem nádvoří, s domem v průčelí, někdy sídlem zemanským.

CHRÁM SV. JANA KRT., vystavěný jako kostelec na povýšeném okrouhlém hřbitůvku, obehnaném zdí. Stavba orientovaná z lámauého pískovce, bez věže, z poč. XIII. stol. Obnovená r. 1894. (Obr. 62. a 63.).

L o d skoro čtvercová, ve světlosti 6-93 m délky a 7-23 m šířky, nese rovný strop. Síla zdivá + 0-92 m. Vítězný oblouk, prostý, goticky lomený, ale hrubé linie, v světlosti 3-59 m, výšky v ose 3-40 m. — Choř

v,

7,

mrnmrn

i.

li

o⁻*-

i iU

i JÍ

r t ÁEll! • — =11

Sis

ii

lil

Obr. 60. Sídliště předhistorické u Nudvojovic. (Čísla značí prozkoum. jámy.)

o stupeň zvýšený, v rysu pošinutého obdélníka, šir. 5-06 m, dlouhý na S. 3-58 m, na J. 3-44 m, vysoký 3-62 m\ klenba neumělá, křížová, bez žeber a svorníků, počínající 075 m nad podlahou. Mocnost zdi v presbyteři kolísá, +o-8o m na J., +o-96 na S.

Zportálkuvprůčelí, prolomeného patrně později, v prvotní podobě zachoval se jen spodek; nadpraží doplněno. Asi ve ¹/₃ výše pravoúhlá hrana je kose usmyknutá a v prostřed vyhloubena polokruhovým žlábkem; světlost při hraně vnitřní 1-25 m, vnější 1-51 m. (Obr. 64.)

Portál jižní, prvotní, románský, má v světlosti šíř. 1-49 m, výšky v ose 2-23 m. Ostění z pískovce; ve ¹/₄ výšky usmyknuta jest hrana a úsečná plocha profilována ostrým žlábkem, polooblounem, rovným žlábkem, převýšeným oblounem, oblým žlábkem a šikmou ostrou hranou; profily jsou dosti hrubé a obliny dobou vzaly porušení. (Obr. 65. a 66.)

^ůilvům mat>ilifKrjufiiU’

‘ n. 9&M*)i>oj0víc

l    te ni tmi

2.cK'ck»r» x iwámfcnt ptáče

(Mé

tví pic.ti’cU.

A.cipáfon cřt fe ř>

cl ^líamKi| s £>tivtu Kam.

ŘřatW a jcfcex

C\CHl fi

t cKi .• »i i ne £ -> 9ú (nt ?.cUiepij vm mcčn ívttjlí i) tliavu t*<v

%c jptťifoixintt flUfva

í?Vtrt t« t t

a (c v a >tc

v’

Jiurut

tu

itpt), vicýi?,

jfttařáílin a jiní iiá»f-w'je

;,.n

; íiu vm

out vč h<r ó\C'-tiiU

110 (944 <)'1>01 o v i e

-• - - ■ . ■ 0

ai

Obr. 6i. Nudvojovice Nálezy ze sídliště.

C,*

k;

K<&aBk^ ‘.aiMggk

.ř

$^3čéĚĚĚ$í

■ ApsP**i

*:

J.Va

7?

I-/ř-

I-

--t

ix>*.

C-.<

'*3^

V4

7SÍ

C't

Supili

A,

: - Ti?

47,d

gíj

sM*

ET52i£

-O

-í**o

:A/rT

m-*:

ž-

I*

teáp

J.j

.• -»•'«

rm

[.

*í

i, 7. v?, v

Obr. 62. Nudvojovice. Chrám sv. Jana Křt. (před obnovou).

Okénka; v lodi 4 boční přístropní, prostá, silně špaletovaná; šířka 14 cm) špalety vně 97 cm, vnitř 47 cm, vnitřní kolmá hloubka 72 cm, výška v světlosti 69 cm.

Vnitřní špaleta zakončena jest hrubým stlačeným obloukem, okénka již před obnovou měla oblouk slabě zahrocený, za obnovy r. 1894 byla zgotisována.

Okno v závěrné zdi presbytéře, gotické, vyplněné kružbou z pískovce, totiž středním prutem, dělícím podvojně a kruhem v horním zakončení.

..1

-Vsí

Výška špalety vnitřní ve světlosti i-6i m, šířka 0-85 m, hloubka kolmá 072 m (obr. 67.) — Okna v S. a J. zdi choru jsou nově prolomená.

Obr. 63. Nudvojovice. Půdorys kostela.

Stěny kdys pokryty byly freskami na rudé půdě, jež za obnovy tu a tam vystoupily při

oškrabání omítky, ale již docela zničené. Po levé straně vítězného oblouku jevily se stopy mandorly.

-;!■

r&*.

lál

Obr. 65. Nudvojovice. Profil jižního portálu.

i* 'Mís.

Obr* 64. Nud voj o více. Průčelní portálek chrámu.

Při rozbírání staré tumby nalezli r. 1894 krabičku cínovou s 31 zavitky sv. ostatků (27 v hedvábí žlutém, 3 v červeném, 1 ve fialovém; krabičku obalovala kůže (obr. 68) vydělaná, zapečetěná 4 pečetmi. V poli

t\

h*

*■$

W

.

.    u£- ■ >

m- ^

: ■

ifcT ■• *

.* ’ ••'•* !■

•

i®

f.

tál

7°

WLxm-

4i

WjfT

Wh

4"

*    -2**'

r    .

k-

I

V40E

->7' MF-i V

i/

pečetním žehnající postava biskupova, na sedilii, s berlou v ruce. Okolo opis: S - D ■ G • PRAGENSIS EPC+DANIEL (= Dan. II. 1197—1214). Pečeti jsou odlity v museu zemském i městském; krabičku vzal f děkan Svoboda pro diecésní museum v Litoměřicích.

, v.:.-,

...

►kál a*

■ ^

sl

C -'5

atv’*

-x

np V-» - •

ňíV: -'3?

Starý vysoký krov a věžička na střeše nahrazeny jsou za obnovy doprosta nově.

Na věžičce pověšeny jsou staré zvony. Větší má v průměru dolního otvoru 63 cm, výška ku hraně koruny 43, k úhlu závěsů 50. Nápis na obr. 69. Na bocích reliefy sv. Jana Ev. a sv. Matěje (obr. 70).

Menší: prům. dolního otvoru 30-8 cm, výška 23% cm ■Jke hraně, prostá 25 y₂ cm. Nápis na obr. 71.

V lodi před stupněm choru dva sklípky, zavřené náhrobky, zpo-

rM:

Obr. 67. Nudvojovice. Okno v záp zli choru.

dobujícími dvě paní, krom obrysů docela sešlapa-nými. Nyní vsazeny jsou v zed hřbitovní. (Obr. 72.)

Predella staré archy, zavěšená nyní v rámu na stěnu lodi. Malba na dřevě, rozměru i‘02 X o‘5i m, zobrazující Krista loučícího se s matkou a sv. Janem Ev., v polovičních postavách. Z první polovice XVI. stol. (Obr. 73.)

E p i t a f i u m rodiny Jiřího Reinolfa ze Štiřína, úředníka na Hr. Rohozci, malované o 2 obrazech na dřevě

/•i

WmSm

'li

klihovými barvami v širokém, plochém rámci, vys.2’49w,šir. i’3i x/₂m. Rám pomalován černými ornamenty.

>.®(s

Obr. 68. Nudvojovice. Pečeť biskupa Daniele nalezená v oltáři, upravená kresba a fotogr. originálů

Na attice malován jest erb, štít temné barvy, patrně černé, a v něm znamení: 3 šípy rozletité, přes sebe, svázané stuhou. Na pásce malované kolem erbu čte se: GIRZIK REINOLF Z SSTIRZINA HEITMAN ROHOZEC.

Obr. 69. Nudvojovice. Nápis na větším zvoně.

,Xl

jé/J

jm

Ai,

k*J

/A-

Obr. 70. Nudvojovice, Reliefy na větším zvoně.

tiiifiOuoíir&UřDahasfiomipefmiaíiJUQ^u^i

Obr. 71. Nudvojovice. Nápis na menším zvoně.

ptfj

ll

ti

A--*—

ii

v?"    •<.'**    ¹

»• 1 ;■ '    ’

É

**N

itóS

i ■ Aí: I-

Obr. 72. Nudvojovice. Náhrobky.

Uprostřed zobrazen Poslední sond. Spasitel na oblacích, jsa provázen anděly, rozděluje spravedlivé, jež vedou andělé, vpravo, a zatracené vlevo, jež dábli odhánějí. Obojí skupina perspektivně provedena jest do hluboké dáli až k obloze, na níž slunce zapadající a měsíc v poslední čtvrti. Nejvýraznější postavou pravé skupiny jest zelený dábel, strkající vidlemi hříšníka do pekla. (Obr. 74.)

jh.1

.■i

Obr. 73. Nudvojovice, Predella býv. archy.

w&m

il

w.

:>i;

/J

lil

Horní rám obrazu nese nápis, polo zašlý, z něhož před lety jsem

přečetl:¹)

ANO DO : 1570 H/EC EPI . . . DEPICT . . . ET PR/ESI .... GENEROSO VÍRO .... EO TEMPORE CAPITANEO IN ARCE ROHOZEC . . . . CONTINENS

ivř!

a-

i *7 i?;V 7

*.ř«wáu.-řšn

Kp!

tr*

■r-rr:    ^

JUCSSťftS

SESbF

<v"'

.ví

ftg

‘V

¹ UF •

iř-v.’

rf,-

•i'

n.

/ Vf

-I t \' '

'4\    ■ W-;

s- 'Si

jfc> • • 7

?*mv,i

m*š'

A

J •*    > -y- *•■___-____ ■. ■■•*    mrI#

Vi«*------.... Vidi?

v*

<*%

"

r5

ph

,J^‘

-v

V.--'-'-

GENEALOGIAM VXORIS H^DVICTE HONE... GENERO IOHAŇ... HIBNER-EX RONO . . . . ANTECEDENS SVCCESSOR HVIS DOMINI . . . QV .... ANO 1559 ÉT SEPVLT’ ....

ET BARBARA MATŘE VXORIS SVM. —

—i. J>A

té 1 ■ -i

v.

’g£L "'*z'Z4S£r»~    ____|

aL,

=5SSq

li

ig

ri

II

Hál

yí!E#pltp

■ °cJ&řQ

á?

jG

T-3H

Tfe

Př*"

os?

ipyii

('/.i' VPAH

Os?

^ nz6í

CMpl

ÉMI i

^r#f5

oh\P

TA

wi

Obr. 75. Nudvojovice. Část stropu z r. 1726. (Kreslil Jan Prousek).

MATH7EI 7 : PER

ANGVSTA PORTA QVIA LATA PORTA ĚT SPATIOSA VIA EST. QV^I DVCIT AD PERDITIONEM ET MVLTI SVNT QVI INTRANT PER EAM

ISAIAS 30 : COVERTIMINI AD ME ET SALVI ERITIS

Pod nápisem zobrazena jest rodina Páně. Před krucifixem na levo klečí otec se synkem. Pod pacholetem čteme AVGVSTINVS ANNO 7; na právo stojí vzadu děvčátko (BENIGNA ANNO 5), dívka (CHRISTINA), děvčátko (BARBARA), paní a stařena v bílém zavití (H7EDVICA VXOR, BARBARA VXOR).

Levý roh obrazu zalepil někdo papírovým listem, na němž malován jest erb rozštěpený, v pravé půli dvé skřížených šípů bílých v černém poli, v levé obrněná ruka s mečem, černá v stříbrné půdě. Na přilbě za klenot dvé skřížených šípů mezi křídly od pólu bílými a černými. Nad erbem prostřed ornamentu písmena S (?) Z : H. Dole letopočet A D 1590. Na spodním rámu čteme:

IOB • 10 : SCIO ENIM QVOD REDEPTOR ME’ VIVIT ET IN NOVISSIMO DIE DE TERRA SVRRECTVRVS SV ET RVRSVS CIRCVMDABOR PELLE MEA ET IN CARNE MEA VIDEBO DEVM MEVM.

Starší strop dřevěný z prken, pobitý laťmi a malovaný na způsob kasset, složen je na půdě dvora. Na prkně jednom napsal mistr: HErnůj strop jrst bHátt r. 1726 a bal í;o UiDátlaro síarrj QIíErnoioirhtj s Hanent špitem stn;m a Afrartcem onnkem soptit opmalouaí. (Obr. 75.) — Nový strop obnoven dle starého.

Kazatelna primitivně malována, uložena tamže.

V museu turnovském klíč gotický, řezem polo sežraný, nalezený u kostela.

Zámek gotický z portálu jižního, při opravě se ztratil.

P r a p o r ze zeleného sukna, o bílém nitěném třepení, široký 115 cm, dlouhý 2 m\ na dolní kratší straně 85 cm\ na řezané žerdi. Uprostřed na dél oválný obraz Křtu Páně, slušně malovaný, ale polo zničený, a na něm nápis: ^uaíp áíene kčjftfehj, prosíme tebe pobbattj . . . dole letopočet 1700. Na druhé straně sotva znatelný erb valdštejnský.

Paceřice.

Nález kamenného mlatu, nyní v mus. turnovském. Nál. stř. grošů pražských různých dob, bohužel rozptýlený.

KŘÍŽ novodobý.

Penčín.

Čechy 300. — P í č, Starožitnosti II. 3, 286. — K u d r n á č II. 43. — M i t t h.

Central- Com. XX. ni.

Kulturní jámy starší slezské doby na JV vsi; žernov v soukr. majetku, pohřebiště z doby slezské na SV vsi, popelnice odtud v museu turnov.; v zahradách a mimo ves hroby a jámy z doby lužické a slezské, střepy popelnic i popelnice, pazourky v museu zem. a turnovském a ve škole štveřínské. Prostřed vsi naleziště střepů doby hradištní.

TVRZIŠTĚ při statku č. 1. rozvezeno. Renaiss. střípky odtud ve škole. Na cestě ke Štveřínu nalezen v poli hrneček stříbrných mincí (sdělení p. říd. Hrdiny ze Štveřína). Nález rozptýlen.

KAPLE z r. 1883 Povýšení sv. Kříže. Relief ze staré kaple, viz

Svijany.

KŘIŽ kamenný, prostý na cestě ke Štveřínu z r. 1804.

Petrašovice, Potrosovice.

Bouška 58. — Čechy 18. — Hrdlička, Obecná škola v Petrašovicích.

Nál. kamen, dlátka, v turnov. museu. Ve statku Dědkově č. 26 chovají svo-bodnický patent z r. 1597 někdejšího zemanského statku (tišt. v Čas. spol. př. stár. IV. 136).

R. 1818 rytmistr Jíra vystavěl tu KAPLI SV. ISIDORA; zemřel však už r. 1820, stavba nedokončena a potom zdivo rozvezeno.

KŘÍŽ u vsi nový.

Podháj u Hrubé Skály.

Nález střepů doby hradištní v jámě, rozptýlen.

Pohoř.

XJ cesty ke Vseni jámy se střípky doby hradištní, dosud nezkoumané.

Pozořice.

Sbor. země v. IV. 311.

Zašlá osada, do 3otileté války připomínaná, nad Turnovem u Jizery v rychtě Bukovinské. Snad na místě jejím dnešní hospoda „na poříčí”.

Prackov.

Č e s k ý 1 i d II. 341—345. — Čechy 276. — Šimon, Drábovny v okolí Turnovském.

DRÁBOVNA, světnička vytesaná ve výběžku skal na vrchu Kozákově u staré cesty k Semilům. Snad strážnice. Pod oknem světničky nález střípků doby hradištní.

Přáslavice.

R o h n 98. — Národ 1864, č. 266. — Čechy 317. — Místo p. slov. 725'

Někdy farní ves, jejíž patrony byli pp. hruboskalští; od válek husitských se nepřipomíná. Zbyla jen škola a kostel.

CHRÁM SV. JlRI, nyní filiální k Turnovu, na přívrší prostřed hřbitova. Budova z XIV. věku, z lámaného pískovce, orientovaná, původní, jednolodní o 5bokém choru; přestavbou však roku 1850 přeměněná. Tehdy přistavěli k Z věži z kvádrů a na ni zavěsili zvony ze zrušené zvonice dře

li j) I

íí

ITrFWŤ

e>

Obr. 76. Přásavbe. Rys kostela sv. Jiří před přestavbou.

věné, zbořili oratorní přístavek na S choru, pořídili nové opěráky o dvou ústupcích a portál do předsíně; okna v choru zbavili kružeb, dílem nově prolámali, ostění přidělali z malty. Klenba v lodi i choru nahrazena novým rovným stropem u výši 6-66 m. (Obr. 76—78.)

Wm

Obr. 77. Přáslavice. Půdorys chrámu.

4-44 m

L o d má ve světlosti 14-60 m délky, 7'74 m šířky; c h o r v ose 6 m délky, 5-30 m šířky. Vítěznýoblouk gothický, snížený, ve světlosti rozpjetí, 2-96 m výšky; hrana vnitřní šikmo sříznutá, vnější profilována mělkými oblouny a žlábky; profilování nynější však provedeno je většinou z malty. (Obr. 79.)

Z býv. klenby svorník tesaný z pískovce, zazděn venku ve zdi za oltářem. Na něm štít s písmeny RMD. (Obr. 80.)

II

5 '-'.VS

ir‘;'

-Pb

i A

Obr. 78. Přáslavice. Chrám sv. Jiří.

Portál do sakristie, ve světlosti 1-90 m vysoký, o-88 m široký, ostění 0-23 m široké, velmi mělce profilováno žlábkem a oblounem. (Obr. 81. a 82.)

Obr. 79. Přáslavice. Řez vítězným obloukem.

Sanctuarium po pravé straně oltáře ve zdi, výška 174 m, šířka celku 0-89 m, ostění z kamene pískového tesané, hluboce profilované

2 žlábky. Čtyřhranný výklenek převýšen jest štítem trojúhelníkovým, v trojúhelné ploše lichá kružba ve tvaru trojlistu, útle vyvedená. (Obr. 83., 84.)

Zvony: 1. severní, menší. Výška ke kraji koruny 56 cm, průměr 82 cm. Kol koruny dokola nápis: ANNO • 1707 : GOSS MÍCH NICOLAOS LOM • • W • • L • • B : : IN PRAG• •

v\ *    • F

# V / .ýJr.

Pod nápisem barokní pás ornamentální, kol dolní obruby bordura akanthová. Na vých. boku relief sv. Jiří, na záp. P. Marie.

2. jižní, větší. Výška 80 cm, průměr 1-12 m. Kol koruny pás, v němž třikrát opakuje se 9 p 1 a-ket Flótnerových Mus (obr. 85.); kol dolní obruby bordura akanthová. Na V straně deska s nápisem, pod ní kruhová plaketa s allegorií víry; na Z erb smiřický a valdštejnský, pod nimi jména a plaketa s allegorií naděje. (Obr. 86., až 88.)

Obr. 80. Práslavice. Svorník.

^1!

Ve škole monstrance, barokní, stříbrná, hrubší práce z 2 pol. XVIII. stol. (Obr. 89.)

Kalich cínový, vys. 1 Sem, noha a"* dřík na soustruhu krou-

j

Wi

tah

ifc-M ■

H

m-wm

m,

: ••

_iL

•v&M>

Obr. 82. Práslavice. Řez portálkem v sakristii.

ženy, kupa hladká, zdobená pouze několika vodorovnými rýhami. Na noze vyryto:

16 GKZ 99.

" j ""

Mk

A

*■ ir

■i

' x ⁵

!kv

Mm

V, MI \    ' V J

Wmě

1!

tři

Ba

3£

&1JH

mm

- 4ř v-

-i

Obr. 83. Přáslivice. Sanctuarium.

Obr. 84. Práslavice. Řez ostěnínr sanctuaria.

1—w\

v- Í-'

Sž,

T 4 SSÍ 4

Iv r> V

i; f%k

ř$A

-■ ..

prwMH

£l

#w

m.

• ^__''

: -i

Li

C ■ •*

*******

li

,r::'

-■ \

Ti 1

|£Tu/on těmto 5lytt a vdielan gest do Przaslawig k&dvssy 3 KoSTELV S°Cj!R2Y. NAKLAgEM V^SSECKAJIECH OsaDNICH KTEV2

^OSTFAV PR2YNALEZlEGlCYCHt^⁴_ ^KRZE BrYKCYHO ?WOMARZE/^ie gYT/É/V/JVA Ví/ NoWE/n MjESTlE^ ^RAzskeav , LetaPanie.I 3 6 >A

Obr. 86. Nápis na zvonu.

má

ÉtH

vtL

y --

wtz*

jjl

f.

r-

*i

S|§:

Ku

íí

#<**.« *o,|-Ař

t*

fe

n9ýj

1Ž'I h

L>

ife

í**' ■' t*l .v* /

?&

s'A- . ...

>' i' fc:

>*

>.

-V,

.2

Obr. 87. Přáslavice. Znalcy na zvonu.

1$^'A Smirzycka WŽaESSTEINA 3 NA

Skálách &

G/MDR2YCH S/AIRZYCKY

^ Skirzyc A NA Ska

LACH'

ři|

Obr. 88. Přáslavic.e. Plaketa na zvonu.

''j

._____

JI

m.

Obr. 90. Přepere. Kostel sv. Jakuba.

Přepeře.

Rohn 99. — Schaller IV. 229. — S o m m e r II. 218. — Patera, Korre-spondence Dobrovského 378. — Čechy 300.— Hrady X. při děj. Rohožce, — Místo p. slovník 729. — Prousek v rukop. kronice svijanské a v kresbách v museu turnov. — Kudrnáč II. 49. — E n d 1 e r 392. -— Bareš 73. — P í 6, Arch. výzkum 98, Starožitnosti I. 211. — Knihy zádušní 1644—1670 v arch. sychrovském, opisy v turnovském. — Archiv arcibisk., opisy v Turnově. — Matriky od r. 1861. — Pamětníknihana faře od r. 1861. — Registra svijanská na Sychrově z r. 1624, opis v Turnově. — Buch těla v ČSPSČ. XV, 108.

...

rv-"7i

\/

■I

\ i x

-mt.......T~a--------7

I

'■■V .. I

xí V

■*

Jfc

Hroby i sídliště ve vsi i mimo z doby přechodní, lužické, slezské i hradištní. Kam. mlat ve škole, nádoby a střepy ve škole, v museu zemském i turnovském.

DVŮR S TVRZÍ někdejší na poč. vsi nad mlýnským náhonem; na tvrzi ve XIV. stol. (r. 1316—22) seděli vládykové z Přepeř, potom zanikla, zbývá jen tvrziště tvaru polokruhového, oddělené ode dvora hlubokou struhou. Na něm nalézají se střepy typu hradištního. •— R. 1565

mis

JíseS?

*V

'jSn

-JS V * * V VV* v

A "w: zpuK: ..r-r

r-,P £

í*í! ■ ;,

TV

1—

'■■4

•1

Obr. 92- Přepere. Jižní bok presbyteria.

stal se dvůr sídlem statku Přepeřského, jenž po 1621 opět splynul se Svi-janskem. Rozsáhlé nádvoří obdélné obklopeno je se čtyř stran hospodářskými budovami. V JZ rohu stodola z kamene z věnčí podepřena silnými kvádrovými pilíři. Někdejší panský dům přestavěn v horním patře úplně, dole částečně; tu zachovala se tři pole klenutá hluboká, křížová, jež nyní příčkami rozdělena jsou ve 4 místnosti.

CHRÁM SV. JAKUBA VĚTŠÍHO na hřbitově prostřed vsi nad řekou, farní, jehož patronové byli ve XIV. stol. vládykové z Přepeř, potom držitelé panství Maloskalského, pozd. Svijanského. Za reformace

i za války 3otileté míval faráře jen občas, i byl spravován z Turnova, dočasně od r. 1663 i z Hradiště. Trvale fara obnovena r. 1861. Chrám posledně vysvěcen 17. července 1873 kanovníkem J. Ackeraiannem.

f!V

wv-

?vx

Obr. 93. Píepeře. Boční portál jižní.

Budova orientovaná, z lámaného kamene kvádry vysazovaného, pozdní gotiky z polovice XVI. věku, dvakrát přestavovaná, o druhé přestavbě 1871—1873 rozšířena k západu. Původní stavba skládala se z pěti-

Obr. 94. Přepere. Řez ostěním portálu.

bokého presbyteria, 2 lodí o třech travées, věže, kaple a sakristie; přestavbou 1873 zmizela kaple a stará věž a lodi prodloužily se o 2 travées, , k nímž na záp. přibyla nová věž a schodiště k ní. (Obr. 90. a 91.)

Vnějšek staré části prostě jest rozvržen s obou stran 2 postranními opěráky, 80 cm šíře; nárožní zmizely, byvše nahraženy novými pobočními slabšími; v nové části opěráky pokračují na styku každého pole až k věži. U presbyteria 4 opěráky nižší a slabší. Všecky o 1 ústupku, nahoře rovně zakončeny. (Obr. 92.)

Bát-.

Hnijíc

■J

jgř

li*

.v

$:■ f

Obr. 95. Přepere. Kamenické značky na portálu již. a na sloupu.

Věž zdvihá se po 3 patra a vybíhá ve štíhlou helmici, v přízemí nový záp. vchod.

Postranní vchody původní, osazené gothickými, shodnými portály (obr. 93.). Ostění z pískovce, hluboce profilováno oblouny a žlábky (obr. 94.)

111

ÍM

zrn

....

Obr 96. Přepere. Znak nad vchodem do předsíně.

z welikeo BORV

, a níž kamenická značka; táž

výška i-6o m, vnitřní světlost 1-40 m. Na jižním portálu na pravém lomeném kvádříku vryto opakuje se na levém pažení a vedle ní druhá (obr. 95.)- Před sev. portálem zděná podélná nová předsíňka a nad jejím vchodem barokně stilisovaný z kamene tesaný erb valdštejnský; sínec byl prvotně

dřevěný a barvený, jejž v 1. 1677—9 dělal Jiřík Náhlovský za 6 zl. 2 kr., erb r. 1688 stál 12 zl. (obr. 96.).

Okn a v lodi všecka podlehla nové proměně; pět na jižní straně lodi, čtyři na sev.; jedno zakryto předsíní. Jsou bohatě profilována, široce špa-letována, u výši 2-54 m od podlahy (vnitř vys. 3-56 m, šíř. i-8o m špalet), téhož tvaru, podvojná, lomené zakončená, v závěru kruh, proťatý třemi

Vi.

wm

iS

M

uřů#"

Př-'v

Obr. 97. a 98. Přepere. Okna.

usečenými pruty. (Obr. 97.). Okna v choru jsou obdobná, u výši 2-62 m, vys. 2-84 m, šir. i-6o m; první v již. zdi má v závěru čtyřlistou jetelovou růžici, jako v lodi, 3. v již. závěr, zdi dva křížové pruty, jež svírají 2 plaménky; 4. = 2. 5. =3. Ostění z pískovce. (Obr. 92. a 98.)

Dvéře sev. dělí střední pilastr, nadpražní římsa; křídla nad to rozvržena ve 3 páry polí; ve vyhloub. plochách řezané listoví hrubší práce barokní. Dvéře již. portálu jsou nové.

Do sakristie, přilehlé k sev. boku presbytéře, vede zevně vchod nový, rovného nadpraží. Nad ním vsazena deska pískovcová se sdruženými pěkně tesanými znaky Adama z Vartmberka a Sibylly hr. Šlikovy, choti jeho; letopočet 1 . 5.4.5 udává asi dobu počáteční stavby. (Obr. 99.) Byla prve v předsíni.

Prostora původní lodi, v nitru, ve světlosti asi 16 m dlouhá, měla nestejnou šířku, 11-75 m v záp. zavření, 12-30 m u presbytéře; vychylujeť se jižní zed z osy. Nynější prostora měří 24-7 m délky, a šířka při záp. zdi opět 12-30 m, neboť nové zdi jsou o něco slabší.

Hlavní loď jest uprostřed 7-20 m vysoká, 7-7 m široká, loď severní téže výše, šířky 4-30 m, obě 03+2 travées. Odděleny jsou řadou oblých sloupů, spočívajících na podobných válcových podvalech

►V

Y.

mi

I -ti

\\ i

■X~<

' i i r ,j|r

x"> rMttáfc

' ' { ■ ' /<■ '

k í tm

Obr. 99. Přepere. Deska nad vchodem do sakristie.

0-98 m vysokých, které žlábkem a oblounem přecházejí v dřík; obvod dříku činí 2-60 m. (Obr. 100.)

Z dříku vyrůstají po 8 klenbová žebra, v obou lodech táž; profil jich tvoří pravoúhlý hranol, jehož hrany jsou šikmo usečeny a žlábkem prolákly. Žebra úhlopříčná (obr. 102.) vybíhají přímo z obliny dříku, žebra pravoúhelní vycházejí z hranolovéhofnáběžníka Wm usmyknutého celou šířkou dolů proláklou; náběžníky v hlavní ý lodi položeny jsou výš, u vedlejší nížeji. Na stěnách bočních vybíhají žebra z parallelně položených k o n s o 1 pravoúhlých hranolů, jichž přední plocha dolů je šikmo sříznuta a ozdo-'xjL; /    ; bena 2 páry krátkých výžlabků. Na vých. zdi u presbytéře

obojí žebra splývají nad vítězným obloukem v trojžebří, ? / v j usmyknuté dolů na spůsob krakorce.

Obr. ioo- Přepere. Kolmý řez stranou sloupu.

V průsecích úhlopříček každého travée položeny jsou kruhové svorníky. V hlavní lodi počítajíc od presbytéře v 1. kruhu tesaný pelikán, 2. kruh profilovaný, 3. kruh, v něm šestilistá růžice; v lodi vedlejší svorníky menší, v jedné rovině s vrchní plochou žeber: 1. v kruhu čtyřlistá jetelová růže; 2. vousatý obličej; 3. hlava v profilu.

r,

rr: 4

:.J

&

: **

iLí

fc: •

»***>#<

t

<3

'T»r

ÉL ilái

A

||

•<•».'    -5

*

■ -

:^K

*«

1

i

■ /

«Í

i

i3Š3H**b'i

*l!í

'

1L

r

£■<

isL

'

JI

flr. . V/

/

/

7

/

.*

jí:.

/

•ffiJUtlr* T|*IÍJ ; ,

. .

Vítězný oblouk, 0-95 m silný, v rozpjetí 5-65 m, má hrany s obou stran osazené těsným kamenem, jenž nese profil z ostrého zářezu a z^oblounu v širokém žlábku. (Obr. 103).

Obr. 102. Přepere. Profil žebra v lodi.

Obr. 103. Přepere. Řez hranolu vítězného oblouku.

Presbyterium (viz obr. 104.), skládá se z obdélného travée a pěti hran osmiúhelníka, poněkud nepravidelného. Světlost v šířce 8-3 m, v délce 6-3 m, 6-15 m výšce; šířka travée 3-45 m\ délka rovnoběžných

ufg

. 4^.

. ■*'-'• m5$

'1

'j

mS0á

i?***~m *

.m

'    U***’¹’ -ý^«r I

—'□i

Obr. 104. Přepere. Presbyterium kostela sv. Jakuba

stran oktogonu jižní 3 m, severní 3-6 m, kosých stran jižní 3-5 m, severní 3-65 m, průčelní 375 m. Osa presbyteria splývá v jedno s osou chrámovou, následkem čehož jest zmíněná odchjdka lodi jižní v levo.

Klenbová síť žeber v presbyterií řídí se půdorysem: obdélník s úhlopříčnami a šestipaprskový závěr. Žebra hluboko založená, hmotná a silně vyčnělá mají profil hranolu, jehož hrany jsou usečeny. V rozích vybíhají přímo ze stěn; uprostřed bočních zdí sestupují v trojžebří, jež přechází v jediný hrot a hrot roztíná uprostřed s každé strany podloženou desku.

Desky jsou obdélné, pravoúhlé, mají profilované rámy a uprostřed basreliefy. V právo poprsí dvou mužů bezvousých, silných rtů, v šatě o ohrnutém límci, první nese na hlavě vysokou hladkou čepici odstávajícího kraje, druhý fantastickou přílbu, do závitu kovanou.

mm

i

■/

fr;

ři

ffl

pe

Obr. 105. a 106. Přepere. Reliefy pod žebry v presbyterii.

Na levo poprsí řeholníka vyholené tonsury, v širokém okrouhlém límci; proti němu hledí hoch vlasů krátce přistřižených, v řasné plandě. Oba reliefy jsou polychromovány; zdá se, že poněkolikáté. (Obr. 105. a 106.)

Průsečný střed klenbového pole nese okrouhlý svorník, v němž vytesána jest výrazně hlava mladého muže, bezvousého, krátké kštice, v baretu. Svorník v průseku paprsků zdoben jest plochým reliefem korunované hlavy o plné bradě, vlasů přistřižených na způsob pačesů, silného orlího nosu a nápadného rtu (Maxmilián II., Ferd. I.?). (Obr. 107. a 108.)

Neširoký portálek (1-62 m vys., 1-48 m šir.), mělce profilovaného ostění 15 cm širokého, o rovném nadpraží, vzepřeném na konsolách, uvádí do sakristie obdélné, stropu valeného, 5-75 m dl., 2-45 m šir., 2-65 m vys., nad níž je depositorium téhož tvaru, točit, schody přístupné. (Obr.

109., no.)

Na jižní zdi na svazku žeber vedle portálu vytesána jest deska a na ní letopočet 1557    m), doby to asi dokončení. Datum 1554

(ač-li dobře čteno), bylo vtesáno na pův. západním portále. (Durych Dobrovskému, str. 378.)

Hlavní oltář je složité dílo truhlářské i řezbářské, přepychového baroku z konce XVII. věku.²) (Obr. 104.)

Nad mensou vysokou a tabernakulem (novým, staré v depositáři) stojí na mramorovém podstavci vertikálně trojdílná architektura, rozdělená na šíř 4 sloupy zdobenými bohatými kartušemi a římskými hlavicemi. Na hlavicích leží vlys a římsa, mocně přečněla, lomená, a nad ní zdvihá se uprostřed štít oltářní, na stranách pouze štítky náběžné. Prostředek oltáře mezi sloupy zaujímá obraz sv. Jakuba (nový z r. 1873) od L. J. Bernarda v řezaném, ústupky přetržitém rámu; s obou boků ve výklencích lasturovitě sklenutých stojí řezané barokní sochy sv. VojtěchaaVáclava. Horní díl oltáře zavrcholen jest ve štítě oválným obrazem Matky boží a níž 2 soškami klečících

iHH

lít

,v. '

i'

4-já

Obr. roy. a 103. Přepeře. Svorníky v presbyterii.

andílků nad sloupy středními, 2 sochami sv. Barbory a sv. Kateřiny na sloupcích pobočních. Celý oltář obtočen jest bujnými rozvili-nami akanthovými.

Architektura pokračuje ještě s obou stran ke stěnám presbytéře v podobě 2 nižších bran vedoucích v pozadí, jejíž krajní stěna prohloubena jest výklenkem. Stranice branek osazeny jsou s obou stran trojicí sloupků, nesoucích vlys a převislou římsu; sloupky u oltáře vyvedli řcz-báři vřetenovitě točité, druhé rovné, ale všecky pokryté řezaným rostlinným ornamentem. Ve výklencích stojí sochy sv. Jana Křt. v právo

a sv. Víta v levo; nad štítem branky na levo sochasv. Jana Nep., na právo sochasv. J osefa, obě uprostřed andílků a kytic. I vnitřní pažení průchodu brankových jest kassetováno a vyloženo řezbami. Na dveřích malba sv. Petra a sv. Pavla. Celý oltář jest nyní vkusně poly-■chromován a hojně zlacen.

PS

Obr. top. Přepere. Portálek do sakristie.

Pravý boční oltář sv. Kateřiny (obraz rovněž od Bernarda) v severní lodi je soustavy i výzdoby obdobné: čtyři římské sloupy po stranách obrazu, ovité akanthy, nesou mocné kládí a nad ním plný štít, článkovaný uprostřed výřezem. Tympanon, hrany a j. články krášlí rozviliny ještě bohatší. Horní patro obstupují 2 sloupce vřetenovité, štít zakončen 2 vásami a obrázkem N. Trojice; horní patro liší se od dolního a je pozdější.³) (Obr. 112.)

tm

Obr. iii. Přepeře. Deska s letopočtem.

Obr. no. Přepeře. Profil ostění portálku do sakristie.

Levý bočníoltářP. Marie zLourdes jest obdobný; býval na něm obraz 14 s v. pomocníků, visící nyní na zdi choru; socha P. Marie jest nová.

mm

Ktíl

11

:4

•'■ý

1.,.

Pť

O,

m:

illBr

"nnrny 1 í.‘ |    k"| n»

ík

*AAi.

Obr. 112. Přepeře. Oltář sv. Kateřiny.

36 gr. 6 hal. R. 1673 Daniel Benátský, truhlář z Turnova maluje a barví archu na malém oltáři pod kruchtou za 2 zl. 20 kr. (Reg. zád. panství Svij.) — Nelze zatím zjistiti, je-li oltář ten oltářem sv. Kateřiny.

Téhož ornamentálního rázu jsou dřevěné části kazatelny, při levém nároží vítězného oblouku v lodi. (Obr. 113.) Na silné sloupové noze z kamene, podložené podvalem, zdvihá se pětiboké cancellum, obložené po hranách rámy dřevěnými. Dolní i horní římsa, článkovaná, ozdobena

' '1

P' | mk

Iks

to.

Jr

Obr. 113. Přepere. Kazatelna.

jest bohatým řezaným listovím; ke hranám svislým přiléhají vřetenovité sloupky, ovité květinovými stuhami. — Tři viditelná pole tvoří k a-menné desky, pokryté basreliefy XVI. věku, téhož asi díla jako desky v presbyteři. Na dvou vyvedeny jsou naivním spůsobem symboly sv. evangelistů: na 1. desce nahoře poloviční postava světce, píšícího v knize na pulpitu, vousatého, v kabátci a vysoké čepici dole odstávající. K němu

■96 mluví anděl, střižené kštice, nepoměrných rukou, oděný v řasnou řízu. Na desce vyryto MATVS. (Obr. 114.) Dolní čtverec vyplňuje křídlatý lev, mohutné hřívy; na pažení jméno MAREK. — Druhou desku shora označuje vůl, jehož nohami provléká se stuha se jménem LUCAS, (Obr. 115.), dole rozperutěný orel s vyplazitým jazykem a páskou IOHANES. — V třetí desku vtesána jest celá postava dobrého pastýře. (Obr. 116.) Pozadí nad kancellem tvoří obrazsv. J ana Křtitele, jehož rám

Obr. 114. a 1x5. Přepere. Kamenné reliefy s kazatelny.

•obstupují pilastry a řezby. — Nade vším baldachýn báňovitý, pokrytý všecek řezanými lištami a rostlinným ""-ornamentem; na spodu holubice, na svrchu soška Boha Otce. — Dřevěné části kazatelny jsou nově pomalovány, pestře, ale lomenými tony.

Křtitelnice (obr. 119.) kamenná ze stol. XVI. stol., v dřevěném obložení XVII. věku, obdobném ostatnímu.⁴) Okrouhlá noha je plamenovitě tesaná, dřík pokryt širokými listy leknínu. Obložení osmiboké, bohatě orámované; ozdoby řezány jsou z motivů akanthů, festonů, kartuší a j. Střed každého pole označuje hlavička andělská; na temeni

oO

příkrovu nový kolmo stojící věnec a v něm figurální výjev ^ Křtu Páně. Výška 1-28 m, obvod nohy dolení i-86 m; rozměry X stran 29 cm. Vnitř skryta nalézá se kamenná nádoba; pozdější § měděná báně, mělce tepaná rostlinným ornamentem, uložena je

v museu turnovském.

2 veliké svícny v pacifikálové, barokní, ze j_j ^ dřeva hmotně řezané; ^ ^ 2 starší obdobné v de-

positáři.

Mobilní inven

ce

Obr. 116. Přepere. Kam. relief s kazatelny.

t á ř chrámový veskrze nový.

Zvony na věži:

1. Průměr 1-02 m, výška absolutní 75 cm, pláště 66 cm. Horní i dolní obruba provázena jest fe-stony. Na záp. boku relief sv. Jakuba se lvem na rokokové konsole. Pod tím nápis: JOHANN GEORG KVHNER GOSS MÍCH IN PRAG AO 1783.

_ LJ

H 9

O ^

L*J X

co

LJ

co

cC

Cl

00

co

Qá

máhající hada. Pod tím nápis v oblouku:

Vých. bok nese polo- m vypuklinu P. Marie, pře-    q ^

f—

f-

ÚNTER DER VORMVNDSCHAFTL ADMINISTRATION DER HOCHGEBORENEN MARIA ANNA VERWITWETEN GRAEFIN VON WALDSTEIN WARTENBERG GEBORENEN

FVRSTIN

P šr

cn

UI

Obr. 118. Přepeře. Nápis na zvonu Petra z Boleslavě.

LICHTENSTEIN DANN DES HOCHERWURDIGEN HERRN PFARRERS IN WSHEN IOSEPH IONA DANN DES WOHLEDELGEBORENES HERRN GEORG FLANDERKA ALS DERMALIGEN HERSCHAFT SWIGANER OBERAMTMANN.

hsf

2. Prům. i-io m, výška <3- > TF!\] C    90 cm, 81 cm ke koruně. Nápis ^

^ D qk r, nn-jn na obr. 117. a 118. Pod le- |_ O

gen(^ou pásek festonový. Na GJ 7^ ~Z- P p\77.    záp. straně připájen jest pla- ^ O

stický krucifix a vedle něho nesymetricky relief svátého držícího sekeru.

co

aclawodtvd

Co

Obr. 117. Přepeře. Nápis na zvonu Petra z Boleslave.

<•

12L

nr

Pe

."4í

r >-

fit#

::

řEírsfiV

SÉ

b-z. z

K:

-\A

ss

3. Prům. 93 cm, výš. 77 cm celá, 67 cm k obrubě koruny. Na boku

nápis:

Za Berthy kněžny Guéméné vévodkyně z Bouillonu, paní na Svi janech, Laukowcy, Semilech, Gessenynr Lomnici, Čisty, Starém Dubě etc. etc. a za Jana Trombars, knížecyho dvorského rady v Přepeřích, Karla Františka Spengler vrchního na Svija nech a Augustina Fibigera důchodního správce v Přepeřích Poprvé ulit v Praze 1514, přelit nákladem záduší v Praze 1839 od Karla Bellmanna.

(Znak rohanský.)

En ego campana nunquam pronuntio vana ignem vel festam bellům aut honestum.⁵)

Na cestě k Příšovicům SOCHA SV. AGATY, barokní, XVII. stol. v nadživotní velikosti, asi zbytek větší skupiny. Podstavec nyní zánovní, gothisující, Postava v hrubých rysech, ale dobrých poměrů, v levo potočená, vzhůru hledící; na kadeřích koruna; pravice přitiskuje k prsům plášť, vzdutý, objímající v zadu celé tělo, levice drží podnos se symboly martyria. Původ neznámý.

Na obvodu obce u samých Ohrazenic na křižovatce silnic OBELISK, trojboký jehlanec na podstavci hranolovém o 3 hranolech a stupních. Nejvýš na Z. a JV. sluneční hodiny. Pod nimi tesané nápisy. Na Z.:

FRANCISCVS AVST•1MP■

BOHEMIAE REX BONO PVBLICO MDCCCXI11.

Na JV.: FRANC. ANT. COMITE

COLOWRAT LIBSTEINSKÝ S • S • M • I • CONS • INT • ET • ACT • VÁLI • SVPREMO REGNI BOHEM.

BVRGRAVIO

IMP•ET REGN•GVBERNII PR/ESIDE

JOS. WANDER A GRVNWALD VIARVM RECTORE

Na S.: EX AERE

PVBL. TELON. ET DONIS AMICORVM.

Na spodním hranolu něm. a česky označení cest do Liberce, Mladé Boleslavě a Turnova.

¹

Od těch dob mnohé litery opadaly.

²

R. 1674 dostává Václav Malý, truhlář podolský, 45 zl. od zhotovení a postavení nové archy, dle úmluvy, učiněné s p. hejtmanem a p. páterem. Od udělání a obarvení s obou stran ciratův nových dáno mu 3 zl., Martinu malíři z Čes. Kamenice od omalování, pozlacení, stříbření a zhotovení týž v nově udělané a postavené archy dáno 65 zl. a tovaryši jeho 45 kr. Potom v letech 1621—3 Daniel Benátský, truhlář v Turnově, dostává 40 zl. od udělání ciratův u voltáře velkýho, na kterýmž ty 2 statuty sv. apoštolů jsou. (Reg. zádušní panství Svijanského na Sychrově.)

³

R. 1664 boří Petr zedník z Turnova malý starý oltáříčekv kostele a vyzdvihuje nový na jiném příležitějším místě za 1 k. míš. Náklad na materiál

⁴

1655 Šimon Benátský z Turnova dělal příkrov na křtitelnici za 1 k. 29 gr. 1 p. (Reg. zád.)

⁵

Zvon č. 1. jest patrně dobou už čtvrtý. První rozlil a nově ulil r. 1648 Donát zvonař v českém Brodě nákladem 54 k. gr. míš. mistru a 18 k. 40 gr. 6 p. jiných útrat. Ten zvon vážil 6 ctů 31 liber. R. 1688 přelil jej s přidáním nového kovu zvonař boleslavský, patrně Pricquei, takže vážil 10 ctů 40 liber, začež dostal 282 zl. Ostatní útraty 4 zl. 45 kr. (Reg. zád.)

Přibyslavica

Čechy 360. — Bouška.

Ke vsi k JZ. v t. zv. Buškovské skále tesán je nepřístupný sklep, bez oken, jen s otvorem pro kouř ve stropě. Snad je to zbytek tvrze, Hanuš Chasa z Přibyslavic umřel r. 1386.

Příšovice.

Čechy 302. — P i ě, Archaeolog. výzkaím 98. — Durych 255. ■— Kudrnáč

II. 52.

Hroby a sídliště několikerý ve vsi i mimo. Popelnice, mlaty a střípky ve škole, v museu turnovském.

DVŮR, do XVI. stol. sídlo rytířské, nyní panský, značně zmenšený; dnes podélné prosté přízemní stavení z kamene, v právo 3 klenutí světnice a předsíňka, z nížto široký, ale zpola zazděný obloukový vjezd vede do klenutých chlévů; klenbu v chlévě nese čtvero párů pilířů. Střecha obyčejná ve štítech sříznutá, na půdě ve štítě 2 komory. Přes cestu veliká kamenná stodola. — Zvon, jenž visíval v starém dvoře, je v kapli hřbitovní.

SYPKÁ z kam. kvádrů, v půli XIX. stol., zbudovaná za vsí na rozcestí k Svijanům, vyhořela před několika lety a kámen z ní jest po té rozebrán. Ve zdech nalezena olověná tabulka s nápisem: Ra panornain milolíttmj    $anm; Rmpni Brrfa Rrofjann: Brocrni Raba ^an

iíoljan íSrombar Brdjnim Ruřabntkem }$an Sraní, ^panglrr Bne 23í;o Bubna 1840 (nyní v museu hradištském).

KAPLE SV. VÁCLAVA, gotická, s vížkou, vystavená /. Kar-noldem r. 1873, za 500 zl.; oltář, kazatelna a zpovědnice od firmy Bu-

IOI

skovy z Husy. Zvony z r. 1850 menší 45 kg, z r. 1884 větší 150 kg, lity v Praze; varhany od Kobrle z Lomnice. Kalich z Přeper.

KŘIŽ za vsí na rozcestí ke Svijanům, železný, litý z r. 1846. KŘIŽ za vsí na cestě k Přepeřům, železný, litý z r. 1835.

Radeč.

Čechy 311.

Do půle XIX. stol. ves, potom skoupená a svedená od panství. Zbývá jen jedno stavení, nyní hájovna, od kamene. Nad vchodem DESKA

Jan Krauza Ano 1846

kamenná, obdélná, z pískovce. Na okraji hrubě tesaná vypuklá bordura z vavřínových listů, v ní uprostřed hořejška 2 srdce. Na desce empirovou latinkou

Stopy barevného nátěru.

ZVONICE zděná, čtverhranná, jejíž přední hrany jsou sříznuty, vybíhající v trojúhelníkový štít. Vchod kamenné obruby, elipčitého zakončení. Nad ním výklenek, lemovaný obloučky, se sochou sv. Jana Nep. Stříška břidlová nese dřevěnou vížku. Vnitř nevkusný oltářík. Hrubá práce z poč. XIX. stol.

Radostná.

Čechy 274.

Studánka na záp. svahu vrchu Kozákova, obezděná prostou kapličkou z let okolo 1800.

Radimovice.

Čechy 298. — Kudrnáč IV. 28.

Nová KAPLE NAROZENI P. MARIE.

Na cestě k Sychrovu SOUSOŠÍ na kam. podstavcích, uprostřed sv. Jan Nep., na právo sv. Vavřinec, na levo sv. Florian; bez nápisů. Hrubé dílo kamenické z poč. XIX. věku.

Rakousy.

Čechy 268. — Památky XXI. 404. — Kudrnáč II. 56. — Slovenské

noviny 1858, str. 473.

Střepy předhistor. a kostry byly nalezeny (dle sdělení) na zahradě Lebedově.

Na zahradě Brožově nález peněz, zlatých i stř. z 3otileté války. Z většího dílu zakoupeny pro museum král. Českého, jiné u p. fin. rady Buchtely v Praze.

-<j

|§w

*P.

Obr. 120. Rakousy. Lžíce stříbrná, nalezená pod Zbirohem.

Při jiném pokladě, nalez, pod hradem Zbirohem, bylo i náčiní, z něho uchována jediná lžíce, nyní v museu turnovském, ze stříbra 15Va cm dl., s plochou 52 mm dl., 46 mm š. Rap končí hlavičkou kadeřavou, v prostřed přepjat oříškem z čtyřlistého květu, ke lžíci přimontován jest volutkou. Na oblině lžíce vryty sdružené erby sloupenský a druhý nezřetelný a při nich písmena W F S Z S, jež značí asi Václav Fridrich Sádovský ze Sloupna, jméno exulanta, který r. 1645 ve službách švédských s vojskem v okolí ležel. (Obr. 120.)

Rankovec.

Čechy 326.

Někdy mlýn, už v XVII. stol. zašlý, po němž jen jméno polí u Ktovy zůstalo.

Rohozec Hrubý.

Rohn 107. — Schaller IV. 316. — Sommer II. 351. — H e b e r, Burgen (1847) III. str. 185. —Párys Jan, Hrubý Rohozec nad Jizerou. Pam. arch. II. 1856, str. 224. — K v ě t y VI. (1871), str. 95, s obr. A. Levého). —•Prášek. — Čech 1878 č. 101. — Hrady 197. — Místo p. slov. 767. — Čechy 261. — O t t ů v Slov. n á u č. — Šimák, Příběhy I. — Durych 218.

II. 6. — Pro usek v kresbách v mus. turnov. a v svijanské kronice (ruk.). — D 1 a s k, Zápisky již cit. a Kronika rohozecká (ruk.) na zámku. — Urbářzr. 1608 v zám. archivu (opis v turnov.). — Četné listiny a zápisy v deskách zem. a j.

archivech (opisy v turnov.)

HRAD (nyní ZÁMEK), vystavěl nejspíš Havel z Rohožce, okolo r. 1300; rodu jeho náležel as půl století, potom pp. z Turgova, Markvartu z Vartmberka, odr. 1382 koruně; od r. 1422 — s přestávkami —do 1468

B

A

O

•7

\

D

,ý

\\

4

■

B

/

4

/

F>

r i

----------/

i

f

F

r

r>r.

A,

\

'.....

\

í'

i

>T

£

i

/

/

><

\

C

Obr. 121. Rchozec Hrubý. Půdorys přízemku zámeckého. (Jih dole), i m = 2l/l mm.

//

A

F

/

1

IH

ř < i

ř

fi!

fl

!

m

F

E

,A

J

r,

7

\

S

4

m

TI

As

/

7

J

«■»

C

pp. z Michalovic, 1468—1502 pp. z Cimburka, 1502—1538 Johance z Krajku, manželce Jana z Cimburka a Jana ze Šelmberka, a po ní bratru jejímu Kunrátu z Krajku. Od r. 1538 do r. 1621 vládli tu Vartmberkové (s přestávkou r. 1547—1556, kdy zboží konfiskované držel král a zápisní pán Šebestián ze Schoneichu), Jan st. do 1543, Adam 1564, Kryštof 1584 s chotí El. z Donína 1593, Karel 1612, Jan Jiří 1621. R. 1621 koupil panství Albrecht z Valdštejna, jenž r. 1628 postoupil je v manství Mikuláši des Fours (f 1661, poch. v Jičíně), jehož rodu dosud náleží. Z Desfoursů vládli tu Albrecht (f 1683), jehož druhá choť Marie Polyxena ze Schonfeldu f 1698, Albrecht II. 11732, Karel f 1775, František f 1822, František ml. f 1831, Josef +1838; Frant. Vincenc, Theodor, Mikuláš.

Zámek položen jest v stráni na skále na severním břehu Jizery, tak že rokle dělí hrad od západního předhradí. Roklí tou upraveno jest od dola nové schodiště; dřív tu přístupu nebylo. (Obr. 123.)

Příjezd k zámku je shora silnicí skrze ves Daliměřice, jež sahá až ke dvoru poplužnímu. U silnice mimo dvůr je hospoda a kovárna, obě z XVIII. věku, a za kovárnou odbočuje cesta k Dolánkám. Cesta a jmenovaná stavení omezují nynější zám. zahradu, někdejší vnější ohra-žení. Naproti kovárně přes cestu stojí nový pivovár.

Ve dvoře, někdejším předhradí vjv. rohu stojí starý pivovár, nyní opuštěný, pak konírny a nad nimi v patře byty úředníků. Vchod do přízemku obstupují kamenné venýře, silně tesané rustikou. Nahoru vedou zevně schody kamenné na přístavku, podepřené jonickým sloupem. Stopy rustikového sgraffita po stěnách vnějších a stará vazba střechy na trámech po vy daných, jeví původ z konce XVI. století, z doby Karla z Vartmberka.

Vjezd do zámku nově upraven jest do zahrady mezi dvorem a hospodou. Druhý, původní příchod byl skrze dvůr a vedle starého pivovaru, ke bráně, dnes k prostým, mřížovým vratům. V právo za branou na předmostí stávalo skladiště pivovarské, nyní odklizené; místo proměněno jest v sad na kamenné podezdívce. Hrad má podobu různoběžníka (obr. 121., 122.), jehož nejdelší strana J. (asi 57 m dlouhá), přiléhá k prosto-pádné skále; nejkratší (32-15 m) k V. a S. třikrát lomená (8-40 + 17-20 + 13-30 m) do zahrady; Z. (skoro 47 m) k rokli a k předhradí se obrací.

Příkopy, náspy a opevnění zmizely. Jen na západě zbylo kus příkopu do skály tesaného, až k mostu; jest proměněn v sad. Zpod jímací most nahrazen kamenným příjezdem. Také z té strany pod JZ. rohem zbyly na skále základy mohutného pilíře. Od jihu viděti na oprýskané omítce místo jiné podpory; příkop na východě patrn je zdí na kraji údolí, jíž byl přepažen a pak zasypán.

V historii stavby hradní poznáme pateru dobu. Při založení okolo r. 1300 za pánů z Lemberka postavili první věž nad hranou (A), jižní palác o předním a zadním stavení B a C, s vížkou nárožní D a věží zadní E. Na ostatních třech stranách táhla se jen hrubá hradba.

SipF

mm

■ M f.₄s

SS^!¹    -

li

Ér

* > *.

jigjji

* ■■

*,w

Obr. 123* Rohozec Hrubý. Zámek.

Za Krajířů (před r. 1516) hrad měnil se v zámek, a vyzdoben i při-spůsoben po svém zevnějšku vladislavskou gothikou. Tenkrát přistavěno bylo stavení severní F — dělili se o byt paní Jana z Krajku a pan Kunrát, bratr její. — Menší proměny, jen zase vnějšku, dály se v renaissanci za Karla z Vartmberka okolo r. 1600, kdy stěny zámecké vyzdobeny sgraffity a přibyla ve východním stavení otevřená arkáda do dvora; tenkrát i snad zadní věž přestala býti obrannou a její jizby proměněny v komnaty.

Další přestavba stala se za Desfoursů r. 1675; tehdy v předním starém paláci zřizovali kapli a tím porušili vnitřní disposici. Naposled v XIX.

(1822) století hrabě Frant. Desfours dal odstranit! dřevěné pavlače v 2. patře a nahrazoval je vnitřními chodbami, zazděny arkády a se zadní věže zmizelo horní patro, takže úplně se sdružila s ostatním příbytkem; tehdy asi prolámali jejím spodkem nový zadní průjezd do zahrady.

1"

as

"T

Fy

fe' -

W—

.L

i’

JI:

‘4

£ř:

rara

Fu ■

1 '' :;

f. L. ___

W — .

Obr. 124. Rohozec Hrubý. Brána do paláce.

Celý hrad budován jest v základech tesaných do skály, z hrubého, lámaného kamene, ztuženého v nárožích těsnými štukami; novější části ovšem i z cihel.

Průčelní věž (A) jest hmotné stavení o čtyřech patrech, končících parabolickou bání. Na stěnách hladká, novodobá rustika; v I.—IV. patře římsa; na střeše s každé strany nízký, trojcový štít. Půdorys tvoří téměř čtverec; osa podélná jest 7-15 m\ příční 7-65 m, boky vystupují z hradby na jihu 5-40 m, na severu 4-20 m. Zdivo mocné je 1-90 m. Průjezd, široký 3-85 m, zaklenut jest stropem valeným.

Brána (obr. 124., 128.) zakončena polokruhem, ale všecka objatá v pravoúhlé o s t ě n í, profilované na vnitřní sříznuté hraně. Se tří stran osmiúhelníka profil přechází ústupky u výši 5-6 cm v osmihran hlubší, pak (u výšce 1-30 m) v pět stěn šestnáctiúhelníka a na konec (odspodu

•mm***-' !

Obr. 125. Rohozec Hrubý. Detail z ostání brány.

1-70 m) v bohaté článkování z oblounů hran i žlábků, jež tvoří obě strany rámce a lomí se v pravém úhlu s vodorovnou římsou, přečnělou nad branou. V levém rohu zakrývá úhel hlava mládi stvá, kadeřavá, dlouhé kštice, a pod ní štítek s erbem krajířským (obr. 125.); jí protějšek

ser

LI

* ■ ' /

li

v!

V.

'i i

g,.' r."

Obr. 126. Rohozec Hrubý. Erby nad branou.

v pravém rohu činí hlavamužskáv biretu s okraji vzhůru zahnutými, silných knírů a mohutné zkadeřené brady.

Nad římsou, opět v kamenném pravoúhlém rámu (rám na venek šikmo je sříznut, do vnitř podebrán hranou, žlábkem a oblounem) vsazeny jsou tři desky s erby (obr. 126.), z plochy vyhloubenými, asi

io8 80 cm vys., 70 cm šir. Prostřední, něco výše postavená, nese štít krajířský, bez přilby, dokola ovitý stuhou zprohýbanou; na ní čteme tofjatt-íta J kratjko oc, Levý štít má týž erb, ale převrácený, a na štítě kolci helm chocholatý s bohatými rozvilinami (Kunráta z Krajku). Pravá deska má erb šelmberský (sviní hlavu, Jana ze Š.) bez přilby, ovitý opět stuhou bez nápisu, a v horních rozích ostrví. Celé dílo pozdní gothiky vyvedeno bylo před rokem 1516.

V    prvním patře, přímo na rámci kamenném otvírá se v záp. stěně podvojné okno o širokém kamenném v e n ý ř i s převislým nadhlavím, tesaném po obou bocích v liché rámoví; práce již renaissanční. Ve druhém a třetím patře je po okně podvojném s každé strany, opět v prostých kamenných rámcích. Hořejšek věže nese v předu hodiny; po boku okno.

V    průjezdě v podlaze kamenné zakrývá dřevěná deska otvor do vězení džbánového, dvojího pod sebou, ve skále tesaného; do spodního lze spustiti se jen otvorem stropním. V rozích nad vraty zbyly mezery po kladkách mostu, zevně zazděné; vrátné i podval jich svrchní jsou ještě starodávné. Rozevřená jich křídla zakrývají hluboké výklenky v bočních zdech a v nich staré střílny, úzké, hruškovité formy, též zevně zazděné cihlami. V levé stěně pod prampouchem vsazen jest primitivní, odjinud přenesený relief Bohorodičky a pod ním rytý nápis, častým nátěrem již zkomolený:

26

17

IOZEF

TENTO OBRAZ DAL PRO C ZEST A CHWALV BOŽÍ A PAM ATKV WISTESATI KDIZ SE TEN TO SKLEP PRACHEM LAMAL MIN A BEZ OHNE SPVSTILA ANIŠ SEK TEME RANILA TOTIŽTO CA ELA 10 : DO TEN ČAS PODE MI . . . HONS.

MATZIALEK ANO 1726.

Po zadních vratech zůstaly ve zdi jen železné stěžeje (dnes se brána nezavírá). Hrana průjezdu do dvora ozdobena jest obdobným ostěním, jenže není tu rámce pravoúhlého, nýbrž těsné dílo obíhá přímo na polokruhu brány.

Nádvoří deskami dlážděné činí protáhlý, nepravidelný šestiúhelník. (Obr. 127.) Nejdelší S. stěna nového paláce měří 25-80 m, k níž nutno přičísti ještě šiřku rondelu 2-40 m v rohu vstavěného. Nejkratší přímka

V. jest 11-40 m, Z. stěny v tupém úhlu 8-90 m a 5-40 m. J. stěnu zabírá průčelí předního paláce 17-80 m a zadního 1575 m; zadní stavení je užší, vně 02 m, vnitř o 175 m. Budovy všechy jsou dvoj patrové, patra členěna širokou kamennou římsou; pod novou omítkou prosvítá staré rýsování

\ \ v>

p

m\

,

i??

M

%

ve

r

;

i,. V

&

I

v

%

\\iíA

ft

m

‘ :

|ř ^

.

V s <¹

íf >**:

JÁ

V

/? -\-í

m «nM

r ;

- .--V $■&$»

I

ífi

• ■ 11

ga

Obr.' iž7. Rohozec Hrubý. Nádvoří zámecké.

ř %

i^SfeS]

r

1

4 .

m

IL*!==*

■

$2

á

- bíí-lc

v

;:**

'

TI

f\

i e «

m

í w’4i'

i

Ns*

5>í

m

-f^N.

*

I

-■

tífi:

2®*:

.v^

' v.-

/■—a

rH

a?

V,

j-

"'■JI

V / ’g ' "r—£*

* -j0'

#K-i

i Z]

líf

% i :

v*

:fr»i r

14

r.^j

«v

r7l/ZZ±£\rr7‘ í n-

Obr. 128. Rohozec Hrubý. Pavlač při záp. zdi nádvoří zámeckého.

rustiky. Vých. část má dole otevřenou chodbu na pilířích ke schodišti, a nad ní v obou patrech zazděnou gallerii obloukovou na dvou sloupcích o třech otvorech.

Do prvního patra věže nad branou vede z nového paláce točité schodiště (v rondelu v koutě nádvoří a osvětlené dvěma novými pseudogotickými okénky) a pak kamenná pzodně gothická pavlač z pískovce.

(Obr. 128.) Nesena jest osmi silnými krakorci, každý o 4 ústupcích obloukem vydutých; záhyb pod prvním ústupkem ozdobuje obloun vřetenovitý, záhyb pod třetím obloun prostý. Poslední krákorec v levo okrášlen jest nad to ještě dívčí hlavičkou, o kadeřích spjatých pentlíkem; na hrdle nese pásku s letopočtem 1516. Povydaná podlaha balkonu vykroužena jest v římsu sříznutou a vyžlabenou. Zábradlí průčelní z osmi celých a 2 polovičních čtverečních desek (84 cm²), do hloubky tesaných lichou kružbou, vepsanou do kruhu v čtverci. První v levo, poloviční, napodobuje podvojné hrotité okno chrámové, druhá hvězdici ze dvou propletených trojlistů, třetí a čtvrtá síť ze dvou mandorlí, kolmo na sobě, pátá nese erb kra-jířský, uprostřed stuhy, s letopočtem 818581868, šestá a sedmá kružbu ze 4 flambonů, 8. a 9. kružbu o 3 flambonech, ale různě postavených, poslední desátá je pouhý zlomek. Boční stěnu zabírá poloviční deska obdobná první, a čtvercová, osmicípá hvězdice. Délka balkonu jest 6-98 m, šířka 1-33 m.

S balkonu do věže vstoupí se dveřmi širokými ve světlosti 115 cm, v kamenném o s t ě n í 1-82 m vys. Výzdoba ze tří rovnoběžných prutů, po obou stranách hlubokými žlábky oddělených, jež přetíná v nadpraží pravým úhlem trojice vodorovná. Z každého kolmého pak vyrůstá trojice rovnoběžných haluzí obloukem a pak přímkou úhlopříčnou, jež kříží se na koso s pruty rámu vodorovnými. Plocha nadpražní v tomto rámu vyplněna ještě sítí jinou. Současná práce s balkonem. Vchod zavírá se těžkými, dubovými, renaissančními dveřmi, pobitými železnými pásy se zbytkem vykládání. Okolo krajů běží obruba, prostými vložkami zdobená; prostředek tvoří dvě intarsie nad sebou ve tvaru portálu. V horní v rozích vsazeny jsou erby Karla z Vartmberka a jeho choti Kateřiny z Mannsfelda. (Viz v Hradech, 202.)

Ve věži v prvním patře je světnička o klenbě hvězdovité, z níž po schodech žebříkových vystupuje se výše. ,V dalších patrech jsou jen dřevěné podlahy až k hodinám. Hodinový cymbál (nepřístupný) nese nápis z doby Karla z Vartmberka.

Starýpalác (prvotního ještě zdivá ze XIV. věku) i zevně proměněn je přestavbou kaple ; ježto některá okna stará byla zazděna (zejména v jižní zdi) a jiná tu spojena ve 2 dlouhá, kulatě zakončená (jedno liché). V přízemku v levém rohu zazděn jest náhrobek z šedého mramoru s nápisem ve volutovém rámu:

H/EC EST REQVIES MEA & MEORVM ALBERTVS MAXIMILIANVS. S • R ■ I • COMES DES FOVRS IN MONTE et ATIEN VILLE & HAEREDITA RIVS DOMINVS IN ROHOSEZ SEMILLE AD ISERAM & WARTEMBERGICVM SKALL & SAC : CAES : MAIEST : CONSIL IARIVS CVBICVLARIVS SVPREMVS

EOVITVM ET VNIVERS^E IMPÉRIA LIS MILITIyE VIGILLARVM MAGISTER GENERALIS

ANNO DNI. M. DC-LXXIV.

Dole v plochém reliefu v ellipse erb desfourský; kouty vyplňují troj

listy.

V přízemku 3 vchody, novogothicky upravené; prostřední na schodiště ke kapli, postranní do starých sklepů. Pravými dveřmi sestoupí se do hloubky po 17 schodech, chodbou prolomenou v síle zdi, 3-10 m silné; klenba segmentová však a cihlové vyzdění ukazuje novodobost tohoto přístupu. Po starém vchodu zbyl doleji spodek kamenných gothických venýřů asi v polovině schodů. Dole jdou dva sklepy (a, fí) za sebou, o vysoké valené klenbě, až do rohu paláce; spodek jich tesán jest již do živé skály a vchod z předního do zadního obložen jest hrubým, lomeným obloukem z tesaného pískovce o sříznutých hranách. Přední sklep je tmavý, zadní osvětluje uzoučká hluboká střílna, zpola zazděná. Síla zdivá měří tu v zadním sklepě na straně příkopu 3-90 m, do údolí 3-50 m. Z předního Sklepa vede pak ještě hloub schodiště do skalního sklepení třetího v samé skále.

Levými dveřmi z nádvoří sejdeme po 11 schodech do malé kobky' ještě v hlavním paláci. Tu v právo zazděna chodba (jež táhla se do míst ností nyní odjinud přístupných), v levo chodba otevřená a v předu široký vchod pravoúhlý, obložený hrubě tesanou rustikou z konce XVI. věku, o vyčnělých kvádrech ve dvou řadách; za ním opět dvojitý sklep, přepaženy na přič ohromným prampouchem, jejž osvěcuje uzoučké okénko gotické v jižní zdi; z oddělení předního opět sestupuje se pod gotickým obloukem do prostory nižší, ve skále.

Chodbička z předsíně na levo podbíhá příční zed do zadního stavení, lomí se tu v pravém úhlu k nádvoří a dveřmi gothicky sklenutými přechází v dlouhou chodbu, přilehlou ke vnitřní zdi, celého zadního paláce; ještě z první chodby podobné rovné dveře vedou v právo do pátého horního sklepa. V druhé chodbě hned na počátku v levém rohu vybíhají zazděné schody vzhůru, jež vycházely (jak sděluje vrátný zámecký) na den v Samém nádvoří, nejspíše v nějakém přístavku. — Z chodby pak za sebou následují ještě tři veliká sklepení, rovněž gotických vchodů a vysokých valených stropů, dna v živé skále; hrubost zdivá je tu menší, poněvadž stavení stojí na nepřístupných skaliskách, pouze zdi nejzazšího sklepa měří v síle 2% m, ostatní zdi kolísají mezi 1*20—i-6o m. Z prostředního sklepa gotický vchod vede ke schodišti a ke sklepu spodnímu. Prostory osvětleny jsou někdejšími střílnami, změněnými v úzká okénka.

Přízemek v předním paláci není přístupen ze dvora, nýbrž z paláce zadního. I tu jdou po sobě čtyři mohutné valené klenby: v nejzazší rohové na východ, o 1 okně, je archiv, ve druhé o 2 oknech (1 je uděláno ze

dveří na odklizený taras na pilíři) byly někdy kanceláře; další dvě jsou čeledníky o oknech podvojných, jenže příčkami odděleny byly od nich předsíně; z první jizby chodbičkou nově prolomenou přejdeme zas do starého paláce do přízemku, kdež jsou nad sklepy čtyři parallelné polo-tmavé kobky, vždy dvě a dvě, rozdělené prampouchy, neomítnuté. Do vnějších padá světlo rozšířenými střílnami; ve čtvrté zazděn jest východ, jenž běžel někdy do nádvoří.

Prostřední dvéře v předním paláci jdou do schodiště k prvnímu patru, lomeného v pravém úhlu a osvětleného oknem kathedrálním, prolomeným z nádvoří. V právo kaple. Svatyně zabírá skoro celé první patro tohoto stavení a část druhého: ze dvou vých. prostor pořídili předsíň a sakristii (jen přepážkou, vedle zbyl pokojík), kdežto v druhém patře nad nimi jizby zůstaly; ze dvou pak záp. světnic a jizbiček v nárožní věži proměněna kaple stržením příček a stropů až do podstřeší.

Z téhož schodiště v levo vejdeme do zadního paláce, kde jsou za sebou čtyři prostory stropů již veskrze rovných. První přepažen jest příčkou ve dva pokojíky s okny ven, a v hernu do nádvoří; pak následuje obrazárna o i okně, tabulnice o 2 oknech v širokých výklencích a pokoj rohový. Do druhého patra není odtud přístupu, jen do oratoře a to točitými schody vstavěnými v předsíň kapie. Nahoře jde do nádvoří po celé délce chodba; na ven jizby.

Prostřed vých. strany zámecké bývalá věž o zdech 4 m silných. Dolejšek prvotně byl uzavřen a přístup do prvního patra byl po dřevěné pavlači a pak chodbičkou dosud zbývající v hrubosti severní zdi. Pavlač odklidili v XVI. věku, kdy přistavěli v nádvoří arkády a v rohu nové schodiště. Strop jizby ve věži je zrcadlový.

Stavení nové severní obsahuje čtyři místnosti, pak předsíňku a rohovou jizbu k věži; stěny jsou tu veskrze tenké, klenby v přízemí dílem křížové, nepravidelné, dílem kuklicové; do každé vždy po jednom oknu v hrubém rustikovaném venýři. Tu je příbytek vrátného, kolny a kuchyně. V podzemí běží též sklepy, ale ještě novější, někdy pivovarské, přístupné po schodech ze zahrady mimo zámek.

První patro rozděleno jest v šikmé pokojíky nepravidelného půdorysu a rovných stropů. Druhé patro má pokoje obdobné, jenže užší, ježto na vnější straně stavení běží spojovací chodba až k rondelu u západní věže. Svrchní patra ničím nejsou architektonicky zajímavá.

Kaple Nejsv. Trojice (obr. 129.) tvoří pravidelný obdélník, jehož strop přepažen jest mohutným polokruhovým obloukem na místě někdejší příčky. Zadní díl klenut je zrcadlově, přední valenou klenbou prostoupenou dvěma páry lunett; napřed většími. Zadní prostora vyplněna jest oblamovanou do lodi vypjatou kruchtou a nahoře oratoří. Prostory osvětlují v záp. zdi dvě nová dlouhá, prostá okna, nahoře polokruhem zavřená. JZ. roh přední místnosti je sříznut stěnou nárožní vížky, z níž otvírá se polokruhem do svatyně skrovná jizbička čtyřhranná, o širokém,

ii4 pravoúhlém okně, potrojném, v kamenném rámci vladislavské doby; zbytek to první kaple hradní. Klenba ve věži je sklípkovitá, do čtyřpaprskové hvězdy.

V jižní zdi vytvořen jest oblý výklenek oltářní dvěma lichými jónskými pilastry, nesoucími členěnou, převislou, oblamovanou vysokou římsu, přepjatou polokruhem.

Oltář je trojdílný, s boky kosmo do předu vystupujícími, honosné barokní výpravy. Na vysokém spodku nad oltářním stolem vznáší se

Sk

Obr. 129. Rohozec Hrubý. Vnitřek kaple zámecke.

architektura: na bocích na hranách římské sloupy na vysokých soklech a mezi nimi v ploše po barokní váse na konsole. Střed nese nový obraz Nejsv. Trojice. Bohatě členěná, oblamovaná římsa nad sloupy nese attiku a na ní sedící andílky s odznaky lásky a naděje. Hořejší díl oltáře tvoří oblý obraz téže myšlénky, práce starší, mezi 2 sloupky, malovaný snad Ambrožem Hertlcm. Vršek pak zakončuje genius víry uprostřed a vásy po stranách.

Celek natřen jest barvou šedozelenou a pln zlacených ozdůbek a ná-mětků, ne nevkusný.

Portatile nese nápis: Anno Dni 1673 die 6 Decembris Illustrissimus et Reverendissimus in Christo Pater ac Dominus Antonius de Sotto Mayor Epi-scopus Samandriensis Monasterii Monserratensis ordinis S. P. Benedicti in Ger-

mania Abbas S. Caes. Majestatis Consiliarius etc. Altare hoc Portatile ad ho-norem DEI, D. V. MARICE Sanctorum omnium confecravit atque inclusit Reliquias S. S. MM Severini et Bonifacii Anno et die ut supra.

Na vých. stěně oltář sv. Františka de Paula bujného rokoka; tabernaculum objímá rámec z rozvilin; nad svatostánkem volná soška P. Marie stojící na zeměkouli, ve svatozáři. Vršek tvoří podélný obraz v rámu o vyčnělém lasturovém ornamentu okrajném: světec v mnišském

V-

•H

Obr. 130. Rohozec Hrubý. Dřevěná'soška P. Marie.

Obr. 131. Rohozec Hrubý. Dřevěná soška sv. Sebastiana.

šatu. Malba bez významu. Obraz opírá se o silný baldachýn. Celý oltář natřen je bíle, jen oltářní stůl, vydutý, barvou šedou. Lístek na portatile oznamuje: Anno Domini 1691 die 9 Mensis Aprilis Ego Joannes De Longa Villa, Episcopus Milevitanus Suffraganus et Praepositus Pragensis Consecravi Altare hoc portatile et Reliquias S. S. M. M. felicissimi Geminiani Romani in eo inclusi.

Záp. oltář P. Marie, obdobné fantastické rokokové komposice; prolamovaný, bíle natřený, sem tam zlacený. Obraz má však větší: Ma-donnu s Ježíškem a okolo andělé, držící všeliké obrazy Madonn; ceny nevalné. Na portatile psáno na perg. lístku: Anno 1704, die 16 Decembris Ego Vitus Episcopus Hieropolitanus et Suffraganeus Pragensis et Abbas Straho-

ii6 viensis consecravi hoc portatile et reliquias in eo inclusi Sanctorum et Martyrům Candidi, Seuerini, Caelestinae Virginis.

Kazatelna prosté, truhlářské práce, na rohu okenního výklenku, na nízkém, dřevěném sloupu. Schodiště zakryto čtyřmi kosodélnými deskami (83 cm šíř., 108 cm vys.) s obrazy evangelistů; pět boků cancella nese obrazy na dřevě (85 cm vys., 29—39 cm široké) čtyř otců církevních: sv. Jeronýma, Řehoře, Augustina, Ambrože a sv. Karla Borromea, postavených v lasturovité výklenky. Obrazy jsou olejové, dobrého štětce.

Pod oknem visí obraz jen předmětem zajímavý: hr. Desfours, v bitvě s Turky raněný, přijímá svátost oltářní. Pozadí obrazu tvoří napodobený čaloun.

Nade dveřmi slušný obrazsv. Josefa z XVIII. stol. Ostatní dva (Ecce homo a Madonna) necenné.

V sakristii obrazy sv. Vítaasv. Václava (116 cm vys. 96 cm šir.), dobré práce XVIII. věku, a sešlý obraz s v. Ludmily, pak Kristus na kříži (160 x 84 cm) připisovaný Skřetovi staršímu, ale potrhaný a zašlý, takže jen tělo z půdy vystupuje. Kristus ubičovaný (147 x 97 cm). Sv. Josef, vedoucí Ježíška, olej na plátně (37 cm výš., 56 cm šíř.) z poč. XVIII. stol., umělecky nevýznamný, ale kulturně zajímavý; světec oděn je souvěkým šatem: v zelené haleně přepásané, v modrých spodkách, v punčochách a střevících, v červeném plášti.

Snad ze staré kaple: gotická soška P. Marie 54 cm vys., primitivně řezaná, polychromovaná. Postava odklání se na levo, na pravé ruce nesouc Ježíška v červených šatečkách. Roucho řásnaté, rudé barvy, plášť svrchu bílý, vespod modrý, se zlatou obrubou. Na hlavě šedý závoj a vysoká korunka. (Obr. 130.)

Soška gotická sv. Sebastiana, 76 cm vys., polychromovaná, sešlá. Řezba přihrublá, avšak správných poměrů. Vlasy kadeřavé, výraz bolesti v tváři prostince, ale přece výstižně zachycen. (Obr. 131.)

Zvon (nyní ve zbrojnici). Prům. 40 cm, výška 30 cm k okraji koruny, 38 cm k závěsům. Kol horního kraje opis mezi 2 ozdob, násky: GOS MÍCH NICOLAVS LOW IN PRAG.    -

Dole ji nápis:

GOTT DEM ALLMÁCHTIGEN VNSER LIEBEN FRAVEN VND ALLEN HEYLIGEN ZV EHREN HAT DIE HOCHGEBORNE FRAV MARIA POLE-XINA REICHS GRAFFIN DES FOVRIN GEBOHRNE GRAFFIN VON SCHONFELDT [:TITVL:] DIESES GLOCKEL IN JAHR 1674 MACHEN LASSEN.

Kropenka z mědi, 157 cm vys., dole hruškovitá, nahoře rovná, v nejširším průměru 28 cm, v otvoru horním 22 cm. Na bocích vytepána svrchu vlnovitá ratolest a tulipánky, z nichž vyrůstá dvojice pětilístků;

na spodu 12 poprsí sv. apoštolů s odznaky. Na dně ve 4 kotoučích' křížově položených odznaky evangelistů. XVI. stol. Nově upraveno. (Obr. 132,133.)

ti

v#

Obr. 132. Rohozec Hrubý. Kropenka v kapli (se strany.)

Oltář z předsíně, dřevěná, vlnitě prohnutá mensa, na níž malován desfourský erb. Svrchu trojdílná architektura, potrojný pod-

!i-

Obr. 133. Rohozec Hrubý. Kropenka v kapli (dno).

stávec, obraz Bolestné P. Marie v rámu, obstoupeném vřetenovými sloupky s řím. hlavicemi, jež nesou členěné kládí a vyčnělou římsu s náběžník.

ii 8 štíty. Svrchu oválný obrázek Nejsv. Trojice, zakončený řez. soškou. S obou stran řezané sošky sv. Barbory a Kateřiny, svrchu řezby akanthové. (Obr. 134.)

Dřevořezba (24 cm dl., 20 cm vys.), (obr. 135.) z 2. pol. XVIII. věku, pěkně provedená, zobrazující tuším 14 sv. pomocníků v oblacích. Poškozena však červotočem.

ií!

t'-

řť

BIS

.-k

li

Obr. 134. Rohozec Hrubý. Oltář v předsíni kaple zámecké.

Dřevořezba (28-4 cm dl., 19-2 cm vys.), jemně vyvedená z let okolo r. 1700. Madonna s Ježíškem zjevuje se světci, mnichu, s berlou a psem v širé krajině, oživené stromy. Dole andělíček nese knihu, na knize úl, na úlu kalamář a péro. Dva andílkové za světcem nesou odznaky umučení. Od úst obou postav vznášejí se slova SALVĚ. Obě řezby jsou nyní v pokojích. (Obr. 136.)

V celém zámku je drahně obrazů, zbroje, náčiní i nábytku, zejména nábytku barokního vykládaného (též doplňovaného ze starých kusů) a empirového; jmenují se tudíž jen předměty význačnější.

OBRAZY. V síni předků 61 obrazů většinou rodinných podobizen hrabat des Fours, v obdélných rámcích, téměř veskrze poprsí. Počínají otcem prvního českého Desfoursa, pánem v černém železném nákoláru s okružím a nápisem: LOVÝS DES FOVRS HER ZV MONT VND ADTHIEN

r*

ÍY

Ih

bii

Obr. 135. Rohovec Hrubý. Dřevořezba v kapli zámecké.

VILLE ANNO 1613 IST ER VERSCHIEDEN VND ZV MONT GEGRABEN

SEIN ES ALTERS 70 JAHR. Některé jsou umělecké portréty, jiné bez ceny. Mimo rodinné podobizny jsou 2 mistrné portréty švédských dů

stojníků.

V herně dvě krajiny A. Piepenhagena z r. 1817, protějšky; na plátně. Obraz na plátně (143 cm dl., no cm vys.). Orel na skalisku sápající

kořist.

jelena a na

Dva protějšky (64y₂ cm dl., 34y₂ cm vys.). Štvanice na

kance.

Obraz na dřevě (50 cm vys., 73 cm šir.). Pohled do hlavní lodi got. dómu. Značka malířova K. V empirovém rámu. Poč. XIX. stol.

120

V    tabulnici: podobizny Mikuláše a Albrechta Maxe Desfoursů v nadživotní velikosti.

V    II. patře: ve zbrojnici obr. na plátně 30% cm šir., 37 cm vys.: tatarský jezdec.

2 obrazy na dřevě, 44 cm šir., 54 cm vys., staré práce nizozemské: sáty rove a nymfy.

V    předsíni zbrojnice a na chodbě: Tři krajiny, město opevněné v horské krajině, přístav mořský, bóra u moře, XVII. stol. (145 cm vys., 2-10 m dl.).

Dva výjevy vesnické (1-64 m dl., 1*18 m vys.) z XVIII. věku. Dvé zátiší.

Výborný portrét v antickém brnění, XVII. stol.

Podobizna dvou postav v rokokovém šatěr držících erb.

Malý obrázek bitevního výjevu, 2 obrazy obrazárny (87 cm vys., 116 cm dl.), z XVII. věku, v popředí diváci, v pozadí stěna s obrazy.

Bitva námořní na plátně, 124 cm vys., 194 cm dl., dole nápis: LABRAVA DIFESA DIS HORA DEL VASCELLO MOBESTINI CON-TRAC INVESTIMENTO Dl 25 GA-

v> V

<\i

?*

i] w /. *.

r\ ' * í.\

WlM'

: I •.:

* * V:

4‘

a% \» s

Y i V"

Jív 'Mm t&

'ýi f.

• '-rte

.ás

i,i v

T:

tí

.    -±    \\ w-j

* *,• V .*% |' '-SES—■•'*■*

r *..    ~*£r

•    'V

LERE TVRSHE IN SINÁ (sic).

Malé podobizny cis. Leopolda a jeho choti.

3 zašlé podobizny ze XVII.

věku.

Obr. 136. Rohozec Hrubý. Dřevořezba v kapli zámecké.

a nápisem.

Podobizna Tillyho s erbem

Obraz ryby s nápisem: Dise Lux Forellen ift den 2 Novembris 1680 in der Graf Desforischen Herrschaft

Semil flieszenden Wasser Jeser genandt gefangen worden, hat gewogen 9 Pfund. Obraz na plátně: Obét antického krále.

2 primitivní vyobrazení zámku Aihienvillu v Lotrinsku a Smržovky, 4 nevkusné allegorie ročních počasí z XVIII. věku, krojově však charakteristické.

V pokojíku vých. křídla: 2 krajiny, malba na plechu (66 cm dl., 48 cm vys.), fantastická scenerie jezemí s got. chrámem a ital. villou a zřícenina. Z poč. XIX. věku.

Plátno (72 cm šir., 63 cm vys.), příkon stáda do statku. XVIII. stol. Plátno (193 cm vys., 125 cm šir.), dvé zátiší', zabitá zvěř, ptactvo. XVIII. stol.

Dva obrázky na dřevě (25 cm dl., 21 cm šir.), umělecká dílka z poč. XIX. stol. ,,Ruth a Boozu a muž hovořící s vinaři.

ŘEZBY a SOŠKY. Soška ze dřeva řezaná, 22 cm vys. tmavohnědého nátěru. Zpodobuje starce v plášti, opírajícího se o hůl. Pěkná práce, prý z rodiny Holzschuherů. Připsána Durerovi; opravdu na spodu je značka Dúrerova.

Hodiny s krucifixem. Skříňka dřevěná 24% cm vys., 32 cm šir., prostá, oblamovaná, s poboční volutou, černě hlazená. Ciferník mosazný, rytý, v rozích tepaný. Kříž sám 41% cm vys., krucifixus ze slonové kosti 20% cm vys., pěkně realisticky řezaný. XVIII. věk.

2 světlonoši: hrubé, řezané, dřevěné postavy mouřenínských pážat, držících svícny; 90 cm vys., černě natřené.

RYTINY. Na chodbách rozvěšena serie loveckých scén rytých od Aug. Vinda podle obrazů Joh. El. Ridingerových.

Z ostatních četných rytin uvádíme: Dvě rytiny neznámého původce (72 x 54 cm) z XVIII. stol., allegorické, kolorované olejovými barvami: Bitva na Bílé Hoře a Bitva námořní s Turky.

ZBRANĚ tvoří výzdobu vtabulnici po spůsobu trofejí po stěnách; pak ve 2. patře upravena jest zbrojnice. Počátek zbrojnice jmenuje se již v dílčí ceduli bratří z Vartmberka r. 1613. (Obr. 137.) Valná část její pak pochází přímo z Rohožce z komor, sklepů a půd. Největší díl zbraní datuje se z třicetileté války a je cizího původu. Starších kusů je málo.

Význačnější kusy jsou:

2) Celé brnění turnajské, leptané, renaissanční z XVI. věku. b, c) Odění (vždy pancíř, šorc, přilba, meč a 4 bambitky) obou prvních Desfoursů, Mikuláše a Albrechta, ve zvláštních skříních zbrojnice.

d) Pavéza, 96 cm vys. 46 cm šir. vypuklá, s hřbetem okrouhlým uprostřed. Nátěr zelený, uprostřed štítu pás červený v bílém poli vedený na pokos s levého rohu dolů. U horního kraje v právo hřbetu erb s vodorovným pasem červeným v bílém poli, v levo bílý osmirohý kříž.

XV. stol.

e) Pavéza, 99 cm vys., dole 39 cm šir., vypuklá, s hřbetem trojstěn-ným uprostřed, polepená plátnem. Nátěr tmavozelený; uprostřed štítu kosé 2 pruhy s pravého rohu dolů, shora modrý, dole bílý. U horního kraje v levém rohu štít napříč dělený, nahoře bílý, dole červený.

f, g) Dvě hrubé houf nice ze železa kuté na dřevěných ložích, ze střílen hradu.

h) Šípový hrot, 118 mm dlouhý, dole rytými šupinami zdobený, uprostřed přepásaný točeným páskem zlaceným; na jedné plošce čtyrbo-kého přihrocení ryté (a někdy zlacené) gothické písmeno g, na druhé značka t-)

*na

:\Ú

■

•*:

Obr. 137. Rohozec Hrubý. Zbrojnice.

T

m

n

Ég$*

.

$s

m*.

^5||^|jjj

;. #

Té,

;f v/i

vv i

*

4řfT

t

■ě

- $

I h

ti.

m

‘

» a

ř

^........

.

1

p

■’V^r

w

i'

*

.vc-t

1

M'Z

wá yy

p: iří

■«

•»^r

Zbraně střelné:

3 děla na kolech z války třicetileté, litá a soustruhovaná, ale bez nápisů. Největší 82 cm dl.; průměr otvoru 4 cm; ozdobná ucha; menší 52jcm a 55 cm, průměr otvoru 2% cm.

2 řetězové koule, 9 cm v průměru.

6 hmoždířů s hradeb rohozeckých.

120 bambitek a pistolí starších i novějších, 160 mušket, pušek loveckých i válečných; asi deset kusů z každého je ozdobné práce kované a vykládané kostí.

6    krátkých štuců se širokými hlavněmi.

32 prachovniěek, dílem z parohů rytých, dílem ze dřeva i z kosti.

13 pouzder k sedlu na bambitky.

7    kusí, kostí vykládaných a k nim asi kopa obyčejných šípů, na dřevo nasazených a 2 šípy hvězdovité (2 cm šir.) s obou stran.

Zbroj obranná, útočná a honosná:

1 poloviční brnění (klobouk, kolar, přední i zadní kus).

30 jezdeckých přileb z 30tileté války, 1 plná přilba obyčejná, 2 neúplné, 4 železné klobouky, 8 pancířů jízdních, 2 brněné košile, 4 plechovnice.

8honosných štítů kovových, oválných, s tepanými nebo litými reliefy.

1 velitelský palcát železný, kutý, s hvězdicí, 68 mečů, rapíry a kordy. XV.—XIX. stol., z těch 4 dvoj ruční.

4 meče popravní.

112 pik, kos, halaparten a p., XVI.—XVIII. stol.; z nich některé zdobené prací rytou, prolamovanou, leptanou.

1 cep, 1 biják, 1 sekera (25 cm dl., 14 cm šir.).

iy dýk a nožů loveckých.

7 loveckých brašen novějšího původu, 6 hornických honosných seker na držadlech z kosti řezaných a rytých.

7 sedel rejtharských ze XVII. stol., potažených aksamitem (1 černé, 4 zelené, 2 rudé).

Boty jezdecké kožené, po hr. Mikulášovi, ostruhy, sekery, podkovy a j. součástky užité i vykopané, železná válečná pokladnice, patero plaket se sedel, tepaných (1 pár s erbem hraběcím a Kolonů z Felsů, jiný pouze Des-fourský), udidla a postroje na koně a j. v.

NÁBYTEK. Jen význačnější předměty:

1. Veliká kredenc z tvrdého dřeva. Dolejšek rozdělen 3 sloupky, plochy zdobeny výklenky vyplněnými intarsiemi. Hořejšek obdobný, intarsovaný a rustikou zdobený. Dobrá práce z pol. XVII. stol., jen místy doplněná.

(Obr. 138.)

2. Veliká kredenc z tvrdého dřeva. Dolejšek kaneforami rozdělen ve

2 křídla, zdobená vždy dvojhlavým korunovaným orlem řezaným v bas-reliefu. Hořejšek opřený karyatidami, na křídlech hautreliefové řezby scén z antické mythologie. Zásuvky, místy doplněné. Z téže doby.

3. Kredenc ve formě domácího oltáře, řezaná, hnědě lakovaná, zlacená, o 3 dílech nad sebou. Střední díl uprostřed má skříňku na spůsob taber-nakula, po stranách skříňky menší; sloupky zdobené. Hoření díl zavřen jest balustrádou s vásičkami a uprostřed zdvihá se opět skříňka s řezaným erbem. Úhly a plochy vyplňuje řez. listoví. Dosti hrubá práce"XVII. stol.

yrtitb. ^

Obr. 138. Rohozec Hrubý. Kredenc.

4.    Stůl na sklápěcích rovných nohách, perletí vykládaný: kartuše-geniové, sirény masky, listoví. Z poč. XVIII. stol.

5.    Hrací stůl z tvrdého dřeva, nohy soustruhované, deska osmihranná, potažená gobelínem: na modré půdě listoví a karty. Konec XVII. stol.

6.    Sekretář o 3 odděleních, figurálně vykládaný tmavým a světlým dřevem na půdě středního tonu; pleťové části z kosti. Polovice XVII. stol.

7.    Sekretář sklápěcí, empirový, hnědě hlazený s mosaz, kováním, vykládaný jemnými páskami.

8.    Sekretář sklápěcí, hlazený, z hněděrůžového dřeva; do ploch vloženy jsou stříbrné desky, vroubené a vykládané ornamentem zlatým, rudým a hnědým. V rozích víka letopočet 1642. Hořejšek doplněn novým řez. listovím. XVII. stol.

g. Sekretář, z mramor, dřeva, vykládaný ornam. páskovým a čtyr-cípými hvězdicemi. XVIII. stol.

io. ii. Dva nízké sekretáře, bez horní skříně, mramorované, vykládané: pásky a ptáčci. XVIII. st.

■■i

12.    Truhla, vykládaná souměrnými intarsiemi: 2 brány rustik. portálů, pod obloukem kamzík a kozorožec. Opačné tonj Konec XVII. stol.

13.    Truhla, vykládaná rostlinnými motivy, světlými v tmavém poli. XVII. stol., konec.

14.    Truhla vykládaná; 2 brány, jichž zdivo intarsované, v obloucích nádvoří paláce. XVI. až XVII. stol. (Obr. 139.) I

15. Skříň dubová, hnědě hlazená, vykládaná, o prohnutém průčelí, o 2 odstavcích, dvoj-křídlá. Páskové intarsie. Z Důle XVIII. stol.

|3

16.    Prádelník dubový, o 3 zásuvkách, hlazený, s mosaz, kováním, vykládaný ptáčky, ale jen v konturách. XVIII. stol.

V 'A

Obr. 139, Rohozec Hrubý. Truhla renaissanční.

17.    Prádelník světle hlazený, o 2 zásuvkách. Intarsie rostlinných motivů. XVIII. stol.

18.    Postel s nebesy nová, ale vykládaná intarsiemi ze XVII. věku.

I x:

19. Postel železná; vrch pelesti v hlavách z kované mříže z kulatého železa, spletené spirálovitě do trojúhelníka. XVII. století.

20.    Rám zrcadla, řezaný z akanthů. Dole maska lví, po stranách sošky evangelistů, v hořejšku 2 geniové drží prázdný štít pod vévodskou korunou. Řezba hrubší, detail mizí pod hustým lakem. XVIII. stol.

21.    Empirové hodiny ve formě amfory, 87 cm vys., 39% cm šiř., s uchy, z hnědého dřeva, hlazené a mosazí obkládané.

Obr. 140. Rohozec Hrubý. Mísy XVII. a XVIII. stol. (Vs skut. vel.)

n

Ví

m.

i*

22.-27- 6 křesel, o rovných nohách, vysokého lenochu; na jeho 2 příčkách řezané kartuše s intarsiemi světlými o tmavé půdě: zvířata mezi stromky; příčka noh nese obdobné intarsie opačné. XVII. stol.

i % 28. Cestovní kufr, vypouklého víka. Okraje a střed na přič obity 5 pásy kovanými, tepanými a rytými. U zámku maska, z jejíž tlamy trčí klíč. XVIII. stol.

NÁDOBY:

- a)cínové: 1. Džbán 42-4 cm vys. 3 nožky ve formě lvíčků. Víko zubovité; esovité ucho počíná a končí podobami dračími. Na uchu značky. Plášť rozčleněn 4 potrojnými, vodorovnými pasy; nově ryt padělanou rytbou.

2. Cínová konvice 34-6 cm vys., průměr horního otvoru 17 cm\ spodku dna 23 cm. Na víku ňad uchem silné jablíčko. Horní kraj ozdoben rytými tulipánky. Na plášti nápis: Ober Meý-ster des Loblichen Handwerck derer

Mauerer. Johann Jacob Rosze. Johann Heinrich Schleifing 1735. Znak zednický a písmeny St. u. Am BB.

Jiné talíře a nádobky jsou sice původu starého, ale nově ryté, napodobením starých ryteb.

■J - b) m ě d ě n é (ve zbrojnici): 2 ftán-vice na uhlí, ozdobené ornamentem ze vbíjených^teček, na jedné obraz lišky, na druhé IHS, 3 baňky k chemickým pokusům na držadle. 3 hruškovité a baňaté nádoby z XVIII. stol.

c) hliněné. Nádob na spůsob kreusenských džbánů, starých i napodobených, pak starších porcelánových a hliněných, t. zv. selské majoliky, bílých a pestře ornamentovaných hojnost, užitkových i dekoračních; mnohé původu slovenského. Významnějších jen několik:

1. Mísa, jen vnitř bíle polévaná, s tmavomodrým ornamentem; v hlubším vnitřku květina ve váse, na plochém okraji kupky. (Obr. 140.)

2.    Mísa, stejně polévaná, ornament: vnitř kostel o 3 báních, na okrajích erb. Obě z polovice XVII. stol.

3.    Mísa, vně nepolévaná, vnitř bílá s modrou ovrubou, ozdobená 3 modrými květy se žlutými a zelenými listy. Letopočet 1702.

4.    Mísa, vnitř sivozeleně polévaná s modrým ornamentem; vnitř 3 jablíčka, na okraji raci. (Obr. 140.)

5.,    6. 2 talíře, bílé a pestře ornamentované, s jelínky a letopočtem 1737. 7. Mísa plochá, vnitř sivozeleně polévaná, tmavě ornamentováná^

v prostřed znak míšeňský a letopočet 1704, na okraji tulipánky. (Obr. 140.)

8.,    9. Podobné mísy, jedna s hrozny a r. 1704, druhá s fantastickými květy a r. 1703.

10. Souprava z prolamovaného porcelánu, z poč. XIX. stol., o 12 miskách a j., nejspíše holická, již nebylo lze ohledati.

11.,    12. Dva páry vás na vys. podstavci, z let ok. 1830, zlac., figur, malbou zdob., pro hraběte Desfoursa pracovaných.

všech figurek

13.    Figurky slavkovské z r. 1830.

54

14.    Figurky a nádoby z anglického porcelánu.

15.    Figurky staré vídeňské práce i vídeň. bisquitové.

d) sklo, veliká sbírka asi 200 kusů rozl. doby i původu; z nich

uvádějí se pouze kusy význačné, domácí práce:

1.    Pohárek na nízké nožce, 12 cm vys., konické kupy, 7 cm průrn., hluboce broušený, zdob. révovím, pod ním s jedné strany kohout se slípkou, s druhé kohout, slípka a kuřata. Nad prvním obrázkem nápis: Jjtuf břejjem isyhl jtnb HDorbin Biel. XVII. stol.

2.    Pohár s víčkem, 19 cm vys., víčko 9 cm, z nahnědlého skla, ornament plastický na kupě, nodu i nožce. Na kupě mezi rostlinnými ornamenty obrázky: strom, drak, stromy a mezi nimi vznáší se kostlivec, nad tím nápis: Aucun temps ne se change; na nodu a nožce motivy rostlinné, podobně na víčku, jenže zdobeno je nad to drobnými motivy zvířecími. Víčko zakončuje hruška čtyrboká. XVII. stol., ze sklárny hr. Schaff-gottsche.

3. Pohár na nožce, 21 cm vys. Víčko vypuklé, 11 cm vys., zakončené hruškou osmibokou, ostře hrotitou; na něm nápis malovaný:

Perilluftri ac Generofo Domino

Dno Leopoldo Wenceslao

Equiti de Morenfels Dno in Maile

fitz. Kottiloff Regij á? Judicij

Cameratici ac feudalis Afsefsori

nec n. Suae Sacrae Caefareae Regiaeque

Majeftatis Inclytae Regiae

Camerae Boemiae Confiliario

Domino Patrono ac Mecenáti

Gratio: fifsimo offert gratifsi

mus cliens G : B.;

na hrušce letopočet ANNO 1710; na kupě v oválech s jedné strany zlacená a malovaná inkrustace světce knížete, držícího v rukou chrám, s druhé znak; ostatní prostoru vyplňují symmetrické arabesky. Nodus hruškovitý, jemně fagettovaný.

4.    Pohár na nožce, 23 cm vys., fagettovaný, vnitř šikmé pruhy zlaté a rubínové, šikmo rovnoběžné; víčko 11 cm vys., baňaté, hruška trojitá. Poč. XVIII. stol.

5.    Sklenice z bílého těžkého skla, fagettovaná, silných stěn. 12 cm vys., prům. 9% cm., zdobená brouš. 4 svislými květinovými pruhy a velikým erbem desfourským. Poč. XVIII. stol.

6.    Láhev čtyřboká, o stlačeném hrdélku, 14y₂ cm vys., 8 cm šir., 6-2 cm hlub., dvojitých stěn; na širších plochách na rubínové půdě zlacené obrazy: sv. Jana N. s podpisem S. JONNES NEPOMUCENUS a sv. Jana Křt. u nohou Ježíška držícího kříž, obou v podobách dětských, nápis: Cujus ego non fum dignus ut solvam — ejus corrigia calceorum. Jo. 1. Na užších stranách růžice broušené, symmetricky rozestavené. Z první polovice XVIII. stol.

7.    Číška na nožce 11% cm vys., lodkovitá, prům. 11 X 8% cm, na bocích brouš. allianční erby desfourský a Colonů z Felsu; nožka fagettovaná. Půle XVIII. stol.

8.    Číška na nožce, 12 cm vys., kýlovitě prohnutá, obdobně zdobená erby desfourským a Černínským.

9.    Pohár na nožce, 22 cm vys., víčko samo 8% cm, vypuklé, hrušky osiře zahrocené. Výzdoba brouš. ve dvou oválech: ptáčkové držící zobáky prsten, ptáčkové nad nádobou. Shora nápis: ,,Sei nicht uorwitzig ich hoffe es zu gewinnen“. Půle XVIII. stol.

nápis:

10.    Sklenice, 25 cm vys., prům. 10 cm. Vbrouš. pijáci u stolu kouřící, Bei dem guten Tobaks Schmauss Trinckt man alles auff eimahl auss.

Nodus dvojí, na noze brouš. věneček. Půle XVIII. stol.

11.    Lahvička, 10y₂ cm vys., brouš. zátka; na boku allianční erb desfourský a colonský. Půle XVIII. stol.

12.    Pohár na nožce, 24% cm vys., široké konické kupy 11 cm v prům., na boku brouš. v medaillonu poprsí vojevůdce pod čtyřdílnou korunou panovnickou, v rámci válečných emblemů, na korouhvi monogram A J., s druhé strany složitý erb. Ořech trojí, pata hladká. Víčko 15 cm vys., vypouklé, brouš. rostlin, ornament, hruška čtyřplochá, ostře zahrocená. XVIII. stol.

13.    Pohár na nožce, 24 cm vys., fagettovaný. Na kupě brouš. znak desfourský ve věnci palmovém a feston z ovoce a květin; nodus trojí se šroubem, pěkně fagettovaný, na patce vínek z růžic a listů; víčko iocwvys., brouš. 2 vínky; hruška i2tiplochá, ostře zahrocená. Z 2. půle XVIII. století.

14.    Číška na spůsob benátský, vys. 8 cm, oválná, ze 4 větších, 4 menších listů; brouš. rostlinný ornament; nožka vřeteno vitá; patka plochá. XVIII. stol.

15.    Pohár na spůsob benát., vys. 21 cm\ kupa vydutá v žebernatém sevření, na ploše její 2 erby pod kníž. korunou: orlice a lev; nožka kroužená; víčko 8 cm vys., o dvojité hrušce. XVIII. stol.

16.    Pohárek, 13 cm vys., 6*4 cm prům., fa9ettovaný, zdob. zlac. lovem na zajíce mezi 2 bordurami. Noha prostě broušená. Víčko vypuklé, fagettované, hruška též. XVIII. stol.

17.    Sklenice, 20% cm vys., fa9., zlac. erb desfourský; víčko 9% cm vys., ploché; hruška dvojitá, oblá. Konec XVIII. stol.

18.,    19. Pár sklenic empirových, brouš. pohledy podepsané: Grosz Rohosets von Oft — von Sud (obraz však týž!), s druhé strany erb desfourský. Ze sklárny novosvětské.

20.,    21. Obdobný pár, bez erbu, Morchenftern von Sud, — von Nord.

22. Sklenička empir., vlnitě, ostře fa9ettovaná, s písmeny v boku

F G D W (Franz Graf Desfours Walderode), na dně B H.

23.,    24. Pár sklenic emp., na podnosu, zdob. erby desfourským a jiným z bílé massy; ze sklárny novosvětské.

25.,    26. Pár pohárů s víčky, 49 cm vys., dvoj. skla. Zdob. modrými medaillony, podobiznami hraběte Frant. Desfoursa a jeho choti. Okolo r. 1840.

Krom těch rozl. hříčky ze skla: bambitky, botky, prasátka, lesní roh

a podobné.

—i

gj

e) stříbrný hrací pohár. Plášť zvlněn je v esovité pásky, ozdobené lasturovitým tepáním a rytbou.

Značka:

ROZLIČNÉ NÁČINÍ A STAROŽITNOSTI.

1.    Lustr litý a kroužený z mosazi. Na silném řetěze visí stvol kuželkový, ukončený nahoře hlavičkou, dole mocnou bání. Stvol přepažen jest třemi prsténci; každý prsténec nese kruh esovitých svícnových ramen; dole 8 dvojramenných svícnů, uprostřed 16 prostých, střídavě větších a menších; nahoře jen 8 reflektorů. XVII. stol.

2. —6. r svícen mosazný, jerusalemský, 63 cm vys., 4 svícny železné (2 na louče, 2 na olej), ze XVII. stol.

7., 8. 2 lucerny okrouhlé, končité, prosekávané.

9.    Kropenka z mosazného plechu, 27% cm prům., 7 cm vys., na dně vy tepána jest postava Bohorodičky.

10.    Umývadlo s nádrží, z měděného plechu, hrubě tepané ornamentem

listovým.

11. Železný podstavec na 14 svíček, do kostela, ve formě dvířek, XVIII. stol.

12.    Kachel zeleně polévaný, s medaillonem poprsí panovníkova a nápisem FERDI NANDVS (XVII. stol.).

13.    Deska bronzová z hrobky Mikuláše des Fourse v Jičíně, 67 cm široká, 56-2 cm vysoká, s rytým erbem jeho a eggenberským.

Soupis památek hist. a uměl. Fol. okres Turnovský.

I5-, i6. 2 loutny bez strun z XVII. stol.

17.    Sbírka klíčů a zámků (z těch několik klíčů gotických, a 1 zámek 55 cm dl., 34 cm šir.) a všelikého kování XVIII. věku.

18.    3 fcrmy na tlačení hostií.

19.    Tak zv. y)spanělská bota“ a hruška do úst z mučírny.

20.    Vypalovadlo na sudy s odznakem desfourským.

21.    Plechový kohout s věže jenšovického kostela, 38 cm široký. 28 cm vysoký, s prolamovaným letopočtem 1592.

22.    Pás, vyšívaný pávím brkem, lidového ornamentu.

23.    Míra trojboká, olovem obložená; na jedné stěně řezaná písmena: AMA ® VEREMA ® SIDLERIM ® 1777, na druhé: HIO EIP (klubko) EID (nádobka) HIE (nůžky a košík) EIF (žehlička) HIT; třetí s vyznačením míry.

25.    Zámek visací ve tvaru hodin, mosazný. Na předu rytý nápis: Russdorf den 22. Aug. 1514.

26.    Kamenný mlat; naleziště neznámo.

Před dvorem SOCHA SV. VÁCLAVA, slušně tesaná na konickém,.

trojdílném podstavci, o?:dob. s boku volutami, v předu andělskou hlavičkou. V rocaillové kartuši s festonem nápis malovaný:    HíDarlaroe urobug

ja nas. Z konce XVIII. stol.

Na schodech ze zámku k Jizeře ve skále primitivně tesaný výklenek

se SOSKOU SV. JANA NEP.

Rohozec Malý.

Schaller 318. — Sommer 209. — Čechy 292. —• Kudrnáč II. 56. —-

Listiny v arch. turnov.

Ok. r. 1640 postaven byl na pozemcích vsi Rohožce dvůr panský a nazván R. M. Potom stal se sídlem malého panstvíčka, jež opět r. 1686—1831 náleželo ke Hrubému R. Od r. 1834 drží zboží šlechtic z Ungru.

ZÁMEČEK na 1. straně v průčelí dvora, přízemní, nově moderní renaissancí vystavěný a vypravený.

MYSLIV NA, nyní byt úředníkův, opodál na kraji vsi, přízemní stavení 15-3 m dl., 8-90 m šir., průčelím do zahrádky, k zámku. Do zadu vchod v kamenném futře, s boků po 3 oknech, v předu kamenný vchod a po 2 oknech s každé strany. V nitru úzká chodba na skrz, a 2 světnice o 4 oknech, 2 a 2 s každé strany. Široká, odstávající lištová římsa podkrovní. Střecha vysoká, mansardová; v průčelí jejím zděný volutový štít vikýře; na hřebeni osmiboká zvonička (bez zvonu) s cibulovitou střechou a báňkou. Z polovice XVIII. stol.

Na silnici před dvorem SOCHA SV. JANA NEP., z pískovce,, na čtyrbokém, trojdílném podstavci, hrubě, ale slušně tesaná; napřed polovypukle sv. Florian. V polích dalších byly nápisy, ale zašly, čtitelný jest pouze letopočet 1778.

jí

A a B úvoz od Chutnovky do vsi Rotštejna, C fortna, D přední dvůr, E tesaný příkop, F ssuté schodiště, G—K, M skály, L cisterna, N nádvoří. 1—n sklepy.

JT

mi

ji

,x;

Obr. 141. Rotštejn. Půdorys hradu.

Rotštejn.

K v ě t y V. (1870) 68 (obr. od A. Levého). — S o m m č. 253. — Hrady 71. — Místo p. slov. 772. — Čechy 272. — Durych 145. —■ Šimák, Paměti o hradu Rotštejnu. V Tura. 1893. — Hrad Rotštýn. Histor. Rozhledy., red. A. Zavadil, roč. V. str. 51—59.

HRAD ve skalách, s tesanými sklepy, v horních ponebích z části zděný a kdysi z části dřevěný, založený koncem XIII. stol. od Voka z Rotštejna. Spustí již okolo r. 1434. Popis v Hradech i vyobrazení; půdorys sklepních částí na obr. H7«.

e r 242. — Pokrok 1879,

li

jjHjf

Sstft

i*!

turnovském:

Nálezy odtud v museu

•a

1. Kachlík z rudé pálené hlíny, prostřední, 19 cm vys., 18 cm šir. V průčelním poli zobrazeni jsou dva oděnci, držící znak. Erbovní znamení není však zřetelno. Z let ok. r. 1400. (Obr.142.)

Obr. 142. Rotštejn. Kachel (v museu turnov.).

2.—5. Čtyři úlomky kachlíků ze šedé pálené hlíny asi soudobé zc XIV. věku. Na prvním zobrazen je střed liché kružby gothické, kosočtvercové, rovněž ,na druhém tu však jen růžek. Třetí nese

r

>

a

m

m

I

H.................j

n

!í U

—} j*—j-4----lEZír

bií^Lzllzrií

!I

F

r

A

/

/

/

/

>%

s

M

"Obr. 143. a 144. Rovensko-Týn, Nárys záp., již. strany a půdorys kostela sv, Václava na Týně.

podobu běžícího zvířete, čtvrtý jen část zvířecího těla — Menších úlomků několik.

Hroty šípové a ostruhy.

Roudné u Frydštejna.

Bezvýznamná KAPLIČKA z poč. XIX. věku.

Rovensko a Týn.

Rohn 108. — S c h a 11 e r 70. — Sommer 369. — PetrMatoušek, Paměti města Rovenska. V Semilech bez d. (1895). — T ý ž, Z knih rovenských. Listy Pojiz. IX. 1895. č. 1 ad. — C e c h y 321. — H r a d y při dějinách Hr. Skály, aMístop. slov. 774. — Kudrnáč II. 57. — ČSPSČ. II. 64. —• E n d 1 e r 393. — Prousek v kresbách v museu turnovském a ve Z 1. Praze VIII. 1891, str. 45—46, Obrázky z Rovenska. — Matriky z r. 1680. — Pamětní kniha z r. 1746. —Čtyři městské knihy z XVI.—XVIII. stol. v archivu městském. — Opisy rozl.

listin v arch. turnovském.

Hradiště předhistorické na širokém polokruhovém ostrohu okolo kostela, nad stokem potoka Václavského a Kamenice či Veselky, jež je obtékají se tří stran.

fít\

Obr. 145. Rovensko-Týn. Rys presbyteria zevně.

Na Z. souvisí s planinou a jen zvýšený břeh mezi farou a býv. hřbitovem jeví místo válu; k S. skláníýse příkře do potoka, a tu lze sledovati zbytky dvou náspů okrajního a poč. příčního, k JV. sklon mírný o 3 odstavcích a březích, snad na místě valů;

na J. končí starou cestou v úžlabí od silnice k vodě. Místo hradiště (na parcell. č. 2013, 2014, 2019, 2020) souviselo druhdy přímo s býv. hřbitovem týnským, ted prorváno je silnicí dosti hluboko, jež hřbitov odloučila. Při kopání na S. válu nalezena vespod pův. žlutá hlína, pak vrstva kamení hlínou promíšená, svrchu černá hlína a v ní střípky doby hra-' dištní. Též v zahradách nalézají se porůznu místa neúrodná a kamenitá.

Soustavného výzkumu dosud nebylo.

Stopy sídliště v městě v ulici Růžové pod zahradou radnice; dosud nezkoumáno.

IjpžlySg:

MĚSTO, původně městeč-obr. 146. Rovensko-Týn. ko, připomínané poprvé r. 1407;

Profil odkapní římsy na    ,    „    ,    r TT -

kostele.    vystavené ve XIV. stol. na pan

ství Skalském na rovince v údolí pod starší osadou s farním kostelem Týnem; o čtverhranném tržišti,

Obr. 147. Rovensko-Týn. Řez vít. obloukem.

v- tp mp £Éi Mti

ki

.... -j

í 4 A

iE

!.ri

r£

Obr. 148. Rovensko-Týn. Vnitřek kostela sv. Václava na Týně.

z jehož rohů vybíhají ulice. Později splynuly obě obce pospolu.

CHRÁM SV. VÁCLAVA na Týně je budova orientovaná, z lámaného kamene, o původní presbytéři z 2. půle XIV. věku a jediné lodi XVI. stol., bez věže; k sev. boku lodi druží se stará sakristie, v průčelí novější předsíň a schodiště na kruchtu. (Rysy na obr. 118.—120.)

Vnější rozčlenění stěn činí opěráky, v lodi po čtyřech s každé strany, u presbytéře ze 6 zachovány úplně volné pouze 2, na J. a JV.,

Égggg|Eggj|

■Mil

asfesBí -¹ - /

Obr. 149. Rovensko-Týn. Profil žebra.

ji

■i

'I

mm

ímm

Obr. 150. Rovensko-Týn. Hlavice v presbytéři.

severní zakryty sakristií; všecky o 2 šikmých ústupcích, horní ústupek býval ostře usmyknut, při cpravě naposled r. 1899 zvýšením otupen.

U spodního ústupku původní přečnívající římsa, kosá, se žláb-kem na spodní ploše. (Obr. 146.)

\-A

■i

-■

fí.

mm.

It-

[_ LiObr. 151. Rovensko-Týn. Konsoly žeber u vítěz, oblouku v presbytéři.

U spodu celé stavby i se sakristií běží trnož, tesaný v mělký žlábek mezi 2 oblouny; u postranních vchodů lomí se v pravém úhlu dolů. Pod krovy sakristie zbyla původní římsa, profilovaná povy-daným hranolem, se žlábkem u spodu.

porušený):

Na záp. štítě lodi vsazena jest deska, do níž vryt nápis (z části

7 • 3 •

NEB DVOM MVOY DVOM MODLITEBNY NAZWAN BVDE WSSEM LIDEM DYE PAN BVOH • YZAIASS LVI CAP VERBVH DOMINI MANET IN ZETER NVM . A .

MICHAEL AQVILA

ZYOTAWE

Trojí vchod, s boků a v průčelí, barokního ostění, vede do nitra.

Ví

m\

V*" v

sA

Obr. 153. Rovensko-Týn. Řez ostěním sanctuaria.

é: i

mmi

Obr. 152. Rovensko-Týn. Sanctuarium.

Loď, ve světlosti 18-65 m dl., 12*36 m šir., rozčleněna po stranách 4 pilíři, osazenými hlavicemi a římsou, jež nese valený strop. U země běží nízký trnož, nyní 22 cm nad dlažbou, 8 cm široký, profilovaný mělkým žlábkem, hranou, pravoúhlým koutem a silným oblounem.

Vítěznýoblouk, gothicky lomený, v ose 8*8 m vysoký, 1*25 m mocný, 5-78 m ve světlosti rozpjetí, náběh oblouku v 5*02 m. Obě hrany usmyknuty a profilovány 2 žlábky, na jichž průseku hruškovitý obloun; dolů profil přechází v p a t k u ze 2 oblounů a prostředního žlábku, stojící na osmibokém podvalu, mělce žlábkovanou; spodek jeho zakrývá dlažba. (Obr. 147.)

Presbyterium (obr. 148), o stupeň zvýšené, dlouhé 9*30 m, šir. 7*20 m, zakončeno jest 5 stranami osmiúhelníka. Klenbu nese s í ť

c-

C‘

ggg

.čí

01?

<*

(r

Obr. 154. Rovensko-Týn. Býv. malba v okně chrámu farního. Kreslil Jan Prousek.

Oj

>)

c%\

gis

111H Hi li)

Obr. 155. Rovensko-Týn. Okno v presbytéři.

Obr. 156. Rovensko-Týn. Okénko sakristie kostela týnského.

Obr. 158. Rovensko-Týn. Křtitelnice, nápis. (z. řádek omylem větší.)

®®    f reutort mi*&sin§    imufniH t \uw$ ooorípf    i    stu

t ajaausuí$ troufl® utd 1 s$dí iu iiraar ® uraioor $ o tana tulii aBurt

~r

žebrová, tvořící křížové pole a pětipaprskový závěr o 2 okrouhlých hladkých svornících.

Žebra (obr. 149.), mocná, energického hruškového profilu vybíhají v úhlech při vítězném oblouku z k o n s o 1,

BBSStÚWj

ega

Obr. 157. Rovensko-Týn. Křtitelnice z r. 1575 od Jana z Hradce.

tesaných pitvornými hlavami lidskými, v ostatních rozích z p ř í p o r; přípory 5-53 m vys., o-2 m v prům., polokruhové,

Obr. 159. Rovensko-Týn. Značky na křtitelnici.

hladké, spočívají na podvalu osmibokém, žlábkovaném, nesoucím patku (ze žlábku mezi 2 oblouny). Hlavice přípor ozdobují růžice a listy, vyjímaje zadní levou, vytvořenou z oblounů a žlábků. (Obr. 150. a 151.)

V p. oltáře ve zdi sanctuarium, v rámci dole pravoúhlém, nahoře vybíhajícím v gothický oblouk proláklý s fiálou, jejíž kytka chybí. Kamenická práce z pískovce, i-86 m vys., 1-5 m sir., profil ze širokého žlábku mezi 2 nestejnými oblouny; na hraně oblouku svrchního 8 žabek. Původní mřížka z prolamovaného plechu. (Obr. 152. a 153.)

O k n a v presbytéři 4, nestejná. Ve vých. závěrné zdi okno podvojné v pískovcovém ostění, špaletované, široké vnitř 1-26 m, v špaletě vnější 1-85 m, vnitřní 2-12 m. Kružbu tvoří střední prut a v závěru jetelový čtyrlist uprostřed kruhu. Okenní malba, hlava Kristova, r. 1886 rozbita. (Obr. 154.) —V pravé kosé stěně okno obdobné, ale na vnější špaletě jest ostění opatřeno širckým žlábkem, a listy kružby jsou hrotité. — Jižní okno potrojné (obr. 155.), šir. vnitř 1-5 m, v ostění špalety žlábek; šířka žeber 12 cm\ v závěru kružby kruh, členěný 2 kolmými vlnovkami — V levé zdi okno podvojné, široké i-ii m vnitř, špaletované, v kružbě čtyrlist. — Při opravě r. 1899 vnější dolní špalety prvotně strmé jsou vyvýšeny a tím strmost zmírněna.

Okna v lodi, po 8, jsou 1-24 m šir., podvojná, špaletovaná, 1-85 m v parapetu. Oblouk špalet vně hrotitý, vnitř polokruhový; kružby pozdní go-thiky jen ve 4 (kříž z plaménků dvakrát, ellipsa, kruh); v ostatních upraveny byly r. 1886 stejně z porfyru, v kruh a čtverolist vepsaný.

Okénko v sakristii pravoúhlé, vys. 40 cm, šir. 1-20 m (obr. 156); nově rozšířené.

Kruchta spočívá na sloupcích toskánských 2-17 m vys., postavených po 4 ve 2 řadách, překlenutých klenbami křížovými.

Kazatelna na toskánském sloupku z pískovce, vysokém 1-90 m. Poprsnice osmiboká, členěna jen římsovím a pilastry.

Křtitelnice (obr. 157.) i-ii m vys., hoř. obvod 2-35 m, cínová, obvyklého tvaru na 3 nožkách, anděly zdobených. Na kotli řada polo-vypuklých postav apoštolů a Krista; kol hoření obruby nápis. (Viz na obr. 158.)

Na boku dole znak smiřický a valdštejnský, sdružené páskou s letopočtem 1575. Nad znaky vryta jsou písmena G • SZ • S a E * Z • W. (Jindřich Smiřický z Smiřic, Eliška z Valdštejna). Značka na obr. 159.

Kropenka zazděná v již. vchodu, z hnědého mramoru, obyč. rázu paprskové lastury. Na horním kraji vyryté litery: ID 1639 DM.

Portál do sakristie, 2-20 m vys., šir. 1-40 ve světlosti, tesaný: (Obr. 160.) Ostění 28-5 cm široké, profilováno jest jemně spárovitým žlábkem, hruškovitým oblounem, a mělkým žlábkem, vyhloubeným v desce. Nahoře zavřeno rovným povalem s náběžníky. (Obr. 161.)

Náhrobek z pískovce, (deska z bílého mramoru), v choru po levé straně, 3-83 m vys., 2-30 m šir. v bohaté, členěné architektuře renais-sanční. Attiku, nesenou sloupy, zdobí allegorické sochy, vnitř ležící genius s nápisem na pásce: hodie mihi cras tibi.

11S

Obr. 160. Rovensko-Týn. Portál do sakristie.

018

SgSSpx

V. '.    • -V “í

mi

jmĚĚŘ

rW

L&fJř-\thx*Li ■TTáňSk.^Mtt

II

w.

4-=

US

Hpi?:

r~

li

II

?.

ms

.

H-:    • .    ;

> ' .. &

Obr. 161. Rovensko-Týn. Řez ostěním portálu do sakristie.

Na vlysu deska s nápisem:

%tíí)a. 1.5.6.9. 1$) neběli ro íjob slaumtj ujjítrfpssrm $ana Hrrjsía Bmrfel Bro^ný $an JBart Qfhnbnnřl ^mirfpcřtý j    a na ^kalíar^

a íuío tjefjn ©trio gsjí podjaroam) pe^ojto bussp $an Buf} rarj mtlosfiro být

Pán v plném brnění klečí, modle se před krucifixem, vedle andílci. U nohou v levo leží přilba. Podstavec náhrobku zdobí polotesané postavy geniů, držících erb. (Obr. 162.)

li

-i

/i

i-

I-*

&S!

V-i

~vř: \

Lá

ďi

atis

rsťi

SIS

MÉ

tíá

■«*

I- :4 m

; i.<|#

Obr. 162. Rovensko-Týn. Náhrobek Jindřicha Smiřického ze Smiřic z r. 1569.

Náhrobnídeska, na jižní vnější zdi lodní zazděná. Nad deskou lebka a nápis pod ní:

Mfja BojÉifjo 1694 bne • 12 * 9bris Baí; BDflmofyunj . . . . k Jrae roeřne jšlaroe Hana JlarjTjjíjo Bola* na ^aupeba a Bpaín Bábntfjo ra    Boraenfhu

projírebkent 4?mrfi poraoíaít gefí Bacil, kfcri^ío

máge rosím ]roEf;o 78 Ieí J$ íimfo i?roEÍEm Jb rnj-lattčtl a fufo Mo gefjo na 4 lokfE ob fsfo $bi íu hbEp rob Ifolanotojln; ma ^ofjřbrjroati Bařjraba ub obpočtroagE ÍBeIeIbIjo pnájobu Brijía p.

^aubcB Mimydj y Wiúmyú) ocBkaraaít romfg

Bufj milofrbnp roJjBm rošrmjm buJJiĚkam

Klárou nBĎBjříau a HEÍnm obpotiraani ro ^smi

ÍEifjřiB při íBjřmjBnt pak Babojí a mtíojl Bar baft

3a íu Isfim ro fjroĎB íomío: kbo pak kolpto gbsJJ fubg. ..

íoío poptaroags gakkoltio gjrr bmfj jbrarosfro janEdj jajs

^roBÍa jIe^o pros ja nas Bofja roEliŮBřm

Oltář hlavní r. 1904 odstraněn a nahrazen novým gotickým od Bušků z Husy. Starý byl přenesen sem ze zrušeného chrámu kláštera Pavlánského v Praze; dovedné práce truhlářské, barokní, z první polovice XVIII. stol. Postranní sochy sv. Vojtěcha a Prokopa v nadživotní velikosti, zlacené, dobře řezané. Uprostřed před obrazem socha sv. Václava, menší, barokně prohnutá, práce hrubší.

Obraz sv. Jana Nep. v rámu podélném, nahoře obloukem zakončeným u pat lomeným, potmělých barev; připisují jej Brandlovi. Výška 3-95 m, šířka 2-38 m. Rám obstoupen je 5 řezanými andílky, nesoucími odznaky života sv. Jana.

Cínový kalich prostý, 18-09 cm výška, 8-5 cm průměr.

Konvičky cínové se značkou:

(Obr. 163.)

Obr. 163. Rovensko-lyn. Značky na konvičkách.

P a c i f i k a 1, dobré práce rokokové,

29 cm vys., 15 cm šir., stříbrný, pozlacený; ozdobený námětky tvarů lasturových a lžícových, stříbrnými.

Kříž, stavěný při pohřbu na rakev. Krucifix z mosazného plechu, jen poloviční, ale slušně tepaný. Výška 37 cm, šířka 18 cm.

Zvonice v jz. rohu někdejšího hřbitova, sroubená z trámů, dole osmiboká, svrchu čtyřboká. (Obr. 164.)

Zvony nevisí, ale stojí hlavou dolů, zvoní se šlapáním.

1. Východní. Prům. i-io m, výška 75 cm. Nápis kolem koruny: LAVDATE DOMINVM TINNITIBVS LAETIS CANORI CYMBALI HVNC CVNCTO LAVDENT QVAE TRAHVNT VITALIS AVRAE SPIRITVM • PSALMVS C • I •

Na dolní obrubě: MARTINVS SCHROETER ARNOVIENSIS ME FECIT 1630. ■— Na druhé straně relief Ukřižování, letopočet 1630 a znak Rovenska.

2. Střední: Prům. 1-29 m, výška i-68 m; ozdob, renaissančními pasy při koruně i věnci. Nahoře opis: LAVDA DOMINVM ANIMAMEA, LAV-

vr

s

I'

4

i

í»

Šč?' Wí

IPxráSP

ttfi&ásBŠŽŽ&V

ij

_ ’>W|Í)

M '    ••'/ !

iř*

• )xuh f«:a.

ys: yži u

'. í

:

| 1

1

|

!

Ií

p

Ií

f,

Mm

l ;

íll

k

■iiV V

MÉŠP?

;

■X

i-

,V^

&

*

X

i

vc

fFi

i

:i;

ií

tas

Kaaťži

g ' ■ p >

:2%s

¹ 33

í ffi

V i li

gj

<■•

hfl

||ÍŠSÉ1ÍÍ|

®jx

,-fM

aaií

írfrMx

iV

1

. ‘ ■■’ v * y.V,-. ■....."

z

.

I

JMf \l

lapni fe ty 3*^

^3.;.\ . T^WfctaJN*.

HS&fe

mi

K«..

pp*f

'X

Skx

Hra

£fc

X,,. ' ^

SIIP^

&

■w——    , x Jx „ ,^*ř

;*- iéÉMĚÉĚwízď'' ‘^Sm\

áill

<«*& m

f

Mfí?

|S«

■

'í^s!

~~ ~'r$ssá.

:xfeJX

w

-

vĚfáň

PS

[;;

„ /

Kgj

stas--¹- -j, r

1

E

?

gpra.

:

5;

ÍÉSkí

!

XSÍÉÉ;

*#»«

Mi

áfiS&i

':*'

™ W

, . -. ■

f.

r ■

1 5

¹

Obr. 164. Rovensko-Týn. Kostel, zvonice, zvony a erb. (Kreslil J. Prousek.l

DABO DOMINVM QVAM DIV VIXERO LAVDE CANTABO DOMINO DVM HEIC SVM • 1630 • PSALM • C • 46.

Uprostřed: Ukřižování, na druhé straně znak Rovenska.

3. Západní: Prům. 85 cm, výška 59 cm. Nápis kolem koruny: LAVDATE EVM IN CYMBALIS BENE SONANTIBVS LAVDATE EVM CYMBALIS IVBILATIONIS • PS • 150.

Uprostřed pečeť Rovenska, nad ní rok 1639.

cz ■

z*

Obr. 165. Rovensko. Náměstí a byv. radnice.

RADNICE na náměstí z r. 1803 shořela r. 1904. Byla stavení jednopatrové, o lomeném průčelním vysokém štítu a s hodinovou věží na hřebeně. V průčelí o třech trojdílných oknech v prvním patře, ve štítu nahoře uprostřed okno podvojné, nad ním tesaný znak, ležící laň. Zevnější výstroj z doby empiru. (Obr. 165.) Po ohm zřízena budova zcela nová, renaissanční.

Pečetidla městská a cechovní na obecním úřadě:

1.    pečetidlo kruhové, stříbrné, s obloučkem na rubu pro řetízek; na rubu i na obloučku mělce ryté, 30 mm v prům. Na líci v kruhu, ale doleji znak: laň vpravo ležící; zbytek kruhu vyplňují rozviliny a ve výkrojích erbu hvězdy. Na soustředném kruhu, uprostřed dvou koncentrických věnečků opis: : : PE : MI ESTA x 1645 : ROWENSKA • NA • KM • — Na štítu erbovním nad znamením: : ObNO : 1782. (Obr. 166; 2a nové, 2b staré.)

2.    Pečetidlo kruhové, stříbrné, s obloučkem (obr. 160, 1) v zadu pro řetízek; na rubu i na obloučku rytý prostý ornament rozvilinový.

ptsfl

^yv r ;• * : h. 'M

V-A v ^T^'

W^m

Trs!

kv

SÉSr

Rp

6'*.***

Sj§; v . i

*©$

SřJwSa

^1

V; vvjji

■ ' v -*

'•Vrt?

*-sr«

■KT|

fyiših

fix-Iiii: i-

fee..

V? i

. - A-.-í

•r.

|É8®

<?Ai:[Xb

•W«tl!«^

.r;

Obr. 166. Rovensko-Týn. Pečeti městské a_ccchovní.

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Turnovský.

IO

14Ó

Prům. 38 mm. Uprostřed v kruhu týž erb, kruh mimo erb vyplňují růžice a ratolesti. V mezikruží mezi úzkými věnečky opis: SIGILLVM : CIVI-TATIS : ROVENSIS : SVB : KAMIEMIC x 1645 x (sic!). Na erbu shora: DE : NOVO 1782.

3.    Pečetidlo oválné, mosazné, v dřevěné násadě. Prům. 28 mm šířka, 34 mm výška. Uprostřed štít s erbem. Na okraji opis: ST : ROWENSKO • UTK : KAMENITZ (sic). Z hrany XIX. věku.

4.    Pečetidlo bronzové, kruhové, prům. 32 mm. Uprostřed štít dole zaokrouhlený, rozčtvrcený; v polích odznaky: podkova, kolo, soudek, zámek. Kruh mimo štít vyplňují spirálky. Opis: ^ PECZET • TECHV O CZTIR : RZEMESL • W MIESTIS ROWENSKA • Z konce XVII. stol. (Obr. 166, 4.)

5.    Pečetidlo mosazné, kruhové, 32 mm v průměru. Uprostřed barokní štít, ověšený přímětky; v něm kolo, pletenka a perník. Opis: MIESTIS * ROWENSKO * POD * KAMENICZI. — Z XVIII. stol. (Obr. 165, 5.)

MR ’

6.    Pečetidlo olověné, kruhové, 33 mm v průměru, na okraji silný věnec, v poli středním pletenka a dva bochánky, vedle nich písmena (t. j. cech pekařský městyse Rovenska). Asi z konce XVI. věku. (Obr. 166, 6)

7.    Pečetidlo oválné, 37 mm na výšku, 32 mm na šířku. Uprostřed pod korunou odznaky brusířské, v mezikruží nápis P : K P B. (= Pečet kunstu poctivého bratrstva). STAIN • • MIESTA • ROWENSKA - 1746. (Obr. 166, 7.)

8.    Pečetidlo okrouhlé, 34 mm v průměru. Uprostřed pod korunou znak tkalcovský (3 člunky), anděly držený. V mezikruží (vnější je věneček) PETZET CECHV TKALCOWSKEHO MIESTIS ROWENSK POD KAMENI. V štítu letopočet 1648. (Obr. 166, 8.)

U p. Ant. Medka pokladnice cechu tkalcovského, zelená, malovaná, s nápisem: ílaío J^oídabmcje gejí rotjíjoíoraena Baldabern a ^moobern : JdarJJgd; (Ejet^mtfírtt Hana Barafka áTobiap Borfgnka íkablcorofkEljo a geff banmmna k numjjgmu ^orfabřur fef;o£ Bfetnrsía. W. S.

Poč. XVIII. stol. — 3 m vys. 1 y₂ m š.

Tamže korouhev cechu z r. 1842, bez žerdí, z modrého sukna, s obr. P. Marie a patrona tkalců, mal. od Jana Suchardy, kříž kovový prolamovaný, ro8 m X 67 cm, mimo korouhev.

U p. Hejduka v č. 76 prostá truhlice nár. gardy z r. 1848.

U sl. Kasanovy v č. 160 vykládaná skříň, orn. ptačí, z 1. půle XIX.

století.

t j I Hojnost skříní a truhel malovaných lidového vkusu.

bi Před radnicí SOCHA P. MARIE barokní XVIII. stol., na novém podstavci z r. 1845 od Jana Zemana ze Žernova. Na cestě k nádraží SOCHA SV. VÁCLAVA z poč. XIX. stol. na podstavci téhož ka-menníka z r. 1851.

Roveň Dolní a Horní.

B o u š k a 1. c. 41.

Nálezy střepů a bronzů dle sdělení učiněny před lety na poli, ale zničeny

V Dolní Rovni býval DVŮR a zemanské sídlo, v XVII. stol. střed manského zboží, nyní jen selské grunty.

Semín.

Hrady 79. — Čechy 347. — Místo p. slov. 796.

Někdy tvrz vládyk ze Semína a ves, od XVIII. stol. pouze dvůr. Z TVRZE, jak byla opevněna, pouze 2 rybníčky na Z. pode dvorem, -o místě jejím se neví.

Skála Hrubá.

Rohn ni. — Schaller 53. — Sommer II. 361. — H e b e r, Burgen II. 101 a zvi. otisk Die Burg Gross-Skal in Bdhmen. Topographisch histor. und romant. geschildert von F. A. Heber. Prag. Medau. Bez data. 63 str. — H r a d y 44. — Místo p. slov. 799. — Čechy 311. — Durych32ad. — Prášek. — Turnovský, Putování po vlasti, str. 26. — Můller, Bad Wartenberg auf Grossskal. Pr. 1858. —- Světozor III. (i869), Lázně Sedmihorské, str. 244.; XII. 378; XXL 486. — Pryl, Vyskeř a okolí u Hr. Skály. V Turn. bez d„ — P r y 1, Průvodce českým rájem. V Turnově. Bez data. — Š i m á k, Příběhy města Turnova. — Ottův Slovník Naučný. — Endler 390. — B a r e š 75. — Pokrok 1879, č. 197. — Čech 1891, 10. října. — Rozl. výletní listy. — Zápisy v DZ. a v jiných archivech, ops. v Turnově.

Hrad vystavěl ok. r. 1350 Hynek z Valdštejna. R. 1371 pp. z Pardubic, 1395 Petr z Vartmberka, r. 1406 biskup litomyšlský tu vládli; od r. 1416—1456 pp. z Jen-štejna, po nich Zajícové z Hazmburka, po r. 1492 Svojanovští z Božkovic, od jejich věřitelů po r. 1512 skoupil vše Sigmund ze Smiřic (j 1548). Ze Smiřických vládl zde Sigmundův syn Jindřich (j 1569), vnuk Zikmund (J 1608), pravnukové Jaroslav (■f 1611), Albrecht Jan (j 1618) a slabomyslný Jindřich Jiří (f 1630). Zatím však statky ujal jménem poručenství Albrecht z Valdštejna. Rodu Valdštejnskému zboží zůstalo i po katastrofě chebské, i vládl tu synovec vévodův Maximilian (j 1655), a syn jeho Ferdinand Arnošt (j 1656), pak Arnošt (f 1708), Frant. Josef (f 1722), Jan Josef (j 1733), Frant. Josef Jiří (J 1760), Emanuel Filibert (•} 1779), Karel Josef (j 1814) a Frant. Adam; tento r. 1821 prodal panství Janovi Lexovi ryt. z Aehren-thalu, jehož rod, zatím baronisovaný, Skálu dosud drží.

ZÁMEK (půdorys u Hebera) na vysokých skalách, přestavěný ze starého hradu po ohni r. 1710, a nově v r. 1859, zevně slohem novogotickým, takže ztratil starý ráz.

Z původního OPEVNĚNI zbývají dole SZ pod zámkem v t. zv. Myší díře, kudy nahoru stoupá se po tesaných schůdcích v sluji, vřezy po veřejích branky a po trámech, jimiž přístup byl zamezován. Na vých. straně dole spatřuje se stará cesta, místy do skály tesaná a vedle ní kus

>É

š.

/,

$?

-fcf;

i#;*

4 -í..

v-*

r«k

rxa£j

-‘fcSak.^jsžčSt,

i ni

mt

ULl

.Z'.,    ' -

4gsflSU,,. „

Obr. 167. Hrubá Skála. Záp. křídlo zámku z nádvoří.

jizby s výklenkem. Nahoře, JZ. od zámku ční ještě skála ,,Pra-chovna“, kde při kopání přichází se na základy věže; jamky po trámech ukazují na ohrazenou cestu sem.

KOSTEL SV. J OSEFA na prostranství před zámkem, nový, vysvěcený r. 1812, 13. října, neorientovaný, prostým slohem pseudo-

Památce

gothickým. Na mramorové desce, vsazené do zdi po straně epištolní jest vtesán nápis;

KARLA JOZEFA HRABĚTE WALDSTEINA WARTEMBERGA

c. k. komorníka a Generálová Majora.

Co křesťan, lidumil a wlastenec skončil on neuhonny žiwot swůj w ssedesati

letech wěku dne 17. Března 1814.

Popel jeho odpočiwej w pokoji w tomto od něho wzdě laném chrámu.

Tu památku bratrská láska gemu postavila. 1815.

Na zděném mostě, přes propast obloukem vedoucím, k předzámčí dvěsochyv nadživotní velikosti, barokní, hrubé, ale dobrých poměrů, v právo sv. Floriana, v levo sv. Vavřince.

WS

i.

lvi

IP

i ’’

íív1

Obr. i68. a 169. Hrubá Skála. Sochy sv. Floriana a Vavřince na r. mostě zámeckém.

Na prvním dvoře v SZ. rohu stavení do úhlu, v něm dole konírny, nahoře byty. Odtud most na druhé skalisko, přes někdejší příkop, zdmi opatřený. Ve skále jamky po starém, dřevěném opevnění, na vých. mostu tesaný výklenek v rámku barokním, kdež byl asi nápis.

Zámek v půdorysu lichoběžníka, jehož kratší, rovnoběžné strany jdou od severu k jihu; jižní stěna je nejdelší, při severní pouze na západě je stavení; ostatek pouhá zed. Stěny zevnější spadají namnoze na bokv skal, takže vnitř zámek je nižší nežli zevně.

ř’

■*7

rv-

.ry*

-O

mi

m

■i

saJř.

\. -

mm

kVl

j^rr‘

«jďrí* 7

%&

íS

V TT •

Šr4r~í 'f

L_i

5(«

s*

Fím

v~ -5

Vj

Ra

asi'’*

Ty

-.*•

| 1 vf<l

'.v i-

—'.^dercTi.

Obr. 170. Hrubá Skála. Severní díl záp. stavení zámeckého.

Skládá se ze tří stavení, souvislých pospolu, ale patrně odlišných: východního, nízkého pod 1 patro, založeného v obdélníku, jižního, dlouhého, jež asi ve 2 pětinách se mírně lomí, dvoupatrového, a z á p a d-n í h o, jež má rys do pravého úhlu i ke straně severní, a tu objímá i věži, nově vyvedenou na starých základech r. 1859.

Východní křídlo zabírá dole chodbu, kuchyni, spíži a jiné domácí místnosti, mocně klenuté, pak zadní schodiště k vestibulu. Nahoře jest

osm větších i menších místností, a v rohu již. výstupek, do něhož zasáhala zrušená kaple P. Marie (Rohn udává sv. jizbička a točité schody do zahrádky.

Fab. a Šeb.); nyní je v něm

jt

m

aémi

\m

3:

r ibf*

li P

! Jo

11

Jižní dlouhé křídlo má v západní třetině vjezd, z něhož v právo vede přední schodiště do hořeních prostor. V přízemí za schodištěm jsou klenuté sklepy, někdy z části otevřené do nádvoří podsíněmi, v právo klenutý byt klíčníkův. V prvním patře od schodiště jdou chodby, v levo při stěně vnitřní, v právo při stěně vnější, tu až na konec stavení, kdež příčkou lomenou vchází se do vestibulu ve východní budově.

li

Z chodeb jde se do obojí řady panských pokojů, na právo položených do nádvoří, na levo vně.

V druhém patře j sou byty služebnictva.

Na zevnější zdi pro-kmitají sem tam stopy s g r a f f i t.

Křídlo severozápadní jediné zachovalo starší ráz z půle XVI. stol. a to ne všude.

Obr. 171, Hrubá Skála. Kamna v zámku ze XVI. stol.

Je pod dvě patra, ale nižší, než budova jižní, takže schází se sem točitými schůdky v rondelové vížce, vstavené do jz. rohu nádvoří Dole jsou klenuté sklepy, prádlo a j. místnosti; odtud v sz. rohu vede tesaná šije schody lomenými do čtverhranu, dolů do skály k vězení, úzkému,

zavřitému výklenku se sedátkem. Do nádvoří stavení otvírá se otevřenou chodbou na silných pilířích v prvním patře, vlaskými arkádami na štíhlých sloupcích v patře druhém. V severním úhlu dvojice starých komnat nad sebou. První, u schodů, klenuta je valeným stropem do polokruhu, z něhož sříznuty jsou 2 páry lunett, větší a menší. Druhá v rohu sz., podobně klenutá, .jenže lunett jsou páry tři a stejné. Hrany lunett obloženy jsou profilovanými pruty, střední obdélník rozdělují pruty ve dva čtverce za sebou, rozčleněné křížem a centrálním čtvercem menším. Komnaty v druhém patře mají pruty dělící ozdobené stuccovým stilisovaným ornamentem.

r?

ivw

Usát:

Obr. 172. Hrubá Skála. Kachel z kamen (d).

Staré malování stěn i stropu je nahrazeno výzdobou novou.

KAMNA v t. zv. rytířské síni, pozbyla nyní dřívějšího tvaru a zmenšena jsou o polovici. V nynější podobě jsou věžovitá, o spodu čtverhranatém a svršku osmibokém, římsou odděleném, jejž kryje nová cibulovitá kupole. (Obr. 171.)

Spodek má výšky 73 cm, m cm šířky v průčelí, 63 cm v boku. Průčelní stěna skládá se ze tří řad kachlíků, vždy po pěti v jedné řadě; kachlíky jsou čtvercové nad sebou, 19 X 19 cm, v každém vyhloubený kruhový medaillon, v medaillonu plastické poprsí. Rohové úsečky vyplňují trojlisty.

Okraje polévány jsou zeleně, úsečky v rozích modré, lístky v nich bílé. Půda medaillonů jest jasná žluť, obličeje mají barvu pleti; ostatní části kryjí barvy pestré, ale vždy jiné, i na stejnorodých kachlících.

Figur různých na kachlících jest devatero:

a)    Muž kadeřavý, v plnovousu, v právo hledící, v nádherné . šubě. Se stran hlavy písmena OH I • K.

b)    Antický žoldnéř, v přilbě, s dlouhými kníry, v levo hledící.

c)    Ženská hlava v antickém účesu, s jehlicemi ve vlasech, v právo hledící.

Obr. 173. Hrubá Skála. Kachel z kamen (g).

d)    Dáma v honosné výstroji, s kloboukem na hlavě, v levo hledící. V půdě písmena MAR RON. (Obr. 172.)

e) Dáma se zavitými vlasy, v právo hledící.

/) Kmet dlouhé brady, v chocholaté a korunované přilbici, v právo

hledící.

g)    Muž v plnovousu, dlouhých knírů; na hlavě biret bez peří; v právo hledící. V půdě písmena GL IF. (Obr. 173.)

h)    Dáma v antickém úboru, se zlatou ozdobou v účesu, v levo hledící. ch) Dáma v levo hledící, vlasy má v síťce, široký klobouk, na límci

zlatý řetěz. V půdě litery 81 KOP.

Spořádání na stěně průčelní jest y obrazci tomto:

a b a c d c e a f b g n b c ch.

Poboční stěny mají při svislých krajích po třech úzkých kachlících pod sebou, vys. 19 cm, šir. 10 cm, vyplněných pestrými maskarony. Prostřední figurální kachlíky, téhož tvaru jako průčelní, jsou spořádány takto:

na levo: c b

na právo: f d

na levo e

Na zadní stěně vybývá s obou stran po třech kachlících pod sebou, na právo f

ch

Od střední části zadní plochy postupuje pokračování podstavce ke zdi, téže výšky, 3 kachle široké, 1 y₂ cm v boku hluboké. Boční kachlíky v právo jdou v pořadí ch, v levo a

Poloviční kachlíky jsou na levo maskarony, na právo zlomky me-

daillonů.

Horní plochu zádi vyplňují kachlíky f g ch

ch g b

Nad zád ve stěně vystupuje 6 kachlíků téhož tvaru.

Spodní půli kamen zakončuje svrchu vlysová řada z podélných kachlíků, 20 cm dlouhých, 8 y₂ cm širokých, na nichž viděti vypuklé, nahé amoretky, proti sobě ležící na kolenou, svázané pospolu bílou stuhou na šiji. Na hranách běží ozdoba ze stočené šňůry. Na zadních rozích nahoře jsou sříznuté plošky, na nichž bývaly nasazeny erby.

Horní osmiboká půle kamen ustupuje na silné římse dovnitř o i¹^ cm. Průčelní stěna vyložena je třemi řadami kachlíků nad sebou, v každé po čtyřech, kachlík 18 cm šir., 32 cm vysoký. Plochy na hranách mají po 1, na bocích po 2 v každé řadě. Každý kachel zpodobuje polokruhový výklenek a v něm tančící párek; jest patero různých variantů. Pod každou

•I

v<

5* @OI

•řj

-1

'!

rai

,•

>L

■i

4/

li

•I

I)

i ..ri

II

if.

ne

Ví

# li I

•\ Pf

•r&k

wtssm

: m

if#J 1

t li ■, IV I si

.r

1* A. ■

iD\

3 i U O:

iro*1

unraoa

'JSUJ

li

♦/

ti

/•

ťjy

l*«3m

Obr. 174. Hrubá Skála. Kamna v zámku, horní díl.

skupinou je bílá ploška a na ní převrácený akrostich 3IWCI/A, t. j. verbum domini manet in eternum. Kraje kachlíků a vršek výklenků zelené, rohy bílé, půdá žlutá, tělové části barvy přirozené, roucha pestrá. (Obr. 174.)

Zadní stěna složena jest jednak z kusů obdobných, jednak z úlomků, jednak ze 3 kachlíků, na nichž vyvedena je poloviční postava dámy v bohatém kroji a v širokém klobouku. (Obr. 176.)

Hořejšek kamen pod bání tvoří jediná řada kachlů 18 cm zšíří, 20% cm zvýši, celkem 16. Činí každý podvojné okno, z něhož vyhlíží v právo pán,

v levo dáma v bohatém šatě, opírajíce se o vyložené koberce. (Obr. 149.)

:*g5^šr<J

~ (*■ *

\WmW

^ li / *7 * <:> \_

& „''

Celek, od podlahy k římse 2 -79 m vysoký, je zdařilá práce hrnčířská z I. třetiny

XVI. věku, původu patrně míšeňského.

!UtV "ř ' *"

Obr. 176. Hrubá Skála. Kachel z kamen

Tytéž kachlíky jsou i na hranách i na bocích, avšak mimo ně i jiné. Na pravém boku dva horní pravé kachlíky zobrazuj í vousatého žoldnéře v přilbě, s taseným mečem v ruce; levý dolní v rohu ženu držící v rukou nádobu a levicí opírající se o komolý sloup. Levá zadní hrana má v nejdolejším kachlíku postavu se širokým taseným mečem, u jich nohou znak míšeňský a saský. V pravé zadní hraně na dvou spodních kachlících jeví se lanc-knechti.

1'

tú

i.

A'

fm

í

•i

Js.--’

Obr. 175. Hrubá Skála. Kachel z kamen.

Ve skříni v komnatě 2. patra pod věží několik nalezených ZBRANI: sekera bra-datice, řezem porušená, nalezená pod Vald-štejnem, rožeň železný, násady šroubově točené, hrot kopí, uprostřed o hřbetu zvýšeném, hrot sudlice, plochý, uprostřed mírně sesílený, železný prut, 50 cm dlouhý, ohnutý, hrot šípu s tulejkou, 3 hroty prostých šípů, dvě železné koule střelné, v průměru 4 cm a 6-5 cm.

Z novější doby chovají turychtářsképrávoa několik zbytků granátů a dělových střel.

V knihovně 4 halapartny novějšího rázu, hladké, kované, bez ozdob

i značek.

OBRAZY, a) Podobizny, dílem kopie XVII.—XVIII. stol., v t. zv. rytířské síni.

1. Výš. 127 cm, šíř. 85 cm. V oválném výřezu poprsí muže, oděného v rudý plášť bíle podšitý, v bílém krajkovém límci a černé allonžové vlá-sence. Na hrdle visí řád zlatého rouna. Dole nápis:

Illustrissimus ac Excellentissimus Dnus Dnus CAROLVS FERDINANDVS

Sacri Roma

ni Imperij Comes de Waldftein et ipse Aurei Velleris Eques Sacrae

Caesareae Maj: Intimus Actu-

alis Confiliarius, Camerarius, et Supremus Hasreditarius Dapifer in Regno

Bohemiae nec non

primům Viduae Imperatricis Eleonorae Supremus Stabuli, tum Aulae Praefectus

ac tandem Cae

saris Leopoldi fupremus Camerarius, et in Angliam, Poloniam, Hollandiamque Plenipotentionarius Legatus, Obijt ,,9,, Aprilis Anno 1702

2. Obdobný tvar i velikost. Poloviční postava rytíře v brnění, ozdobeném na prsou maltézským křížem, v allonžové vlásence. Nápis latinskou minuskulí:

Illustrifsimus ac Excellentissimus Dnus Dnus FRANCISCVS AVGVSTINVS

Sacri Romani

Imperii Comes de Waldftein, Primus Ordinis S: Joannis Hierosolymitani

Magnus Ballivus, Denum

Aurei etiam Velleris Eques, Sacrae Caesareae Maj: Intimus actualis Confiliarius,

Camerarius, nec

non Praetorianae primům Hastatorum deinde Equitum Turmae Praefectus,

tandemque

Supremus Aulae Mareschallus, Obijt ,,11,,Augusti Anno 1684. —

3.    Výška 76 cm, šířka 58 cm. Podobizna mladé dámy, v svrchním rouše černém, spodním bílém.

4.    Výška 107 cm, šířka 90 cm. Postava po kolena, dáma oděná v roucho svrchní černé, žlutě podšité, spodní šedozelené. Kol šije nese bílé okruží, na hlavě perlový vínek.

V    horním levém rohu erb valdštejnský, o čtyřech lvech v touž stranu obrácených, pod ním slova: Johann Herr von Waldstein.

V    pravém rohu nahoře erb ronovský, s nápisem: Johannes Herr von Ronow Vater, vedle erb kunštatský pod knížecí korunou, s nápisem:

Elisabeth von Kunstatt, Mutter Schwester Konigs Georgii Podiebradii.

pod nimi opět erb, ostrví hnědé na bílém(!) a nápis

Magdalena Krzinetzkin von Ronowa Gemah--lin Herrn Johannis von Waldftein, mit welchen fie 33 Kinder erzeiget hat, Sie ware eine Tochter Elisabethae von Glatz und Kundstadt, Konigs Georgii Podiebradii Schwester, und Johannis Krzinetzky von Ronowa fo einerley Famili mit der Berkischen ift.

5.    Výška 68 cm, šířka 57 cm. Podobizna neznámého, mladého muže v černém brnění.

6.    Výška 105 cm, šířka 98 cm. Poprsí rytíře v plném odění s přílbou třímajícího prapor. V pravém rohu nápis:

Diese von einem Wartenbergischen Grab-Stein genomene BildniB ist des Herrn Zdenko Ralsko Herrns von Wartenberg abbildung, welcher das Schlosz Waldftein bey Turnau erbauet; nennte sich sambt seinen Nachkommen von diefem Schlosz, und war der Stamm-Vater aller Herrn von Waldftein Anno 1092 Zu diefem einschichtigen Blauen Lowen feindt dem Herrn Zdenko annoch drey andere Lowen in fein Wappen gegeben worden und zwahr einer von dem Pfaltz-Graffen am Rheýn, von dem Herzog von Zweybrucke der andere, und der dritte von Herzog von Braunfchweig, welche dreý Furften mit Ihme und feinem Haufe ein Erb-Verbriiderung gemacht haben. Dieíes geschahe in Palestina bey dem Kreyz-zug Godefredo Bouillonio . . .

[Erb o 4 lvech]

A. 1092

Asi z 2. polovice XVII. stol.

b)    v knihovně, kopie podobizny vévody frýdlantského.

c)    na dlouhé chodbě:

8.    Výška 139 cm, šířka 118 cm. Poloviční postava neznámého Vald-štejna v životní velikosti, černovlasého, v tmavém šatě i v úpravě vousů po módě španělské. Asi z druhé půle XVII. věku.

9.    Výška iii cm, šířka 92 cm. Poloviční postava paní, oděné v šedý šat Černě vyšívaný a v černý plášť, podšitý hranostajem; v okruží na hlavě má perlový čepec, v levici miniaturní podobiznu páně, v pravé ruce znak kunštatský. V levém rohu erb valdštejnský pod korunou o 9 perlách, v druhém rohu nápis:

Catharina Zagimatzia Frau von Kunstadt Gráffin von Glatz, die letzte des Kunstadtiíchen oder Podiebradischen Hause, Vermehlet an denn Herrn Hynkonem Brtinicky von Waldftein Stiirbe

a° 1598

in Máhren zu Myletin ohne Kindern.

10.    Výška 108 cm, šířka 88 cm. Poloviční postava paní černých kadeří, v černém rouše, s perlami na šiji. V pravém rohu allianční znaky valdštejnský a millesimovský. U nich nápis:

Silvia Catharina Caretto • ex March: de Sav : Com : de Millesimo.

11.    Výška 99 cm, šířka 78 cm. Poloviční postava neznámého Valdštejna, oděného žlutým kolářem černých rukávů, v okruží; úprava vlasů i vousů po Španělsku; levice opírá se o meč. Malba již velmi utrpěla. XVII. stol.

12.    Výška 109 cm, šířka 92 cm. Dáma brunetka, zahalená černým závojem, v černém rouše, bíle vyvlačovaném; plášť lemovaný hermelinem. Levice spočívá na knížecí koruně. V opačném dolním rohu sdružený znak valdštejnský a pánů ze sv. Jiří, s nápisem:

Sophia Frau von Waldftein, eine Tochter Hynkens des 17ten herrn v. Waldftein, und Dorotheae Gráffin v. der Lippe. Sie war Vermehlet A 1519 an Petrvm Herzogen in Sieben-biirgen, Graffen zum S. Georgen und Pezing.

13.    Výška 142 cm, šířka 108 cm. Podobizna císařovny Marie Teresie, v černém rouše.

14.    Výška 74 cm, šířka 62 cm. Poprsí staršího muže v tmavém španělském kroji, s bílým širokým límcem.

d) v herně východ, křídla:

15.    Výška 158 cm, šířka 408 cm. Nadživotní postava po kolena, v tmavém šatě bílých, zlatě vyšitých rukávů, krajkového límce; na hrdle visí řetěz zlatého rouna. Pravice svírá velitelskou hůl, ruka levá opírá se o meč. V pozadí modrý čaloun, vedle postavy erb valdštejnský. Tvář páně výrazná, ruce však nesouměmě veliké. Dole nápis:

ADAM VON WALDSTEIN Obrister Burggraff Max Graffen Waldstein Vater Obijt 24 Augusti A. 1638

16.    Výška 67 cm, šířka 56 cm. Poprsí pána v černém brnění zlatém zdobeném, přes něž přeložen bílý límec. Má hnědé vlasy zkadeřeny a bradu přistřiženu do hrotu. V dolním rohu nápis:

Georg Herr Von Nachodt Herr auff Tholeschitz, Lisitz,

Jenoschaw vnd Dalleschitz : Konigl:

M : in Bng : und Designirtem zum Ko : in Boehm : Camerer auch Dero Ehrsame land Desz marc. Má : ober ein geworbe ne Comp : Reiter Rittm :

JET : SV,€ 21 :

ANO 1610

17.    Pendant k č. 16. Poprsí dámy, v žlutém rouše, posetém drahokamy, v bohatém účesu s drahokamy a stuhami v kadeřích.

18.    Výška 90 cm, šířka 71 cm. Poloviční postava neznámého pána, v toupetu, v tmavém kabátě. V obličeji poškozena.

19.    Výška 90 cm, šířka 71 cm. Poloviční postava neznámého pána v bílé vlásence s copem, oděného v červený šat, zlatém vyšívaný.

20.    Výška 84 cm, šířka 68 cm. Poprsí dámy v účesu á la Marie Antoi-:nette s perlovou ozdobou ve vlasech.

21.    Výška 215 cm, šířka 133 cm. Postava pána nadživotní v kroji třicetileté války, v žlutém kolaru, s bohatými kadeřemi a španělským vousem, výrazné mužné tváře. Stojí na schodišti, v rukou, oděných šedými jezdeckými rukavicemi, ohýbá rapír. Malba prozrazuje uměleckou ruku. U nohou v levo nápis, později přimalovaný:

HASSEK BÁRO WALDSTEIN

C/ES • FERD I. CAMPI MARSCHALLVS

f

22. V rohovém vých. pokoji primitivní nástěnná freska ve dvou barvách, zobrazující porážku Sasů pod Hrubou Skalou. Z první třetiny XIX. století.

Mimo to četné rytiny ze XVII. stol. v rámcích.

NÁBYTEK:

1.    Truhla, tvrdá, tmavě barvená, dvojdílná. Výplně ploch v rámcích zdobí dole bílý malov. ornament rostlinný, nahoře v prostřed pestrá kytice, po stranách obraz P. Marie a sv. Doroty. XVII. stol. (Obr. 177.)

2.    Truhla, tvrdá, plasticky vyzdobená a vykládaná, s řezaným letopočtem 1647.

3.    Truhla, černě natřená, zdobená bohatě řez. erbem, držaném dvěma genii. XVII. stol.

tmavé půdě.

8. Kredenc, dvojdílná, o 2 křídlech. Dolejšek intarsován černě na tmavé hnědi 2 orly dvojhlavými s erbem na prsou. Svrchu police a nad ní římsa, obdobně zdobená; uprostřed řezaný letopočet 1648.

Éř

ti '

4. Truhla, černě natřená, figurálně řezaná. Uprostřed 3 scény v rostlinném rámci: žena před městem, poutník a žena, poutník před městem.

XVII. stol.

5. Truhla, řezaná a podvojně intarsovaná střídavými tony: 2 arkády rozvilinami zdobené, pod nimi vása. Počátek XVII. století.

;•

i ?|

Um

ill

i.

J‘\ J I

í;fl

CpJ

(Obr. 178.)

6. Truhla, hnědě

■ V..,

mé.

t»-

Obr. 177. Hrubá Skála. Truhla č. i.

natřená, zdob. 4 reliéfy vysoko tepanými z bronzu: selské výjevy z krčmy. XVII. stol.

7. Kredenc z tvrdého dříví, dvojkřídlá, intarsovaná světle v

PS

li

Obr. 178. Hrubá Skála. Truhla č. 5.

9. Skříň tvrdá, tmavého nátěru, plasticky řezaná postavou rytíře, maskarony a draky; kováním zdobena. Letopočet 1634. Z části obnovená.

ibi

10.    Truhla, černě natřená, řezaná: 2 hrubé brány, zdobené draky a dvojhlavými orly. Z polovice XVII. věku, něm. renaissance.

11.    Stůl pozdní renaissance, obloukových nohou, řezaných v karyatidy. Horní deska plochá 144 x 64 cm. Výška 80 cm.

12. —19. Sedm židlí z první půle XVII. stol., nohy a stranice lenochů rovné, hrubšími řezbami zdobené. Dvě příčky lenochu a jedna mezrpřed-ními nohami vždy stejně vykrajované a řezané: růžicemi, hlavou Medu-sinou, kartušemi. (Obr. 179.)

20. Zrcadlo v širokém, řezaném rámu z větvoví, zdobeném dole orlem, nahoře 2 lvy, držícími erb. Konec XVII. stol. (Obr. 180.)

li

•1

wm

r-

Obr. 179. Hrubá Skála. Židle.

NÁDOBY:

a) tepané:

1. Mésidlo z měděného plechu, 26 cm prům., 22 cm výš., baňaté, dole ozdoba plamenitá, svrchu palmetty. Kroužky držány jsou 2 lvími tlamami.

2.—4. Tři vederka z měděného plechu, zdobená tulipány, hrozny a kyticemi. (Obr. 181.)

5. Báň vydutého spodu, plamenovitého, 50 cm prům. z měděného

plechu.

b) cínové:

5 džbánků z XVIII. stol., jejichž značky na tab. 182 a-e (mezi nimi Jos. Apellera) —ale novou rytbou zdobených, 7 pohárů ze XVII.—XVIII. stol. bez zvi. ornamentace, značky na tab. 164 /—i (i z r. 1755)* ² baňky, číše na soustruhované noze, pár holeb z r. 1823 (značky j, k), pár rokokových vás na baňatých nožkách, pár talířů, mísy atd.

m

;• :

>ý:

i#- -

iwi

: .

m

.

'M

liŠmShm

ĚLM

A

jjaMm i

h

Obr. 180. Hrubá Skála. Rám zrcadla.

fa.    x ■ *■*'

iffHjl

. ' •

R^hll' ■ r>N^r

v .    ^

i,,    -    r—š—-

m

■ &šm

-

c) NÁČINÍ.

i. Lustr litý z bronzu, o 8 ramenech spodních, 8 středních, 8 horních, oblých. Spodní jsou esovitá; na ohnuté části nesou lyru, střední větevnatá nesou plochého jelena, horní rovněž. Vrchol zabírá dvojhlavý orel, na jehož krku spjaté stuhou upevněno je očko závěsného řetězu. Výška asi ioo cm, šířka u spodu 47 cm.

fM

Evj

cc

lil

Slil

sr fM

m.

WM

7*

it

X.

Obr. 182. Značky cínových nádob zjHrubé Skály, SychrovaJaJTurnova. (a/3 skut. vel.)

2.—4. Troje hodiny stojací Uhlový o rytém ciferníku s námětky a malbami, v černé, hlazené skřínce 45 cm vysoké, ozdobené mosaznými přímětky.

5. Hcdiny astronomické, na mosazné, ryté desce.

Ve skalách pod zámkem t. zv. ADAMOVO LOŽE. S jedné strany úžlabí ve výklenku skalním vytesán jest podstavec o 3 oddílech, na jehož přední straně ve stuhovém rámu vytesána slova:

(Eyfyh hni) fraug on geff byl a

i6 4

Hořejší sochy — asi Amorovy — již není. Po pravé straně otřelé, polovypuklé sousoší dvou objímajících se. — V protější stěně vytesána v obdobném výklenku nízká pohovka s převislými postranními polštáři, pod něž se chýlí na každé straně zvíře, již nerozeznatelné. Strop s obou stran podpírá kus oblého sloupu. Asi upomínka na hr. Frant. Adama z Valdštejna.

SOCHA SV. PROKOPA v puklině skalní při cestě k lázním Sedmihorským, v nadživotní velikosti, na vysokém vykrajovaném pod • stávci, barokní, dobrého díla z 2. půle XVIII. stol.

PIVOVAR pod zámkem ze XVI. věku, ale stavby nové.

SOCHA SV. JANA NEP. před pivovarem; nová.

Smrčí.

Nález ,,pokladu“ stříbrných peněz, o němž v Památ. arch. XXI. str. 398 a d. Při penězích renaissanční pás stříbrný, popsaný v Časopise spol. přát. starož. XIII. 96 od prof. Kouly. Celý nález v museu král. Českého. (Obr. 183.)

Soběslavice.

Kudrnáč IV. 47. — Čechy 357.

Nade vsí na ostrohu poloha Na hrade i, dosud neprozkoumaná.

KAPLE SV. JANA NEP, z r. 1834.

Bývalá TVRZ ve statku ,,U Tchořů“; zbývají pouze vály a příkopy; dosud neprozkoumaná.

Stadia u Sychrova.

Čechy 298.

Nad vsí nad cestou ke Zl. Hvězdě, drahou sříznutý ostroh H ŘÁDEK a poloha NA VALECH, obé dosud neprozkoumané.

Starohradí viz Chvalčovice.

•Aár

Obr. 183. Smrčí.’ Pás stříbrný a slitek, nalezený v lese s pokladem peněz.

(\

Světlá pod Ještědem,

Rohn 113. — Sommer II. 242. — Šimák, Nejstarší paměti města Dubu v ČSPSČ. I. — Čechy 13. — Šimák, Zprávy o některých farách a školách v době protireformační, Památky XXIII. — Prousek, Obrázky z Poještědí, Zl. Praha VII. (1890), str. 152. — Kudrnáč IV. 48. — Mladobol. listy 1903, č. 94. — B a r e š 82. — E n d 1 e r 369. — Matriky počínají r. 1755 od prvofaráře Jana Fr. Tomáše. — Pamětnice, poč. 23. září 1726, druhou obšírnou 1791—1800 psal P. Vine. Vecko.

Ves v XIV. stol. slula Starou Světlou, na rozdíl od Nové Světlé čili Dubu. Podací právo vykonávali komthuři řádu sv. Jana na Dubě do válek husitských. Chrám potom osiřel, až r. 1763 zřízena byla fara.

Na „Horce“ hledá Vocel stráž (Pravěk 301, Hraše, Zem. desky 129), Píč nalezl tu vrstvu kulturní (Starož. země české III., 1.) Srv. heslo Krucenburk.

li

ji

... I

mm

Tl

cz::

tr

Obr. 184. Světlá. Kostel sv. Mikuláše.

Obr. 185. Světlá. Půdorys kostela sv. Mikuláše. (Dole západ.)

KOSTEL SV. MIKULÁŠE vystavěný po tvrzení pamětnice r. 1643, oprav. r. 1678 a 1717 (Rohn) zvětšen r. 1728 [počali v říjnu] od Tobiáše Brettschneidra, je budova barokní, jednolodní, z lámaného pískovce, orientovaná, s věží v průčelí, obnovená r. 1900 po požáru r. 1899. (Obr. 184.—186.)

K v ě ž i po straně západní druží se dvé zděných branek, polokruhovité zakončených, jichžto zed štítem, zdobeným dole mírnou volutou, šikmo vybíhá vzhůru ke hraně věže. Svisné rozčlenění prostředkují čtyři dvojité a čtyři prosté pilastry, nesoucí prostou římsu. Na konci branko-

Obr. 186. Světlá. Průčelí kostela sv. Mikuláše.

vých štítů stojí kamenné barokní sochy na právo sv. Vít, na levo sv. Václav, nevalně dobré.

Věž po obnově ztratila cibulovitou báň i lucernu, nyní sroubili tesaři krov jehlanový. Dole otvírá se zed vchodem průčelním, obloukovým, obloženým kamenným pažením, beze vší ozdobnosti. V kameni čteme vytesaný chronogram do polokruhu:

teD IfICata tVrrI haC Gran-DO SEGETES ET ARBORES IN-TEGRE DESTRVXlT, dávaje datum stavby věžní 1725. Nad nápisem ční kamenný erb rodu Lamotteův z Frintroppu s písmeny:

LVI

Erb

17

■M

Itfe

iiÉ#F

1

£».W*    *

fm

30

V*

.Nr

Hj!

m:

Obr. 187. Světlá. Kamenný znak Jcnghenů de Hongria, zazděný v chrámě.

Průčelní stěna věže prolomena je svrchu prostým polokruhovým oknem na kruchtu a třemi výklenky. V prostředním nejvyšším nad oknem socha sv. Mikuláše, na právo sv. Floriana, na levo sv. Jana Nep. téhož rázu, jako sošky nad brankami.

V přízemí věže otvírá se malá síňka valeného stropu s lunettami, o síle zdivá 150 cm. Z ní polokruhový vchod vede do lodi.

i68

L o d, ve světlosti 16 m dlouhá, 8-85 m široká, rozčleněna jest třemi páry pilastrů, prostých vyložených říms a nízkých trnožů, ve tři pole, každé o dvou protilehlých oknech. Strop jest valený s obšírnými lunettami

r ,/§

K'.

Obr. 188. Světlá. Monstrance.

nadokenními, jež se dotýkají v ose stropu u výši 7-05 m, tvoříce klenbu skoro křížovou. Paty klenby nad římsami byly zdobeny rostlinnými vypuklými ornamenty, jež při obnově zmizely.

O k n a, v parapetu široká 2 m, sužují se na venek a zakončena jsou prostým polokruhem.

Kruchta vzadu spočívá na dvou čtyrbokých pilířích na širších podstavcích a povalech.

Vítězný oblouk polokruhový, 5-48 m v základu, 55 cm v síle. dosahuje až ke stropu lodi. Za ním otvírá se choř,- o stupeň zvýšený, téže výše stropu. Je z obdélníka, jehož východní bok přechází v polokruh. Strop je ze čtyř lunett, jichž hrany se protínají; hrany přední vystupují z pilastrů, zvýšených římsou, hrany zadní z ústupkových konsol téže výše.

Jediné okno má týž tvar jako okna lodní.

Oltáře i jiný nábytek vesměs jsou novy. Požár přečkala křtitelnice barokní, kalichovitá, osmiboká, z kamene tesaná, 40 cm vysoká, nezdobená. Na cínové míse vnitř vryto: Geb. 1763, Ren. 1831.

Při pravém okně na kruchtu v lodi vsazen je hrubě tesaný erb z pískovce, nyní barvou natřený, rozdělený na čtvero polí, s pátým uprostřed. V prvním a čtvrtém je lev ke středu hledící, v druhém a třetím ondřejský kříž, uprostřed cis. orel. Svrchu 2 přilby a rozviliny. Deska pod erbem nese nápis vrytý:

MVS

DOM. DOM. FRANCISCVS LIBER BAR.

D : O : M : ET D : NIC : A : 1678 zEDIFICÍVM HOC RIMNOSVM REPAŘI AUGERI ALTIVS ET ČOSTRVI CVRAVIT ILVS

DE IONGHEN DE HONGRIA SACR7E C7ESARE7E ET REGI7E HI SPANzE MAJESTATIS . . . TVR. (Obr. 187.)

Monstrance stříbrná, (obr. 188.), z dílu pozlacená, výška 55 cm, šířka 25 cm, noha vys. 22 cm, široká 16-6 cm, barokní. Noha vysoko tepaná, vydutá, volutovými pásy rozdělená ve čtvero polí, kde střídá se dvojice andělských hlaviček s visutým trsem ovoce. Ostensorium spůsobeno je z řady vnějších zlatých paprsků, (končících křížkem s holubicí, s tepanou podobou boha Otce) druhého stříbrného oválu volutovitého a 3. vnitřního lístkového, pozlaceného. Oba střední oválky posázeny jsou facetovanými drahokamy. Melchisedech nový. Druhá pol. XVII. stol. Značky není.

Zvony měly nápisy:

1.    anno z bomitti z millrsinu) z jBuingrnírsimo z XXXVII % illa + rantpatta a fusa a rsí z in + bmno + magistři z barífjolomri z in z noroa z rimifair z pragrttsi z rs a íjoc a laus a bro + patři z munipoírníi T rf + bratr + rnarir z srmprr a mirgirti z rf + omnibus m a z.

2.    PŘELIT BYL TENTO ZVON NÁKLADEM JOS. SCHOWÁNKA KOOPERAT. NA SVĚTLÉ ZA KNÍŽETE KAM ILLA Z ROHANU PÁNA NA STARÉM DUBU OD KARLA BELLMANNA C. K. DVORNÍHO ZVONAŘE V PRAZE LÉTA PÁNĚ 1847.

taťunt.acimotí»cínwa6ít-í-Baniatriíf(ir,maaa,fliioxiv+

Obr. 189. Světlá. Nápis na zničeném zvoně.

3. Nápis viz na obr. 189.

Tyto tři zvony přelity A. Diepoldem v Praze r. 1900.

Svijanv.

o m m e r 209. — Hrady 209. — Čechy V. 507. — Prášek. — Š i m á k, Příběhy.

Rohn 114. — Schaller 224. —

352. - Para. archaeol. I. 93,

— Prousek, Kronika Svijanská (ruk.). — P. Vác. Plachta, Paměti svi-janské, ruk. v museu turnovském. —P í č, Starožitnosti V. 290. — Endler 392.

Na svahu k Příšovicům mezi úvozy do Příšovic a ke Svij. Újezdu odkryto bylo r. 1886 rozsáhlé p o h řÚbijš t ě z doby slezské. Nádoby a bronzy odtud v museu

/.

zemském, v museu turnovském a mladoboleslavském, ve škole svijan. a u p. P. Marušky, zahradníka ve Svija-nech. (Obr. 190.)

Sídliště z doby luž.-slez-ské a hradištní v zám. zahradě.

v-

•i

' -v ■ v*

/>-

Nález ,,labutěk“ r. 1855 pod Vaničkovou strání, v museu zemském.

Pův. Sviňany, dvůr kláštera v Hradišti nad Jizerou, připom. nejdříve r. 1346; od r. 1420 příslušenství panství Skalského nad Jiz.; od r. 1565 sídlo nového panství Svijan-ského.

/•

■■■ /

Obr. 190. Svijany. Sbírka bronz, předmětů z pohřebiště, v turu. museu.

ZÁMEK, vystavěný r. 1578 (letopočet objeven byl na omítce, ale opět zabílen), na kraji návrší, ve tvaru L o dvou křídlech, sbíhajících se v pravém úhlu. Jižní křídlo v délce 34 m, šířce 13 m, západní v délce 27* m, zšíři 12 m; obě jsou pod 2 patra a b3/la původně stejné výše; po požáru však zdivo jižního křídla je sníženo. Hodinová věž zbořena byla r. 1789 (obr. 191.—193). V neznámé době později zbořeny i oba renaiss. štíty.

Do dvora před zámkem vede prostá brána se zazděnou brankou pro pěší, obložená rustikou.

Podobný rustikovaný portál otvírá se do přízemí jižního křídla.

V jižním křídle do dvora v přízemí i v patrech táhne se chodba, dole klenutá klenbami křížovými, v poschodích o stropech rovných. Staří ještě pamatují, že byla otevřena do nádvoří arkádami, nyní zazděnými.

Z chodby přímo vzhůru do portálu vede schodiště klenuté, v právo schodiště v přízemí leží klenuté sklepy a archiv, v levc předsíňka, z níž vede starý vchod, zdobený kamennou rustikou do někdejší šatlavy.

Horní patra jižního křídla změněna jsou nyní v soukromé byty, nemající stopy dřívější úpravy, krom širokých vnitřních výklenků

5Krr

lít

-I

><

Obr. 191. Svijany. Půdorys zámku (I. patra).

X' i

Á\

okenních a kamenných pravoúhlých rámců ostění venku. Šest oken hledí do nádvoří, 3 k jihu, 5 k vý-jAj chodu do zahrady; s východní strany osvětleno ™ i schodiště 2 okny, níže položenými.

Zevně okna bývala v XVI. věku objata sgraffitovým orámováním, jehož stopy tu LU tam prozírají pod omítkou, ale již spláchnuté dešti. Ježto zahrada na východě položena je mnohem níže, nežli nádvoří, podpírají s té strany zámeckou zed 2 mocné kamenné pilíře.

Starožitný ráz potrval jen v nynějším příbytku duchovního správce, v prvním patře na právo schodiště. Ze čtverhranné síňky, křížovou klenbou pokryté vede na východ portálek polokruhový (obr. 194.), rustikou obstoupený, do úzkého předpokoje, jenž s následující světničkou tvořil jedinou prostoru, kapli, 3-40 m širokou, 8 m dlouhou, o dvou křížových polích, spočívajících na pilastrech.

Vchod zavřen jest starými dubovými dveřmi, na nichž patrno malování nápisu IHS. Zámek ozdoben je plochým kováním na spůsob lukostřelce (obr. 195.), též držadlo u dveří prostě kováno, aspoň v několik závitů.

R. 1768 zrušili tuto kapli a přezdili uprostřed. Z někdejší výzdoby zbyla jen výborná malba fresková na stropě v přední půli. Hrany klenby v polích klenbových ozdobeny jsou zeleným vínkem, viděli je výplně rostlinné stilisované, a v obloucích pod klenbou na stěnách festony, naplněné rozmanitými plody. Druhá půle, nyní v kuchyni, je zabílena.

Jjk

ii -

r

|

i

HSWSÍW. -

1

mmm

X:

BR

■ ■

W

É#

+4***'.

ml

■ £

■~s$Ě

^___;_í

■i'

a

:i

■

!!

§

|L_

i*

«(■. 'i

i?

HRB

SP

*ř ’ /ZW&

E!

K ;~: *

M

■

* •

y -.ií:

Obr. 192. Svijany. Nádvoří zámecké.

m

l\

Itiiniiiu

p

4

''rM*

■>4*

"4Ssc

•> Sf 1..: V-% ■

.

KH

JÍÍK&'    r ,v

,>•?..

i

.' jí.‘

« ■

mž

|S|

m

P

,!í]

řv

wíllllfel™ ‘'

Ml

iw-TT«ftia»ASŽIŽťuj

^fež.==%^ÉjK*,; ~

gp

,

ÉBsžlŠSrlaS

- r^Z;

BFis

Jižní stěnu přední půle vyplňuje důkladná skříň, někdy depositní, v hmotném, plochém, prostém renaissančním rámci, do zdi vsazená.

fy

Západní křídlo otvírá se v přízemí do dvora, v prvním patře k záp. novým vchodem ke schodišti, přistavěnému nejspíše r. 1768. Stěna do nádvoří nahoře rozčleněna je lichými arkádami na pilastrech mezi okny, na severní a východní straně jsou pak stopy podobné sgraffitové výzdoby jako u křídla jižního.

-M

; -a

:'-i •

*í 3! im

ífe.

iílvJl ***

Přízemí zajímá veliká klenutá síň, čeledník a byty sluhů; první a druhé patro v celém předu jest někdejší veliká dvorana, nyní kaple sv. Jana a Pavla 17-40 m dlouhá, 9-2 m široká, o síle zdi

L2.

Obr. 194. Svijany. Kamenný portálek do býv. kaple.

1- 40 m, 9-20 m vysoká. Podlaha dlažena je pův. z části ještě cihlovými plotnami ve vzorku osmiúhelníků prostupujících se. Osvětlení třemi okny k jihu, pěti k severu; až na toto páté jsou okna stejná, u výšil -20 m nad podlahou,

2- 48 m vysoká, široká, v hlubokých segmentových, súžujících se výklencích, pravoúhlá. Páté severní okno je užší a nižší. Nad okny velikými ve výši

5)

2. patra jsou okna okrouhlá též v hlubokých výklencích, menší.

Původně dvorana zajímala ještě další prostoru o 2 oknech, ale ta je oddělena nyní slabou příčkou a upravena za byt kaplanův, přístupný z chodbičky již. křídla. Naproti pátému oknu otvírá se vchod prostý ze zámku.

Klenba je pravidelná síť routová, bez žeber, obsahující dva a půl kosodélníka; v lunetách jsou okna; k západu symetrie je porušena nepravým závěrem.

Obr. 195. Svijany. Štítek na zámku vchodu do býv. kaple. Kreslil J. Prousek.

Proměna dvorany v kapli stala se r. 1768, z nadání Barbory Janouškovy, vdovy po inspektoru. Vysvěcení dne 30. listopadu.

Oltář silných forem, z dílu mensa bujného copu, s anděly po boku, z dílu obraz nástěnný v mocném rámu, anděly držaném. Stavěl Hájek z Kosmonos, obraz maloval Patočka z Mnichova Hradiště.

Po stranách podélné obrazy nové: sv. Václava a sv. Ludmily a kopie Skřetova Dokonáno jest a drážďanského Snímání s kříže, novější práce. Na jiném obraze sv. Václava nápis: STrnío i řjmrjEtti nbraj grjl nahlabem RDaqlaraa Jranfijjha ítoljaupa, slabika ^raiganskríjo r. 1705. — Obrazy sv. Petra a Pavla, na oltáříku obraz P. M. Montserratské s votiv. korunkou a darov. šperky, 4 ostatkové rámce, vše z XVIII. stol.

Barokní tabernakulum o vřeten, sloupcích, se soškou sv. Jana N. — Renaiss. raménko na věčné světlo, ve formě hádka.

Tácek na konvičky z křišťál, skla XVIII. stol., bez ozdob, konvičky cínové empirové. Svícny cínové z XVIII. stol., barokní.

Ze staré kaple Penčínské pověšena a obnovena tu deska dřevěná, 256 x 154 mm, relief poprsí Madonny s Ježíškem, XVI.—XVII. stol.

Ve škole obraz na plátně: Smrt Sokratova z poč. XVIII. stol., 97 X 75 cm v pův. rámci-řezaném a polychromováném; výzdoba z květin a proplétání. Ze dvora rustiková branka do zahrady.

Pečetidla viz Turnov, museum.

Nad zámkem při cestě k Loukovu, barokní SOCHY SV. JANA NEP., klečícího na oblaku, a SV. ANTONÍNA P., obě na obyč.

stylobatech, hrubší práce, polychromované. Původně stály u brány. Na předu sochy sv. Jana Nep. nápis:

JOANNl

IN TERRlS SÍLEN TlARlO IN ASTRlS FACVNDO BO HzEMI^ PATRO NO OBTVLIT Vot I REVS H. C. J.

Vzadu: F. Z. 1826.

Zřídil Kristián J áger, purkrabí, r. 1733.

Na soše sv. Antonína nápis: Napřed: H7EC PADVANE Vzadu: L I TO DIVE

TIBI FlGENTI BASI A I ESV HIC SÍT ET ORO MeVs IesVlVs Iste TWS (!) ^roafp JSttfmtme pa buanskp ort) buj ja nas.

Zřídil r. 1747 purkrabí J. Kastner.

TVO PlETAS EX STRVXlT HO

norI

SlNT PRECOR ANTONI MV NERA GRATA

TlBl

(Monogram)

Svojkov viz Sychrov. Sychrov.

Rohn iio. — Schaller 228. — Sommer 206. — Lumír 1861, str. 1051. —■ Čechy 294—298. — Durych 238—244. — Boleslavsko, pamětní list na oslavu sňatku kor. prince Rudolfa. — Turnovský, Putování po vlasti 37. — Světozor XIII. (1879), 248. — Prousek, Svijanská Kronika (ruk.). — Místo p. slovník 858. — Endler 392.

Slul tak původně dvůr v zaniklé dnes vsi S v o j k o v ě. Okolo r. 1690 postavili Lamotteové z Frintroppu ze dvora ZÁMEK, jejž kníže

Rohan v r. 1847—52 stavitelem Jos. Prouvotem dal přestavěti ve slohu normanské gotiky, takže pův. stavba docela zmizela. R. 1862 podobně proměněna i kaple.

Památky zámecké jsou většinou původu cizího, zmiňujeme se tedy o nich jen povšechně. Obrazy, namnoze podobizny francouzských králů a knížat Rohanů, přivezené z Francie, jsou dílem kopie, dílem originály XVII.—XIX. stol., ale nezjištěných mistrů. Nábytek přestává na několika fragmentech starých, k nimž přikompovány nové doplňky. Zbraní hojnost, ale nemnoho originálních; rozvěšeny jsou za dekorace. Ozdobných předmětů po skrovnu.

V    kapli v předsíni 2 barokní sochy dřevěné, světce (sv. Jana Nep.?) a jinocha, pův. snad oltářní; nyní jich užito za nosiče kandelábrů.

V    pravé stěně kaple zazděna je deska kněžny Ludviky, empirového rázu, ovál na obdélném kameni 111-3 cm vys,. 77-7 cm šíř. Úsečky rohové vyplněny jsou dole trojlisty, nahoře festony. Nápis:

QUIESCIT HOC IN TUMULO LVDOVICA

EX ILLUSTRISSIMA PROSAPIA PRINCIPŮM

De Rohan Soubise

CONIUX ET VIDUA DEMUM SERENISSIMI DUCIS LOTHAŘINGIAE MARSAN

QUAE

VĚRA ET SOLIDA PIETATE IN DEUM CONSPICUA MODICA ET PARCA SIBI SED PROFUSE LIBERALIS ERGA PAUPERES UTRIUSQVE FORTUNAE SEMPER VICTRIX

Soli Morti succubuit VIXIT ANNOS LXXX II Obut Lencii quarto Non : Mart MDCCCIII

Hoc

Monimentum posuerunt Nepotes eius Devotissimi

Jllfjter mtfer bůjtm g5f£tn ruíjf bte

IBurtfjIauájfigJíc JfjodjgrbornE    Hhtboroica

^srpgin umí Xoffjrmgen Marsan ©eboíjrnE jBrinrelJm non RoI)an Soubise. JftnhrlaJJene IDitfroe b£g burdjlaudtítgíen IfoťfrgBbornHt Iferjogen non líofbnngrmBQarfan,

WxIrřjE í)kx in JTinj tm 83fen %af)v íIJces Jfrlftrs arm 4řen Márj 1803 frelig in btnt J|£rrn EnfJtfjlajfen tjí.

ij6

Deska přenesena sem z Lince a vsazena v nové větší epitaphium. Na levé zdi zavěšeno šest kamenných desek se znaky neznámými, jedna z počátku, ostatní z konce XVII. stol. (Z těch datovaná z r. 1689.)

U dveří do kaple a do sakristie 3 p ř í t u h y gotické, kované a prolamované, 16 cm vys., 17-3 cm šir.

NÁBYTEK:

1. Skříň, tvrdá, hnědě mořená, pětiboká, ozdobená řezanými ovocnými festony. Z počátku XVIII. věku.

f$Ě

i *{X

2. Kredence nová, k níž užito jen starých výplní s figurálními scénami z ant. báje-sloví, jedné nohy v podobě gryfa s hlavou lidskou a lví hlavy v boku skříně, z půle

XVII. věku.

3.    Skříň hodin stojacích, k jejíž výzdobě užito 2 barok, sošek dřevěných, pěkně řezaných, sv. Jana Nep. a sv. Jakuba, vys. 30-5 cm, nárožní lišty s maskarony a vodníkem, též barokní, a desky 59 cm vys., 38% cm šir., na níž fig. řezba biskupa v chrámě na kazatelně, kážícího lidu, výrazné práce pozdní gotiky z let okolo 1500.

4.    Židle 98 cm vys., lenoch 66 cm vys., 30 cm šir., řezaný ve tvaru dvou X, sedadlo osmihranné, nohy soustruhované. Z počátku XVIII. věku. (Obr. 196.)

Obr. 196. Sychrov. Židle z XVIII. stol.

Nádob 19, z cínu nebo hlíny s cínovým víkem z 18. stol., jejichž značky konvářské na tab. 182. Do některých vpuštěny me-daille: Karla XI. Švédského (o), Fridricha I. Pruského (s), medaille, na níž Umývání nohou a nápis EIN BEISPIEL SEHT IHR HIER DER DEMVTH FOLGET MIR (š), medaille, na níž Vstoupení Páně, Leopolda I.; sv. Antonína Pad. s lat. nápisem (v), Karla XII. (nádoba z r. 1722 s písmeny ANEC), Josefa II. (2), medaille s allegorií nezřetelnou. Jedna nádoba z ostatních (y) má letopočet 1722 a monogram MB; jiná odznak tkalcovský a jména SIMON RAUS, MARTINVS BIRTHELMER 1727; některé jsou nově ryty.

OBRAZY.

Na schodišti osmero obdélných obrazů postav v nadživotní velikosti, na 3 m vysoké, stejné velikosti a rázu.

1.    Král Ludvík XIV. v rouše slavnostním.

2.    Ludvík XV. v rouše slavnostním.

3.    Ludvík XIV. v odění válečném.

4.    Daufin Ludvík, otec Ludvíka XV. v mládí, oděný v brnění.

5.    Ludvík XIV. na koni (obraz ve čtverci).

6.    Filip V. ďAnjou, král španělský.

7.    Karel Rohan, maršál Soubise (1715—1787)- Nápis u nohou: CHARLES PR. DE ROHAN PR. D : SOUBISE ET D’EPINOY DUC DE ROHAN-ROHAN, COM • MARECHAL DE CAMP EN 1743 MARÉCHAL DE FRANCE EN 1758, GRAND PERE DU DERNIER DUC DE BOUILLON-CONDÉ.

Na chodbě v hlavním paláci v prvním patře u schodů sedmero podobizen poprsních, bezejmených, v obdélných rámcích (8—14) 1-30 m vys., 0-96 m šir., ze XVI. a XVII. věku. Označena je podobizna Marie z Rohanu, vévodkyně de Chevreuse (f 1679). Dále 9 bezejmenných rozličného formátu. Mezi nimi MARIE DE LORRAINE, ELLE ETOIT SOEUR DE

FERRI DUC DE LORRAINE, ELLE ÉPOUSA ALAIN IX DU NOM, VICOMTE DE ROHAN. Paní (f 1455) v bílém šatě, zlatém a modře vyšitém, malba XVI. věku (82 x 76 cm).

Dále FRANgOIS DE GREQVI MARÉCHAL DE FRANCE (82 X 45 y₂)

(v brnění).

GUY DE DURFORT DUC DE QUINTIN, PAIR ET MARECHAL DE FRANCE, CONU SOUS LE NOM DE MARECHAL DE LORGES (82 X 45%) v brnění (15—24).

25. Ovál 95 cm vys., 73 cm šir. Nápis FRÉDERIC MAURICE DE LA TOUR D’AUVERGNE, COMTE D’ AUVERGNE. Poprsí v brněni, s červenou stuhou.

26.    Ovál, poprsí nezn., v brnění. Pendant k č. 25.

27.    Obdélný, 87 x 66^2 cm, jmenovaná již Marie vév. de Chevreux. Nápis: MARIE DE ROHAN, MARIÉE PŘEMIEREMENT A CHARLES D’ALBERT DUC DE LUINES PAIR ET CONNETABLE DE FRANCE ET EN SECONDES NOCES A CLAUDE DE LORRAIN DUC DE CHEVREUSE.

28.    Pendant k č. 27, s podobiznou Marie de Brétagne.

29.    Ovál 64 X 53 cm. CHARLES GODEFROI DE LA TOUR D’AU-VERGNE DUC DE BOUILLON. (Tchán Julia Herkula Meriadeca z Rohanu f 1800.)

Dále 25 poprsních portrétů různé podoby i velikosti. Ze známých jmenují se Charlotta Sobieská, choť posledního vévody z Bouillonu, tchýně Julia Herkula, Viktorie Armanda de Rohan-Soubis (nar. 1743) provdaná r. 1761 za Jindřicha Ludvíka z Rohanu, Leonora Frebonie z Bergu, vév. z Bouillonu (pasteli), Anna Julie Adélaida de Melun (f 1724), choť Frant. Ludvíka Rohana. Karel Rohan maršál Soubise, Markéta de VAue. Jeden obraz) 262 cm vys., 181 cm dl.) zpodobuje nezn. kněžnu v zlatém brokátu, nádherně vyšívaném, u nohou na polštářku hrají 2 psíci (30—55).

Na chodbě jižního křídla 3 menší obrazy poprsí (56—58), mezi nimiž František z Rohanu (f 1717), dále n velikých, 288 cm vys., 134 cm šir.,

malovaných asi v XVII. stol., zpodobujících nadživotní postavy Frant. Jindřicha de Montmorency, maršála francouzského, v odění válečném; Alaina IX. Rohana (t 1462), Oliviera (f 1326), tyto dva v antické architektuře, Herkula Mériadeca (f 1667), Alaina VII. (f 1352), Frant. de Crequi, maršála, Alaina IV. (f 1205), Alaina II. (f 1160) v rouše římském, Herkula Meriadeca (f 1749), Artuše III., vév. bretaňského a N.

Obr. 197. Sychrov. Železné krávy.

otce vévody savojského Viktora Amadea (59—70), pak menší obrazy a poprsí N. maršála francouzského, Karla III. Rohana (1655—1727), Karla, maršála Soubise (t 1787), Bertranda de Guéméné', % Eugena prince Savojského, maršála Jaquesa Jindř. de Dur fořt, maršála Ludvíka de Crevant a 4 neznámých (70—81), veliký obraz paní s dítkami (82) a ohromný jezdecký portrét kr. Ludvíka XIV. (3-20 m široký, as tak vysoký) (83).

-■"i

V komnatách vých. paláce poprsí Herkula z Rohanu, vév. z Mon-b^onu (f 1654), syna jeho Františka,

>3

;~í Gmí

■má

‘ T/P

i

■ Ludvíka de la Tour ďAuvergne, hr. ďEvreux, Jindřicha II. vévody ' z Rohanu (f 1638), Alaina (f 1857), Anny Terésie, princezny Savojské, třetí choti Karla maršála Soubise (f 1743),

Obr. 198. Sychrov. Honosný štít.

Julia Armanda de Rohan Guéméné (1768—1835), Viktora Ludvíka Mériadeca (1766—1846), Charlotty Louisy z Bouillonu (f 1739), první choti Karla maršála Soubise; Marie Žofie, druhé choti Herkula Mériadeca (f 1746), zvané la belle princesse; táž podruhé v celé postavě v idyllickém rouše bílém a modrém, Karla, maršála Soubise po třetí, Ludvíky Julie Rohanové, provdané vévodkyně lotrinské (nar.

1734), kardinala Armanda, zvaného Cardinal de Soubise (f 1756), druhý menší obraz Viktorie Armandy, Jindřicha de la Tour, neznámé paní; pak velký obraz dámy se 2 rytíři, sedící na balkoně (84—99).

K rodinným obrazům asi náleží i dívka s erotem, sedící u moře a Zora, letící na oblacích, rozhazujíc růže, nevšední práce umělecké (ioo—ioi).

Mimo rodinu Rohanů znamenáme velikou podobiznu cis. Marie Teresie (102), a dva obrazy Ludvíka XV., v dětství a pacholetství (103,104).

V herně zavěšeno je patero novějších portrétů rohanských, kněžny Adléty, Marie Louisy Josefy (1765—1859), Benjamina, kn. Berty (f 1841) a nezn. křížovníka (105—109). V jídelně mimo veliké životní podobizny dvou posledních panujících knížat, i tři ideální v nadživotní velikosti Alaina I. praotce všech ve XII. věku, Jana I. (f 1395) a Jindřicha II. (f 1638) (no—112).

Ve zbrojnici dalších pět, obdobné velikosti (2-88 m výš., 1-37 m šíř.) ze XVII. věku, nápisy vyznačené:

(113.) Ludvíka VI. z Rohanu-Gué-méné (1540—1611) v brnění zlatém, uprostřed krajiny;

(114.) Jana II. (1452—1516), oděného žlutou sukní a modrou šubou, podšitou herme línem;

(115—117) Alaina VIII. (f 1429) v černém brnění, prostřed krajiny,

Alaina III. (f 1195) v stříbr. brnění, v paláci, Geoffroie (| 1221) v stříbr. brnění, v krajině.

ZBROJE A ZBRANĚ asi 300 kusů:

1 brnění leptané XVI. stol., ale doplňované, přední kus, kolář, 2 štíty,

4 rukavice, praporec XVII. stol., 4 palcáty velitelské; 11 pušek loveckých,

Obr. 199. Sychrov. DýkaTaJpochva.

4 bambitky, 4 samostříly (kostí vše vykládané), 34 rozl. halaparten, sudlic a pod. XVI.—XVIII. stol.; 6 mečů dvojručních, 4 popravní, 38 mečů a kordů od XVI.—XVIII. stol.; 2 lovecké nože, 5 dýk (1 v jednotě s bambitkou), tesák, růžek na prach z parohu řezaný (divý muž) s nápisem: fvti rotlljí bu mxt Bnílaufen, ml tůr bir bm ^djroattj... XVII. stol.; lžíce z mučírny na lití smoly, cejch ve tvaru šibenice; 15 rozl. ostruh XV. —XVI11. stol., 5 šípových hrotů; 2 železné krávy (15 cm dl., 8-3 cm vys., 16 cm x 12 cm vys.), viz obr. 197.

Ze zbroje té vytýkáme zvlášť:

1. Kulatý terč, 59 cm prům., železný, do středu vypuklý, s bodcem, ozdobený leptáním. Francouzská práce XVI. věku.

2. Štít honosný, ellipčitý, 56 cm vys., 44 cm šir., železný, tepaný; okraj z vojenských odznaků, uprostřed bitva, v zadu potažen koží. Z konce XVII. věku. (Obr. 198.)

L-V \

Obr. 200. Sychrov. Pušky.

jSs

ti

Ti

lé

ps

3. Dýka, 32 cm dl., čepel 32 mm šir., leptaný. Rukověť 13 cm dl., křížová, ze slonové kosti, zdob. rozvilinami, erbem bourbonským a poprsím i nápisem HENRI IIII. (Obr. 199.)

4.    Dýka, 46 cm dlouhá. Čepel 29% cm dl., 32 mm šir., leptaný. Rukojeť ze slonové kosti řezaná, na příčce 2 muži na zad se hroutící, na ořechu maska a souboj; jilec oblý, žlábkovaný, na jeho konci jablko ozdobené jízdě ckým zápasem. Pochva (dole ulomená) ze sloni, arabesky a figurální výjevy. Francouzská práce z XVI. stol.

5.    Dýka (číslo inv. 278.). Čepel 34cm dl., ^mmšii. leptaný: oděnec se štítem a letopočtem MDLX. Rukojeť železná ve tvaru maltéz. kříže, prolamovaná; napřed Hefaistos, vzadu Neptun; kolem květinové rozviliny. Pochva obdobná: poprsí vůdce, jezdec, zbrojnoš. Na štítku u poč. letopočet MDLX.

Bi

IV

lil

S!F

š-LaF"

ř-> •

|?-ea?vai

Mjp£

Obr. 201. Sychrov. Bambitky.

• 6. 2 pušky z XVIII. stol., kostí vykládané, jedna norimberské práce. (Obr. 200., ozdůbka na zámku na obr. 203.).

7.    Pár bambitek, 53 cm dl., obložených černou kostí, bíle vykládanou, XVI. stol. (Obr. 201., značka na tab. 205 i).

8.    Bambitka, 59 cm dlouhá, vykládaná, XVII. stol. (Obr. 201. dole, značka 205 b.).

9.    Halapartna, XVII. stol., leptaná; monogramy F III, a R, Panna Maria v oblacích, nápis PRO DEO ET POPVLO a rok 1653.

10.    Partisána, XVII. stol., leptaná, zlacená; erb polsko-litevský, v plamenném, korunovaném věnci kříž se 2 meči.

11., 12. Halapariny, XVIII. stol., niellované; erby míšeňský a saský.

I3._I5. Partisány, XVIII. stol., leptané; erb míšeňský a saský sdružené. Dvě jiné podobné.

16. Meč popravní. Na čepeli rytý obraz sv. Michala s nápisem:

S. MICHAEL ORA PRO NOBIS; Nejsv. Trojice s nápisem: ET VERBVM CARO FACTVM EST; poprava na šibenici a nad ní německý nápis:

;iv

Jtíks — mas btt fřruelí — nimb moHmatřjí — tmn altem JBtt bas — (Enb be tetdjf — mtb íran auf goff — ©mdj-fig — řiBtf %\Eb, bas — bttfj ber ^frarrg — liter nicíjí be -frteb.

fplpi.

Na rubu sv. Jiří s nápisem: S. GEORGIVS ORA PRO NOBIS; Sv. Rodina s nápisem: JESVS MARIA JO-SEPH; poprava mečem a nad ní nápis: J|anns — Qlteorg ^rfjur — IMenbucfjEr bin — Htfj gtnanní, bas — ^dpusrbí liter tcfj— in mBírtEr Ifanbf — Hn ber iustitiae —Itefj bs gB-braurfj — bar tmr ^itfj (Bitt — itebBr £>oíl ípní — Bn and;. Letopočet: 1682. H.I.S.

17.    Meč popravní. Na čepeli obraz rytý sv. Jana Nep. s lat. jménem, pod ním nečtit. nápis něm., dole poprava na šibenici; na rubu sv. Michal, stínání a nápis:

Obr. 202. Sychrov. Ozdůbka s meče.

(Steorg-^cfj... í;bíingBr bin icfj gBitanní atd.uts.

18.    MeČ, čepel 103 cm dl., 30 mm š., leptaný: kalendář něm., nápis: CAINRAT — MO-

■

ESE55ESE5

ELLI ZV GOSTANZ 1572, erb se 3 hlavami mouřenínskými, půl vola s probodenou šijí. (Obr. 202.)

Obr 203. Sychrov.

jjgi

Obr. 204. Sychrov. Erb na meči.

19. Meč (č. 251.); čepel 72 cm dl., 47 mm šir., dvojostrý, s hřbetem uprostřed, po celé délce krom konce s obou stran zlacená rytba. Nejvýše u hrotu ozdůbka konečná, pak nápis ve 2 řádcích: PRO CHRISTO ET — PATRIA, níže mandorla se širokou obrubou, v níž uprostřed hlava v šišaté čepici, ozdůbka spušky, s knírem, v obrubě: IOHANNES OLLICH — ME FECIT SO-LINGEN; níž mezi ornamenty ryto REGERE SE IPSVM SVMMA — EST SAPIENTIA, dál erb, 3 růže pětilisté (Obr. 204), okolo erbu REINHOELD VON ROSEN GENERAL-CON DEO ET VICTRICIBVS ARMIS; jezdec na koni, podpis BERNARDUS D • G • DUX • SAX • VI-MARIE — IULI2E clevi^: MONTIVM COMES — MARCH : RAVENSP • ETC; PIETATE ET IUSTI-TIA; vojevůdce, podpis: LUDOVICVS XI11. D-G-GALLI7E • FRANCIžE ET NAVVARE REX ETC— ANNO DOMINI 1642. — Rub čepele: S. EXCELENS CONDE — GEBRIANT I. G.; obraz vojevůdce; níže dlouhý nápis německý, místy nečtitelný, jak se zdá, posměšný na armádu císařskou, pak po vší délce znázornění bitvy u Hulstu a Krefeldu.

Rukojeť 15 cm dl., železná, kovaná; jilec opletený drátem, končí knoflíkem, koš z plochých tří prutů, v kruhu se křižujících, s prstenem a obroučkem.

Na tabulce 205. seřazeny jsou značky zbrojířské s ostatních kusů: a—c> &—h, J puškařské XVII. věku, d z brnění XVI. věku, e pražské z dílny Sleifleitnerovy, / Hanse Krištofa Stiftera (1660—1684); * z bambitek, zobrazených na č. 201., k náleží rapíru ze XVI. stol., s nápisem

2>

€3

fe-j g

cc

cL

um

h.

(i

22,

xS

>x<-

xMT El 3i0 w r KE

>)«

>)C<

>)£ S P EKAYJ ko n

J AVAR flS

Obr. 205. Sychrov. Zbrojířské značky (% skut. vel.).

PIETRO WEYERSBERG FECIT SOHLINGEN, l, m, n, p, t mečům z poč. XVII. stol., neoznačená mezi k a / meči s nápisem: TOMASO AYALA, o hala-partně z konce XVII. století s erbem saským; r, s kordům ze XVII. věku, u šavli z poč. XVII. věku, poslední kordu z XVII. stol.

Stěpánovice.

Šestá zpráva musea turnovského 1905—6.

Pod „Hlavatou skalou” sídliště doby přechodní. Zlomky nádoby rozma-rinkou zdobené, paroh, kam. nožíky, mlat, dlátko a pilka, bronz, šipka, střepy a kosti, uhlíky, lastury a j. v museu turnovském.

Štveřín

Čtveří n.

pův.

Hrady 269. — Místo p. slovník 873. — Čechy XII. 300. — Urbář Dubský na Sychrově, urbář Svijanský tamže, opisy v Turnově.

Střepiny po různu z doby hradištní.

TVRZ někdy vládyk ze Čtveřína, od r. 1456 přikoupená k panství Skalskému nad Jizerou, zašla, tvrziště z části zastaveno, z části rozvezeno; na jeho polohách nálezy střepin.

Ve škole veliká sbírka předhistorických nálezů z celého okolí p. říd. Václ. Hrdiny.

KAPLE SV. VÁCLAVA nová.

KRIZ kamenný s krucifixem na poč. vsi a polovypuklými postavami sv. Josefa, sv. Václava a Jana Nep. z let okolo r. 1800, hrubé práce řemeslné. Nápis prvotní zničen.

KŘIŽ železný v kamenném podstavci při silnici z r. 1804.

Trávníček.

Kamenný mlat odtud v museu turnovském.

T rosky.

Balbin, Miscell. III. dec. I. 2, § 2. pag. 17. — R o h n, Thesaurus triplex, Vet. Prag. 1756 (v předml.). — Schaller 57. — Meissner, Hist. malér. Darstel-lungen aus Bóhmen, Prag 1798. — Gottschalck Friedr., Die Ritterburge und BergschlóBer Deutschlands, Halle 1809, I. 277. —V. H., J. F., Burgvssten und RitterschlóBer der Oest. Monarchie, Briinn 1818, II. 214. — H y 11 o s, Prag 1819. — G e r 1 e, Miniaturgemálde, Pěst u. Leipzig 1823; II. 13. — H o r m a i r, Ta-schenbuch 1830, XI. 90. — Sommer II. 371. — Panorama des Universums, 1834. — Světozor 1834. — Schmidl A. A., Das Konigreich Bóhmen, Pr. 1843. — Mikovec Ferd., Malér.-histor. Skizzen aus Bóhmen. Wien u. Olmiitz 1860. — Květy VI. (1871) 230. — Světozor III. (1870) 424, 429, XII. 354

XXI. 487. — Grueber Bern., Die Kunst des Mittelalters in Bohmen. Wien 1874 II. ni. — Š i m á k, Trosky (otisk z Jizerana). V Ml. Boleslavi

1903.

Podrobný popis, obrazy i půdorys hradu u H e b e r a IV. 305, Sedláčka v Hradech X. 63, v Čechách XII. 323.

Rozl. nálezy šípů, ostruh, úlomků kachlíků a pod. v museu turnovském.

Třtí.

Kamenné mlaty odtud v museu turnovském a u p. starosty.

Truhla z r. 1606, tvaru tumby, svrchu střechovitá, řezbou prostě zdobená, nyní v museu turnovském.

Turnov.

Prameny a drobnější literaturu viz Šimák, Příběhy. — Z e i 1 e r Martin, Topographia Bohemiae, Mor. et Sil. Frankfurt I. 1695. — V o g t Mauritz, Das jetz lebende Kónigreich Bohmen, Frankf. u. Leipz. 1712, I. — Rohn 114. — Schal-l e r, 61. —■ Patera, Korrespondence Jos. Dobrovského I. (s Fort. Durychem). Sbírka pramenů ku poznání liter, života v Č. M. a ve Sl. Pr. 1895, str. 363, 364, 378. •— Vitásek J. Eraz., Botanický výlet do okolí Turnovského. — Týž, Granát turnovský. — Heber (při děj. Rohožce). — P a m. a r c h a e o 1. I. 48, 95, II. 124, XV. 607, XVII. 57, XXI. 60. — Blahověst, roč. 1861 525, 1862 338, 1864 347. — Národ 1863, č. 76. — Hálkovy Květy V. (1870), str. 241, 284. — Světozor XIII. 248, XXI. 487. — Prášek. — Durych 298—319. — Turnovský, Putování po vlasti. — Zprávy musea turnovského z r. 1889, 1893, 1896, 1907. — Prousek, Památky řemeslných cechů turnovských, Světozor XXX. 288. — Kudrnáč, Adressář 1892.— Týž, Úplný adressář 1897 (v něm: Šimák, Nástin dějin turnovských a Některé zprávy starší o tura. kame-nářství). — Hlasy Pojizerské, rozl. články téměř v každém ročníku. — Zpráva o archivu v Čes. Časop. Hist. III. 177—181. — Památník Sokola turnovského. V T. 1903. — Šimák, články v ČSPSČ. II. 59, VII. 59, VIII. 13, X. 83. — E n d 1 e r 392. — B a r e š 69.

Sídliště se střepinami doby přechodní až římské na okraji obce u Libuňky říčky, v zahradě závodu Maškova a na místě nádraží dráhy Turnovsko-Jičínské. Kamenný mlýnek odtud v maj. p. Dra Maška.

Dvě sídliště z doby hradištní v téže zahradě v horní části pod silnicí k So-botce a na návrší Vrchhůře.

Latěnské dva hroby a kult. jámy v panské cihelně u nádraží; tamže hrob žárový doby římské.

Sídliště (zatím bez nálezů, jen vrstva popelovitá a drobné střípky) v cihelně Beranově nad městem.

MĚSTO na stoku řeky Jizery a potoka Stebéňky, založené ok. r. 1250, snad na místě vsi Hruštice od Jaroslava z Turnova a Havla z Lemberka. Dvojí vichnost panovala nad městem rozděleným ve 2 poloviny do r. 1538, a to jednak páni nejdřív na hradě Valdštejně, potom na Skalách nad Jizerou, jednak držitelé Rohožce a Zbirohu. Od r. 1538—1547 sjednocena obec pod pány z Vartmberka, 1548—52 pod komorou král., 1552—56 Šeb. ze Schoneichu; r. 1556 vykoupil Adam z Vartmberka zboží od komory, ale již r. 1565 synové jeho se dělí a město rozpadá na čtyři čtvrti: Rohozeckou, Přepeřskou, Svijanskou a Skalskou. Svijanskou r. 1602 dostal hr. Jách. Ondř. Šlik a prodal r. 1615 Alb. Smiřickému, jenž skoupil i díl Skalský a Přepeřský. Konfiskací a trhy r. 1620 a 1621 celé město dostalo se rodu Valdštejnskému a tvořilo od těch dob zvi. statek, řízený z Hrubé Skály. R. 1821 panství koupil Jan Lexa ryt. z Aehrenthalu, jehož rod byl městu vrchností do r. 1848.

HRADBY zašly snad už ve stol. XV.; brány dole od kamene, svrchu roubené udržely se do XIX. věku; poslední, Svěrácká, byla na konec školou a zbořena po požáru,

;;

Obr. 206. Turnov. Děkanský kostel sv. Mikuláše, i Půdorys.

Obr.^207. Turnov. Řez věží děkanského j kostela.

zároveň s dvorem; obecním r. 1864. Požáry r. 1538, 1643, 1705, jež zachvátily celé město, i menšími pohromami zašel všechen ráz starý; bylať většina stavení sousedských ode dřeva. Rozvoj města viz v mých Příbězích I. 120 a III.

Sídlo Jaroslava z Turnova, HRAD TURNOV, ačli nebyl pouhý dvorec v býv. vsi Hruštici, leželo na ostrohu na místě nynějšího hřbitova. Není po něm ani památky.

DĚKANSKÝ CHRÁM SV. MIKULÁŠE někdy ve zdech městských, založený současně s městem jako farní. Poprvé připomenut r. 1357. Skládá se z věže při záp. straně, jediné lodi a presbyteria. Obraz 206.

;•

2F~

5]

c r

g^ai

I.J

íi

Ve věži (obraz 207) zachována jest nám 1 o d prvotního gotického chrámu. Jest hmotné stavení půdorysu čtverhranatého, ze štuk hrubě otesaných, maltou vázaných. Zbudována je na kraji svahu na silné pode-

mmáwĚ

HP

w&.

v W ?

•* :<U

4 '.i

' ;i

5||PS

IT

> i®::

|l •"VXj; '4!

Y ^=«S5i 1 *%f

■:

'Ř

t|

mm

1 1 \M

■•gjf

[I

Obr. 208. Turnov. Vnitřek děkanského chrámu sv. Mikuláše.

zdívce někdy hradební. Zdivo věže ustupuje něco na podezdívce; přechod působí stará římsa, z části zachovaná, s výžlabkem uprostřed. Průčelní šířka věže zevně ii*8o m, poboční 11-50 m, prostora vnitřní 7-67 m šíř., 7-75 m délky. Ze spod věže byl druhdy lodí, svědčí vítězný oblouk gotický, pro-

188

lomený v celé východní zdi a zazděný jen zdivém nové lodi. Dole spočíval na pilířích, jež šesti stranami osmiúhelníka vystupovaly ze zdí. Na jižním hrany dosud se zachovaly, severní jest zaoblen.

Staré zdivo, mocnosti 2*35 m, sahá do výšky 117 m, kde se súžuje v pozdější zed, jen 1-65 m silnou. Na východní zdi zevnější, pak v omítce pozorovati lze vrch prvotního krovu lodi nebo stropu, ostřejšího a mnohem

nižšího, u výši 15% w.

U výši i8‘8o m počíná zed již nová, z lámaného kamene a cihel, až ke střeše 22 m vys.

Při obnově r. 1900 odkryty byly i stopy starých postranních portálů, totiž vylámané oblouky gotické s obou stran bočních, na místě nynějších dveří a zazděného vchodu z děkanské zahrady. Ježto oblouky ty zazděny byly kusy gotického ostění, z téhož kamene jako deska požární z r. 1538, patrně byly otevřeny nejvýše do té doby, i příslušely původnímu chrámu.

Nejspíše po tomto požáru staré presbyterium bylo strženo a nahrazeno novou lodí, při čemž prvotní lod ztratila svůj význam.

Při požáru prolomil padající strop klenby a podlahy do podzemní k r y p t y a zasul ji; krypta ta byla ovržena šedou obmítkou. Přeměňovatelé chrámu zanechali kobku zasypánu, rum pokryli tenkou dlažbou a na ni vstavili úzkou příční zed na 1 cihlu; na příčce, jíž přízemí lodi někdejší rozděleno jest na chodbu a sakristii, nové prostory sklenuty byly valenou klenbou a nahoře, z celého svrchu lodi, pořízena komora před kruchtou. Oba pilíře tím zazděním octly se v klenbách. Bývalá klenutí lodní nahrazena jsou jen trámovými stropy.

Chrám potom vyhořel r. 1707, 20. dubna, takže úprava nynější od základu je z r. 1722. (Rohn.)

Nová lod baroková je 15-54 m dlouhá, 12-50 m zšíři ve světlosti, pokrytá obloukovou klenbou valenou, rozčleněnou ve tři příční pole. Rozčlenění provádí dvé pasů, vybíhajících z plochých pilastrů. Hrany pilastrů vyhloubeny jsou pravoúhlým ústupkem, u spodu běží trnož,

, '■ ..

ijř V * ¹

"^.;v ;%

*KS

K\

■    ^/V,-

'*V

d.y*'

>•

•*

i4

* - i    >; &*>*

*

Obr. 209. Turnov. Děkanský kostel. Obraz na hlavním oltáři.

nahoře široké, oblamované římsoví. Plochy mezi pilastry prolomeny jsou okny 172 m šířky, špale to vánými, v parapetu šířky 2-53 m.

Pozadí lodí zaujímá kruchta, vzepřená na dvou pilířích.

Kulatý, těžký oblouk vítězný, podepřený na fingovaných pilířích, vede do presbyteria, dlouhého 8-25 m, širokého 8-86 m, otupených úhlů, takže vzniká tvar osmiboký. Úhlové plochy vyplňují pilastiy (obdobné pilastrům v lodi), z nichž vyrůstají v klenbě úhlopříčně obloukové pasy, protínající se uprostřed. Ostatek uzavřen jest se čtyř stran českým klenutím.

Sakristie přidělána byla nově koncem XIX. století.

Hlavní oltář bohaté barokní architektury dvoj patrové, poly-chromovaný. Čtyři římské sloupy, stojící na podstavcích dva v popředí, dva po kraji, obstupují pole oltářní, nesouce přečnívající vlys o širokém, vodorovně článkovaném kládí. Přední sloupoví ukončeno jest náběžnými štíty, na postranním stojí řezané obdélné sochy sv. Antonína a sv. Barbory. Uprostřed veliký obraz sv. Mikuláše z Bari, malovaný snad od některého Hertla r. 1773. (Obr. 209.) Horní patro oltářní, značně užší, článkováno je postranními pilastry a vodorovným kládím. Uprostřed obraz sv. Jana Nep. v ellipčitém, řezaném rámu.

Oba menší postranní oltáře (nyní) sv. Josefa a sv. Anny, v lodi při vítězném oblouku, jsou obdobného vyzdobení, ale prostšího, jen o dvou sloupech, o horním patře v bocích prohnutém, zakončeném volutami a festony. Nad sv. Josefem je malý oválný obraz sv. Frant. X a v., nad sv. Annou Křest Páně. Obrazy tyto jsou však nové, pořízené za poslední obnovy.

Třetí oltář sv. Jana Nep., někdy kamenářský, umístěn jest nyní v sirotčinci (místo něho nový P. Marie z Lúrd); široký 2-13 m, vys. asi 2 m., hořejšek schází. Nad predellou s malým skřínkovým tabemakulem upr-střed v oblamovaném rámci obraz na plátně Nanebevzetí P. Marie, dobré práce neznámého díla. S obou stran obstupuje po pilíři, šikmo vychýleném o vyhloubených stěnách, k nimž druží se sloupek hladký a sloupek točerý. Římské hlavice, kládí řezané, končící volutou. Vrchní oddíl ve formě štítu s volutami po stranách, upiostřed v kartuši obraz Anděla, budícího sv. Josefa, téže práce, otočený palmami a volutami. Svrchu baldachýn a boží oko. Po stranách sošky sv. Víta a sv. Václava. Vše zlacené a polychromo-vané. Z poč. XVIII. stol.

Socha řezaná s v. Jana Nep., odtud. 1-20 m vys., stojí na podstavci v kostele vedle hlavního oltáře.

Kazatelna analogicky opravená; ozdobená ve výklencích soškami evangelistů, pěkně řezanými.

Čtyři řezané sochy sv. Václava, Víta, Jana Křt., Vojtěcha u výklencích v úhlech presbytéře, stály druhdy nad příčkami nyní zrušenými, jež oddělovaly místo za oltářem; jsou v nadživotní velikosti, slušně řezané, z polovice XVIII. stol.

gigP / í

HP**’'³

:.....'

BÉ ‘i

i> m

,^'i*

rmi

r°

cJ.

Obr. 212. Turnov. Nápis n.n křtitelnici.

Sffi

.Cl

St

1,11

UK-

■ ;L

mi

■■

Obr. 2io. Turnov. Křtitelnice z r. 1541.

O ís)

Křtitelnice círová (nym v chrámu P. Marie), vys. 80 cm, prům. 51 tm, obvyklého tvaru na 3 nohách spárovitě končících, ]ež spájeny jsou s kotlem hlavami vousatými v knížecích čepicích. Bok nádoby ozdoben byl 13 vypuklými postavami Krista a apoštolů, a obloučkovým vlysem nad nimi, okrasy ty však jsou všecky sloupány. Zbyl pouze rytý nápis při horní a dolní obrubě: l£m crebibsrií ti bapfisafits frtmí, (alrous tťú in nomine pafris ti ftlrt ti Jptrifus Jančit. If. bapíijlcrw Ebiftcafú t 1541. Víko přidržáno jest 3 tureckými hlavami. Značka 3krát se opakující/ asi Jana Mrkvičky z Nov. Města Pražského. (Obr. 210—212.)

" 1S

á' . V,'

A/}'

-m

v;.

afeša. ai5 TO

í!

Obr. 213 Turnov. Kropenka z XVI. stol. z děk. kostela.

•>

Kropenka měděná, ze XVI. stol. (nyní v museu), 25 cm v prům 13 cm vys. Pánvice ozdobena je tepaným ornamentem tulipánovým, dno pelikánem. Na horním pásku čte se: CH : TRAV : AMF : GOTT VHD WORT... EIT AKS : SCHLECHTEN keselan weder nach : leit : gk. (Obr. 213.)

Monstrance (uložená v museu), stříbrná, z dílu pozlacená, vysoká 76^4 cm, noha je zšíři 22% cm, zdéli 26-8 cm. Nohu vysoko a umělecky tepanou rozdělují rozhozené voluty ve čtyři pole lichoběžníková. V nich uprostřed festonů z listí a ovoce v předu dvojice andílků na oblacích nese veraikon, v bočních polích podobné dvojice nesou kalich a kříž, na druhé straně metly a důtky. V poli zadním vznáší se Madonna, stojící na zeměkouli s půlměsícem, držící lilie, uprostřed oblaků, provázená andílky.

Ořech trojitý díl okrášlen jest dole rosettami, uprostřed akanthy, nejhořejší díl nodu má po stranách po hlavičce okřídlené, v zadu prázdnou

oválnou plošku, v předu veliký tyrolský granát. Na obrubě nohy značky: hrozen, |"r] | fab | |cb|. Ušlechtilá empirová práce z rozhraní XVIII. a XIX. století.

i'

a]

lV

r»

Obr. 214. Turnov. Monstrance z r. 1726.

Ostensorium je starší práce, práce z r. 1726 Fy. Ant. Pettla v Augsburce,¹) ale jiného díla, méně uměleckého. Tvoří je v pozadí řada

prostých paprsků, přes něž vine se užší věnec stříbrný z větví, tvořící podstavu pro baldachýn nahoře. Svrchu na věnec nasazeny jsou tepané podoby světců na oblacích, dole poloviční postava sv. Mikuláš, v levo klečí sv. Jan Nep., v právo klečí sv. Václav, klaníce se Nej světě j Šímu. Nad baldachýnem shlíží obdobný obraz Boha Otce a holubice. Mezi postavami božskými a světců vznáší se po páru au dílků.

--'Jo

tou

y-j

v"

Yl

mm

i® r.j

Obr. 215. Turnov. Noha monstrance.

Schránka pro hostii zavírá se velikým sklem křišťálovým, broušeným ve tvar protáhlého šestiúhelníka, jejž objímá prostá záře paprsková a nahoře pokrývá veliká knížecí koruna. Vrch ostensoria přechází v menší baldachýn a rovnostranný kříž.

Všechna monstrance v mezerách mezi figurami posázená je broušenými kameny drahými i polodrahokamy (granáty, křišťály, amethysty), jednotlivými i skládanými do rosett, na hrotech vnějších paprsků visí polodrahokamy broušené ve tvar slziček. (Obr. 214, 215).

Kalich stříbrný, pozlacený, vys. 267 cm, prům. kupy 9 cm, paty 16-2 cm, váha 750 gr, tepaný. Kupu obstupuje sevření ze tří volutových námětků střídavých s kartušemi, lasturovitě a hřebenovitě orámovaných. Nodus konický, trojboký, lasturami zdobený, obdobně i noha na vysokém

194

■r.

prohnutém podstavci,^ ze tří námětků a 3 rocailových kartuší. Na obrubě nohy značka A K a v druhé značce letopočet 1750.

m- '>x

i*

íKŠ

- \ JFí

|*

Obr. 216. Turnov. Náhrobek Krištofa z Vartmberka.j

Svícen cínový, litý (nyní v museu turnovském), 48 cm vys., dřík vykroužený, noha potrojná, spárovitě vykrajovaná. Okraje provázejí vtloukané zoubky. Na ploše nohy vrytá slova:

LETHA PANIE

1649

DOROTA DAROWALA <$> SWICZNI <$>

GORDANOWA TITO co no NA PAMATKV.

r;> '

tú.

r,te

2|

r"

te*

■JP\;

tel

/f

mM

Obr. 217. Turnov. Náhrobek Adama z Vartmberka.

Pár svícnů cínových (v museu turnovském), 32 cm vys. Dříkývykroužený, noha potrojná, ornamentovaná dílem vypuklým v podobě hlavičky andělské, kartuše a květových festonů. Na kartuši letopočet 1718. Na horní římse nohy vryto: TITO SWICNY Z POKVTY JACVBA PVSTA KA/PENE.

Z v o n ve věži, 136 cm vys., 137 cm prům., přelit r. 1861 od bratří Ed. a Jos. Paulů v Liberci a v Č. Lípě, ze starého z r. 1636, přelitého r. 1709. . Český nápis.

Náhrobky. U sv. Mikuláše byla hrobka rodu pánů z Vartm-berka, v níž pohřbeni byli Jan, nejv. purkrabí (t 1543), choť jeho Veronika z Leskovce (f 1538), syn Adam (f 1564) s chotí Magdalenou z Kolovrat (f 1540), vnuk Krištof (f 1584) se svými syny Albrechtem (f 1571), Janem

'■>    • l

■■"r *

....

čjěm

[Obr. 218. Turnov. Náhrobek Magdaleny z Vartmbe.k a.

Albrechtem (f 1572), Adamem (f 1587), jichž náhrobní kameny prohlížel Paprocký (0 stavu panském 280—281). Zachovaly se jen čtyři kameny:

1. Pod- kruchtou ve zdi západní kámen z rudého mramoru, na něm tesaná postava rytíře v brnění, výrazných rysů, s erbem u nohou. Život postavy jest však osekán. Okolo obruby vine se nápis: JCsfa • 1584 • Iffl) aufmg $0 Tňzbkh) ^ojlnt gEn?    Jínunrantí IBrojEtm; $an ^an

Hrpjiojf \ IDarířjmbergha na Bflfjojcjij a ^kajjmute Mirooí íšmug, dokonal a ocpEharaa^IanmEÍio rujkrptjpeni. Rozměry 2-10 m výš.,\i-04m šíř. (Obr. 216.)

2: Vedle něho, téhož rázu. Podoba jinocha v brnění. %Ú8. • 1585 * m JInímg $0 nebéltj pofímj Hnbira ginak ^mrfeblmj, JRbarn j MParfíínn bEEgka £>yn Babepjansljo J&ana ^rifíofa Jirooí ^nwg gejí Bokonal. JRntim. Rozměry 1-74 m výš., 0-9 m šíř. (Obr. 217.)

3. Ve vnější zdi severní na zahradě. Z bílého pískovce 80 cm šíř., 85 cm výš., hrubě tesaný a otřelý. Podoba děvčátka ležícího, opřeného loktem o lebku. Nad ní klepsydra, vedle erb Vartmberský. Nápis mad tím:

Keffja *Im $0    : Barířjoln

mÍEgt nmrj : Brojena ^artna "j J^anna

Martgbals \ roaríljmbergha br^Era Bee-jehe }$a : ]Ba : dlbama Ebíubf a íuíe po-djoinana gEjí. (Obr. 218.)

'm-

'ífi

■ :::

mu

: j&jS

•4ř\ ■ \    '

<j

v,

sr

Obr. 219. Turnov. Konsola z pův. chrámu děkanského. Kreslil J. Prousek.

Obr. 220. Turnov. Deska sladovnická z r. 1538, ve zdi chrámu děkanského. Kreslil J. Prousek.

4. Na zahradě leží u zdi náhrobek obdélný 1-90 X i-86 m, 19 cm silný z pískovce, uprostřed docela otesaný. Jen nápis na obrubě lze přečisti,

•JI

pi¹

IBmmi

#1

Obr. 221. Turnov. Deska o požáru r. 1538, ve zdi chrámu děkanského.

ač neúplně: JDeílja xxxmi e pcnbíelg po rtebiEÍp gtnrÍElttE untrjEÍa gtjí eeeje : pa - pa • IBerong ■ j %EshEm[cjE] .. .

V jihozápadním rohu věže zazděna jest gotická konsolka (obr. 219) tvaru lidské hlavy.

Na severním bokn věže ve zdi vsadili pískovcovou desku (49 cm šir.. 38 cm vys.) s odznakem sladovnickým a písmeny. Vedle ní šikmo jiná deska (44 x 38 cm) s nápisem:

Iría m° or xxx° mtt° (£fjrá íefn ) bopujjfe² pa² i) s mrjíě ratjíjore ro jiřeti po ftroiéf: i Na rámu značka MF. (Obr. 220, 221.)

KLÁŠTER DOMINIKÁNSKY, zal. hned při počátku města, spálen r. 1424 a zašel. Snad po něm stopami jsou základy zdí, na něž se přišlo na horní části Mariánského náměstí, při kopání stok r. 1909 ve hloubi iy₂ m\ v návozu na nich nalezeno množství střepů XV. a XVI. stol.

CHRÁM P. MARIE původní konventuální, řádu kazatelského, zmizel i s klášterem úplně. Ve válce husitské vyhořel, v půli XVI. věku obnoven, na čas byl sborem bratrskjhn. Znovu shořel r. 1643 a nuzně byl obnoven, takže poč. XIX. věku hrozil sesutím. Docela tedy odstraněn a r. 1825 počato s budovou novou podle plánů arch. Hausknechta, pozd. Schrauma a Bern. Gruebera, avšak pro nedostatečnou konstrukci věže vysvěcen chrám byl teprve r. 1853, n. září.

Ze starého kostela XVII. věku zbyla jen prkna nástropní, ²) kliho-vými barvami malovaná rozvilinou s květy, a čtyři terčové tabulky okenní 17-2 cm v prům. Na dvou zpodoben je tovaryš v parádním šatě, v klobouku s pérem, s kordem (jednou ve střevících a punčochách, podruhé v jezdeckých botách) držící erb ševcovský. Okolo čte se: Po wypaleni Města Turnowa. Toto wokno Dano gest vdelati Za Cechmiítru Girzyka Ffendricha Jacuba Millera Starííich — Danijele Czerwenky Jana Keblera: • 1 • 6 • 47. (Na prvním chybí: Danijele.)

Na druhém je znak cechu mydlářského, nad ním letopočet 1 • 6 • 4 • 8., po stranách písmena: Z RC P — WB.

Na třetím nápis:

KASSPAR POSELT BVRGRABI • A • GIRŽI BAVŇOWSKY PIS;Ř DVCHODNI PANST WI SEMILSKÉHO ANNO DOMINI 1647.

Cechovnípraporcev kostele z těžkých látek, o 2 cípech dolů ohnutých, vys. 66 cm, šířky 102 cm, zd. třepením, bordurami a třapci ze zla-

tých a stříbrných nití: připjaty jsou k prutu vybíhajícímu vzhůru u vysokou kytici ze střihaného plechu, ověšenou četami, nad korouhvi svrchu listoví z obdobných spirál. Žerď řezaná, hlavicí se končící, vždy té barvy, které korouhev. Z konce XVIII. stol.

'jJS

..

■ %■*

K ' *

M í

f Mi . t.

ví oken ĚjvalAsc^rti J | iřfaTierTum^

r.

ÍJj

|r.

k,

• í-

r4

I

KAS.SPARPOSILT

BAVMOWSKýPISA jDVCHODUlPAPgT ! WIgíMII&K®*¹⁰

4nnoí)omini-

j o 4 r.

li

:4

25

I křVc*'’™

Obr. 222. Turnov. Museum; zbytek okna ze starého chrámu P. Marie.

1.    Hedvábí žluté, obraz P. Marie a sv. patrona v dílně, krejčovský;

2.    tkalcovský, modrozelené hedvábí, obr. sv. Petra a Pavla, znak řemesla;

3.    bečvářský, zlaté hedvábí, obr. sv. Teresie a sv. Senana Moli-tora, znak držený lvem. Písmena Lil a rok 1791;

4.    kame nářský, modrá, obr. sv. Jana a Václava, obr. sv. Lukáše;

5.    pekařský, zlaté hedvábí; obr. sv. Václava; znak;

6.    ševcovský, modré hedvábí, obr. sv. Kryšpína a Kryšpiniana;

znak.

Ve zdi hřbitovní tři kamenné náhrobky z XVIII. věku:

1.    Kříž, uprostřed břeven P. Maria a před ní klečící muž; na ramenou kříže ryto je neumělou literou:

ITeifja pank 1 • 7 • 5 ■ 8 • btte 5. JVBniaru usnul ro ^anu ^Iwtmínj a Bpafntj Jílují pan IDarjíaui Jfóajfner nrájían a i?anjeb íSuruurafbtj gakoj fufo ronfulíor a JíaroJíIirog bobrobinec Braírjíroa J$mafefjo Bujeuce JBagicE Wxika Sšv&zfyn 82 Míj íuío pčj fontfo (Efjrantu J^anie tu pnkogt £roa... ubpoq ... JSmm

Rozměry 160 cm výš., 70 cm šířka. Dole klepsydra a lebka.

2.    Na celé ploše desky (135 x 90 cm) hrubý relief P. Marie, nesené od andělů, před ní klečí muž a dva pacholíci. Pod tím neúplný, rytý nápis: tdíja 17:. tnnqel iMmuuínj Mni Pan Sraníiph.. brte 22 Břtíobrtt .., mtBjían • «t;n . .. Bbporj. .. JÍuieu.

3.    Kříž s růžemi na konci břeven. Nápis rytý úplně zašel, až na několik písmen. 156x70 cm.

Zazděný vchod k někdejšímu hřbitovu v Z. zdi. Nad obloukem

nápis:

©0 poLe fWaís ginač flWsfa WlmtEíjo sWau IjraDbu skej Srán. WrrgCfja WjaLs MILartjhefjo

de Anno

1818

Terra teglt Chrlstl fVnesta CrVCe reDeMptos Můro quam celeber Werich clementer adornat.

V cihelně Beranově, nejspíš na pozemku býv. kláštera, nalezen prostý gotický klíč, kosočt ve řečného očka, nyní v museu turnovském.

RADNICE na rohu náměstí a ulice Jičínské opravami, zvláště poslední z r. 1894 A- Knopem, pozbyla zevně rázu starožitného. Ale ještě před třiceti léty jevila se tak, jak postavena byla r. 1526 a obnovena r. 1620 a r. 1643. (Obr. 223, 224.)

Průčelí zšíři 14-80 m do náměstí zabírala věž, k níž družilo se patrové stavení, s lichým patrem druhým, zakončené mocným štítem s volutami. Přízemí otevřeno bylo na veskrz podsíněmi, křížově klenutými, jež pojily se tu k podloubí sousedního domu a neseny byly třemi mohutnými pilíři dolů se šířícími. Z podsíně vcházelo se z kraje do klenuté jizby o 1 okně, jež bývala hospodou. Uprostřed podsíní byla široká, tmavá chodba, valeného stropu, otvírající se dvéřmi do náměstí, druhými do hospody, třetími do zadní chodby, vedoucí na dvůr šatlavní. Vchod do radnice otvíral se na místě nynějšího třetího okna z Jičínské ulice; do nedávná zbývalo

zazděné pažení, na jehož nadpraží ležel lev. Vcházelo se k širokému kamennému schodišti o třech odstavcích. Za schodištěm v přízemí vedle úzké chodby následovaly ještě dvě jizby, klenuté valeným stropem, kde přebýval druhdy hospodář rathouzský.

'm

Bg|

:■

K>v

SKCH O UR A N/VTU

■ i?*

-v

-J

ív*

■>r '

Obr.^223. Turnov. Radnice před poslední obnovou.

S vnitřní strany stavení byl v levo přední chodby klenutý podélný sklep, zavíraný silnými železnými dvířky o zamříženém okénku (nyní v museu), vedle něho sklepení, jež bylo asi druhdy schodištěm vzhůru, ale na ten čas zrušeným, a schody do sklepů. Do zadu při úzké chodbě ležel černý nepravidelný sklep různé klenby a vzadu světlejší skladiště, přepažené napříč mohutným obloukem, o dvou oknech do dvora.

V horním ponebí prostoru mezi věží a ulicí nad podsíněmi, hospodou a částí přední chodby zajímala velká síň o hlubokých výklencích okenních, dvou do náměstí, dvou do ulice. Ve výklencích prolomena byla podvojná

okna, opatřená kamennými venýři. Z velke smě nízké železné dveře vedly do kobky ve věži, klenuté křížovým stropem, jehož hrany zdobil perlovec. —

Sever

r.....]

Za věží s kobkou tou spojen byl nevelký sklípek a dále byl prázdný široký světlík. Do zadu ve dvou světničkách k ulici a ve třetí přes chodbu do dvora bydlili strážníci. S pavláčky do dvora za radnicí vedl dřevěný ochoz přes dvůr k protější šatlavě. Střecha byla sedlová a na hřebeni seděla menší baňatá věž s lucernou a zvonem (nyní v museu). Drobná osmiboká věžička v rohu štítu nesla zvonek požární.

Jih

Obr. 224. Turnov. Půdorys radnice v přízemí.

Toto starodávné rozdělení proměnilo se až v našich letech, a to na třikráte. Nejdříve zazděny byly podsíně a zmizely pilíře; staré vchody do vnitř prolomeny byly v široké oblouky. Z hospody vznikl krám. Z podsíně pod věží zřízen byl krámek, nově otevřený do náměstí. Potom na místě dvora a šatlavy vystavěn byl nový obecní dům a v něm upraveno široké schodiště nahoru a spojeno se starou radnicí. Původní schodiště zrušeno; z dolejška stala se jizba, pojící krám ke dvěma zadním světnicím v jediné obydlí, z hořejška nová kancelář a příční chodba. Dolení přední chodba rozšířila se o podsíň, ale vnitřní průchod do krámu byl zazděn.

ii Wfó.%.

1 PÍ I

.4

Ostatek zůstal. Starý krov tehdá byl snesen, i věž prostřední a nahra-žena jednosměrnou šikmou střechou.

Třetí přeměna týkala se skoro jen vnějšku.

•O

Obr. 225. Turnov. Museum. Cechovní pokladnice sladovnická.

Stará úprava oken i stěn docela stlučena, a všechny stěny dokonale zmo-dernisovány mělkou re-naissancí. Při tom uvnitř zrušen byl světlík za věží a upraven za novou klenbu, jižto spojili prolomením zdi též s kobkou věžní za místnost pro museum.

Ježto i vršek věže, původně vyšší a bání kryté, v neznámé dřívější době podlehl proměně, nic nejeví, že pod novým rouchem tkví staré stavení.

Zbyl jen erb městský, zazděný nahoře na věži, vkusně z kamene tesaný, lev vzpřímený na renaissančním, silně vykrajovaném štítě. Na desce štítové vytesán jest letopočet 1526. Stará báň a půlměsíc s prostřední zrušené věže uloženy jsou ve sbírkách musejních.

₍'V

Vmuseu uložena jest většina přenosných památek městských.

I. Cechovní památky, a) cínové nádoby:

IJP

a) Konvice pořádku pekařského, cínová, litá,

40 cm vysoká, na 3 stlačených okrouhlých nožkách.

Ucho nese silnou kuželku, k víku šroubem přitažena litá soška sv. Václava. Kol kraje víčka vryt jest věnec ze dvou ratolestí, rostoucích z tulipánu. Na boku nádoby rytý nápis:

— CZECH MI STRŽI —

co WACLAW, ROWENCZKY co DANIEL GROS co MIKOLASS CZERNOWICZKY.

Uprostřed doleji korunovaný odznak řemesla, preclík a perník u věnci podobném a letopočet ANNO 1725.

S obou stran po třech stylisovaných tulipá* nech a mezi nimi jména co GAN co KAREL co FRANC co

Obr. 226. Turnov. Museum. Hodiny sypací z počátku XVI. stol.

SWOBODA CŽAG

WEGRICH . . . Značka na obr. 182, v.

i:

v*

Obr. 227. Turnov. Museum. Hospodní znak tkalcovský.

b) Konvice téhož cechu, 16-8o cm vysoká, litá, dolní i horní okraj převislý. Na uchu ku-| želka, na víku rytý věnec s odznakem. Na boku totéž znamení a s obou stran jména: JOANNES SVOBODA INSPECTOR FRANCZ RESL STARSSI TOWARISS Značka l.

bb) Talířek téhož cechu, prostý, cínový, 17 % cm v průměru, na okraji rytý preclík, housky, perník a rok 1715. Značka n.

c) Konvice řeznická, 16 cm výs., nahoru súžená, bez okrajů s výlevkou. Na uchu lvíček. Pod výlevkou u věnci rytý lev řeznický a písmena:

17    30.

•x

, *j

ifá

•á^

Beze značky.

d) Konvice tkalcovská, litá, okrajů převislých, 20 cm vysoká. Na uchu kuželka, na víku rytý věnec s erbem řemesla a letopočtem 1642. Na boku rytý nápis pozdější:

I • K • C • F - G • FL•FD • ID 1800.

,¥

{■ -i

’*$á

li

íM

j|

Obr. 216. Turnov. Museum. Mříž z domu č. 228.

Značka m.

e) Konvice téhož cechu, téhož rázu, jen o 2 cm nižší.

/) Pohár tiskařského cechu, baňatý, na široké noze, bez ozdob, s víčkem volným. Na nádobě štítek s neuměle rytou postavou Štěstěny, nesoucí formu a paličku. Nápis dokola:

¹

Pam. kniha klášterní stará, str. 22. — Pův. monstrance vážila 67a lib., stála 300 zl., jež dali Stan. Pátek z Wiesenthalu, vrchní panství Jičínského, a Kašpar Paclt, purkr. lomnický; pí. Veron. Schnoblová roz. Jeníkova z Gemsndorfu dala stříbrnou lampu. Kameny darovali turnovští kamenáři. Monstrance byla klášterní, r. 1810 konfiskována, ale vykoupena od měšťanů turnovských pro farní chrám.

²

V museu a na půdě domu č. 60 p. Trmala.

VIVAT LEBEN VND COTTON DRVCKER den 1. September Ano 1804 C • K •

(i) Cechovní pokladnice:

a)    Zámečnická, dubová, nebarvená, z r. 1734, řezaná.

b)    Tovaryšů pekařských, zeleně a červeně natřená, lišty zlacené. Vnitř víka malovaný odznak řemesla z r. 1718 a nápis držený anděly: nejjfíiajíttbm $abu J^íjnie a Mhjfjorpnj čjTafntmrj (EeIeIjo tKibJía n Mfu 1707 bne 20. JRprili# fpujbfmna ptonw lato puhlabmrje Bahlabrm IBňEnJTtjřjo H^abu Ubila 1707 ja Hnfpekfora BEitpamina (Ho-tnajjTka Jlqbobsna ja HnfpEřthmlhbj Jftbama STrmala, SEoraarrjpro ^farflpáj', Hana flbdjíij JSnno 1718.

Obr. 229 Turnov. Museum. Kované raménko.

c)    Tovaryšů mlynářských, z tvrdého dřeva, vykládaná 2 mlýn. koly a hvězdicemi. Na spodu víka malov. odznak řemesla držený 2 anděly a nápis:

1$) norce HíDtjrotjem 3 rcejí Jtafftirij be TMt]ía íEurnoraa pocíirat QT^ecf; a menf]ti Iřtjab leía ]Banie 1717 Jrcoleni pti

menj)|m lR?a-

ja jíarjTj íSrcraa Kmenía

^larcacjeb

bu len cjaf ja (erb) ilnjjpekfora ilten brortha riflfe Ifrarel JHDilim

d) Sladovnická, vykládaná rozvilinami, z r. 1764, a zdob. nalepenými řezbami. Zámek dvojitý, ozdobných klíčů. Na rubu víka písmeno S. A. S. malovaná. (Obr. 225.)

|L-

‘i

\ f

**s»

fi¹

:v

i;

*

4 JL

' -

'

Obr. 230. Turnov. Museum. Zámek a přítuha.

e) Kolářská a kovářská, dubová, vykládaná, s odznaky řemesla. Z 2. půle XVII. stol.

■y) Jiné náčiní:

a)    Sypací hodiny cechu pekařského. Sklo zelené, v sevření z 8 primitivně řezaných sloupků. Vys. 16 cm, šíř. 6-5 cm. Stopy malování. Z poč. XVI. stol. (Obr. 226.)

b)    ,,Pašekíl, znamení cechu kovářského a kolářského. Primitivní figurka 27 cm vys., řez. hlavičky a nožek, ostatek tyčinky. Oděna je v kroj z konce 30tileté války.

c)    Trojí hospodní znak, kovaný, z XVIII. stol., tkalcovský (obr. 227) a dvojí kovářský.

II. Z prací kovaných a tepaných jen výbor:

1.    Mříž předokenní, vys. 238 cm, šíř. 117 cm, 49 cm hluboká, kovaná, z polovice XVIII. stol., z domu č. 493. (Obr. 228.)

2.    Vrch mříže, 120 cm dl., 70 cm vys., kované a tepané, z 2. polovice XVIII. stol., z domu č. 70.

3.    Rameno, 92 cm dl., 50 cm vysoké, kované, ornam. vinné listy, z 2. půle XVII. stol., ze zámku Rohožce.

(Obr. 229.)

4. Raménko, 39 cm dl., 18 cm široké, kované a ryté, XVII. stol.

5.    Ohřivadlo, na prosté nožce měď. kotlík, objatý železným prolamováním, mírně tepaným. Prům. 18 cm, XVIII. stol., z Rohožce.

6.    PHtuha gotického klepadla, srdčitá, prolamovaná. (Obr. 230b.)

7.    Zámek. (Obr 2300.)

8.    Klepadlo ze stříhaného a tepaného plechu, v podobě Meluziny prostřed listoví. XVIII. stol. (Obr. 231.)

III. Zbroj:

1. Prachovnička, ze dřeva kroužená, kostí vykládaná, prům. 75 mm, výška 50 mm. Okolo roku 1600. (Obr. 232.) Jiná tepaná z XVIII. stol. (Obr. 233.)

Dále: šípy, ostruhy, podkovy, sekery, halapartny z ok. hradů atd.

w\ '

IV.    Šperky:

Empirové náušnice, breloques z řez. kamenů s erby, kameje a pod. Význačnější: kus stříbrného prsténku renaissančního, s erbem, v němž klobouk s pérem a písmena : W : D :

V.    Pečetidla:

a) městská:

1. Velká pečet městská, stříbrný

Obr. 231. Turnov. Museum. Klepadlo.

kotouč, 5 cm v prům., 4 mm silný, na řetízku zavěšeném v připájeném úšku, již ulomeném. Uprostřed rytý znak městský, na okraji prostřed dvou soustředných vínků nápis:

• SIGILLVM • ® • CIVITATIS • ® • TVRNOVIENSIS •    • 1638    114 gramů. Značka |_bJ na kotouči i na

kruhu řetízku. (Obr. 238, 1.)

2.    Menší pečet městská, stříbrný kotouč s úškem připájeným, 35 mm v průměru, 3% mm silný. Vnitř erb a letopočet nad ním 1636, na okrajích legenda: : SIGILLVM : CIVITATIS : TVRNOVIENSIS. Značka MIETIZ a (jeJ. Váží 50 g. (Obr. 238, 2.)

3.    Malá pečet, stříbrná s úškem připájeným, 30 mm v průměru. Ráz týž jako u druhé. Váží 18% g• Značka táž.

Všecka tři pečetidla jsou opravena.¹)

r\

Obr. 232. Turnov. Museum. Prachovnička.

b) Cechovní pečeti (viz obr. 239., 240.):

1.    Pekařská, olověná, s úškem, 38 cm v prům. Vnitř znak, štít rozčtvrcený a v něm houska, preclík, dva chleby a vánočka. Na okraji opis: PECZET x PEKARSKA 2 1551 x.

2.    Ševcovská, mosazná, nasazená na železném držátku, 58 cm v prům. V obšírném středním kruhu stojí oděnec v plné zbroji s taseným mečem opíraje se o erb korunovaný, kdež viděti odznak řemesla, tři nohy rozbě-

-í

žité. Mezi erbem a nohou zorojnošovou sedí ptáček. Ostatek pole je vyplněn rozvilinami. Na úzkém okraji mezi dvojitými proužky čte se: PECZET-MI ESTA • TVRNOWA • NAD • GIZERV • POCZTIWEHO • RZEMESLA • SSEWCZOWS Pěkná práce ryjecká z polovice XVI. věku.

3. Bednář ská, měděná s úškem. 30 mm v prům. Vnitř ve štítu hluboce vykrajovaném odznak pořádku (kružidlo, palice, kladivo, v okraji mezi dvojitými proužky nápis: PECZET co co BEDNARSKA co co 1563.

^wůĚSt/>

lisí

fSSfešl

'ě

llpllll*

CSÉlfet/í

IPpil

RSl

«■

Ir

wn

s.

\a

Obr. 235. Turnov. Pečeť městská z 2. půle XVI. stol.

-Yi

Obr. 234. Turnov. Pečeť městská strany rohozecké okolo r. 1500.

tr

r.

ESU

c» o

&S|'

v.

$3

šk

Iv

Obr. 236. Turnov. Pečeť městská z r. 1606.

Obr. 237. Turnov. Pečeť městská z r. 1570. (Kreslil Karel Zapp.)

4.    Krejčovská a postřihačská, stříbrná, s úškem, 34 mm v prům., váží 38 gr. Uprostřed erb rozpolcený, v právo nůžky postřihačské, v levo krejčovské. Mezery vedle štítu vyplňují ratolístky. Opis dokola na kraji: PE + RZE 4- CZEV + KRACZ 4- POSTRZI 4- MĚSTA 4- TVRNOVA 4-Rub i úško ozdobeny jsou konturovými rytbami listu. Značka (opravo-vatele?) |~Bj. Z 2. pol. XVI. stol.

5.    Kovářská a kolář ská, bronzová, 41 mm v prům., s úškem. Vnitř štít hluboce vykrojený, s podkovou a kolem a vedle něho rozdělený letopočet 15 —95. Opis mezi dvěma vínky na okraji: PEZCET • CZECHV • KOWARZ : A KOLARZ : MI ES • TVRNOA H8

. 6. Téhož cechu, sdruženého s mečíři a zámečníky, bronzová, s úškem, 40 cm v prům. Štít, ozdobený na okrajích volutami, je rozčtvrcen, v každém poli odznak řemesla: kolo, podkova, skřížené meče, skřížené klíče. Nad štítem rok 1606. Opis, provázený na vnějším okraji vínkem, zní: PECZET • CZECHV • KOWARZ : KOLARZ : ZAMECZ : MECZIRZ : MI ESTA • TVR-NOWA®

Obr. 238. Turnov. Pečeti městské (V2 skut. vel.)

7.    Sladovnická a vo-dovarská, tovaryšská, bron-zová, s úškem, 33 mm v prům. U vnitřním poli dvě limpy se sběračkami a letopočet 1614. Opis mezi vínky: PECZET •

RZAD • RZEMES : SLA-DOWNIC : WODOWA : W MESTE • TVRN :

8.    Téhož cechu, mistrská, z bronzu, 37 mm v prům., na soustruhovaném držadle. V středním poli erb s limpami a sběračkou, korunovaný, s fafrnochy. Z koruny vyrůstá patron, sv. Jan Křt. Opis, provázený na kraji vínkem, zní: PECZET : RZAD : RZEMES : SLADOWNIC : WODOVA : W MESTE TVRN : 1614 :

9. Bečvářů, truhlářů, sklenářů, olověná, 42 mm prům., na dřevěném držadle, neuměle rytá a zašlá. U vnitřním kruhu široký štít, v němž ne-souměrně rozloženy jsou kružítko, palice, kružidlo s úhelníkem, kladívka sklenářská a rozdělené datum 16 — 63. Opis na okraji v mezikruží: PECET RZEMESLA BECWARSKEHO A TRVHLARSKEHO A SKLENARSK•

10. Mlynářská, bronzová, 36 mm v prům., na dřevěném držadle, honosně vypravena. Upro-střed štít korunovaný, nesený dvěma anděly, na Ěifn')'štítě městský znak a pod ním kolo; ostatek štítu ;íP/lí/J vypalují závitové ozdůbky. Opis mezi dvěma věnci: «||V-WMIjMl PECZET • P°CTI • CECHV • MLINARZ • WMIES • TVRNOWIE NAD : GIZEROU • A 1717.

11. Tovaryšů zednických, železná, v celku s držadlem, 29 cm v prům. V poli středním štít, v něm odznak z krokvice, kružítka, kladiva a lžíce uprostřed dvou růžiček; vedle znaku rozdělený letopočet 17—19. Opis, provázený na obrubě vínkem, čte se: SI : El : EHRSAMEN HANDWERCK DER MAVRER • D : S : TVRNAV.

12. Zednická, mistrů, železná, v celku s držadlem, 48 cm prům. V středu ozdobný štít s odznaky ve dvou polích nad sebou: nahoře kladivo, kružidlo, krokev a lžíce, dole palice, kružidlo s úhelníkem a želízko kamenické. Mimo štít nahoře v poli rozdělený letopočet 17-22. Legenda mezi dvěma vínky na okraji: SIGEL • D • MAVER • VND • STEIN • METZER • Z • D • S • TVRN • AN : D : GIZER .

Obr. 239. Turnov. Pečeť kame-nářská (v mus. král. Č.)

13. Mlynářská, tovaryšská, bronzová, 31 cm v prům., na dřevěném držadle. Uprostřed štít korunovaný, volutkami zdobený, v něm nahoře kružídko s úhelnicí a sekerkami, dole kolo. Mimo štít rozdělený letopočet

Ol

W/

o\

SJS

10.

ctít-

i:

sj

£

mm

Obr. 240. Turnov. Museum. Pečeti cechovní.

17 —24. Na okraji nápis mezi vínky: PECET • MEN : POC : CECHV : MINAR : MIESTIE TVRNOIE NAD GIZEROV. co

14. Zámečnická a sdružených řemesel, bronzová s úškem, prům. 44 mm. Vnitřní pole rozděleno je na čtyři, v nich odznaky řemesel: zámek, (zámečníků), ozubené kolečko (hodinářů), skřížené bambitky (puškařů),

lopatka (klempířů?). Uprostřed hlavní štítek se znamením skřížených klíčů. Na obrubě mezi dvěma vínky písmena a letopočet: I • N • S : D I:H:W:S:P:S:V:L: 1-7-3 • 4 •

15. Koželužská, bronzová, oválná, prům. 50 X 42 mm, na železném držáku. Vnitř štít barokně vykrájený, korunovaný, na dvě pole dělený,

mm

£ ir

li

17

(ř.«,

m.

lil m

16

13

10

19

JÍ

■*3

lg|f

r Ar"

P>Sg

Uv>

ir

íjř -Ar

llpvj

20

14

12

18

Obr. 241. Turnov. Pečeti cechovní (7 a skut. vel.).

nahoře škrabadla a stříkačka, dole pětilistá růže. Legenda na okraji mezi dvěma pásky: SIGIL : DER : ROTGERBER : IN : DER : ST : TORNAV $ EIN : ERSAMF.S : ZVNFT. Z konce XVIII. věku.

16. Kloboučnická, bronzová, oválná, 28 x 24 mm prům. Ve štítku klobouk se šňůrami. Na obrubě nápis, provázený vínkem: PECET • RZE-MESLA • KLOBAVCZNICKEHO • MI ESTA TVRNOWA ®.

Obr. 242. Turnov. Pečeti soukromé (V* skut. vel.)

17.    Tkalcovská, bronzová, v prům. 41 mm na dřevěném držadle. Uprostřed štít korunovaný, držaný dvěma lvy, v něm tři člunky a štětky, letopočet 1801 a nápis do kola: INSIGEL DER ZEIG-UND KUNST WEBER IN TURNAU. Na okraji běží vínek.

18.    Tiskařská, bronzová, v prům. 31 mm, na dřevěném držadle. Okraj vroubí pásek vroubkovaný. Na ploše nahoře kružidlo a razítko, upro-

212

střed letopočtu 18 — 17. Pod tím v řádcích nápis lat. kursivou: Gesamten Drucker und Formenstecher in Turnau.

ji

fvOijr

•u

-Ti

im '-Gis

rJOá

Obr. 243.STurnov. Museum. Mísy.

19. Hrnčířská mistrovská, stříbrná s úškem, prům. 35 mm, 3 mm silná, váží 49 gr. Uprostřed v okrouhlém, vykrajovaném štítě Adam a Eva u stromu poznání a nápis nad nimi TVRNOW(A). Na okraji pásky, vínkem provázené, čteme: PEZET • RZEMESLA • HRNCZIRSKÉHO • MI ESTA. Na

úšku značka |b|. XVII. stol.

. Híiij....... I _

u. .....u::. ;

íwwm

sjl) áH

TXT.

4:M

20. Hrnčířská tovaryšská, bronzová, 30 cm prům., s držákem bronzovým v celku. Uprostřed květináč s kytkou, a rok 1 • 6 • 60. Na okraji nápis: PEČEŤ • TOWARISKA • HERNCIRSKA • TVR-NOWSKA •

Obr. 244. Turnov. Museum. Kachel z domu č. 94.

21. Kamenářská, nyní v Mus. král. Česk-, stř., prům. 32 mm. Uprostřed odznak objatý palmami a korunovaný, nad ním hvězda- Na okraji mezi vínky: PECET-KVNSTV- A BRATRSTVA ■ SSTAN. SN. W M. TVRNOVIE® (Obr. 239). XVIII. století.

c) Soukromá pečetidla: 1. Městečka Bělohradu, bronzové, 39V2 mm v prům., na železném držadle. Uprostřed štít rozpolcený, v každé půli lev vzpřímený na skále, v levo obrácený, držící květináč se 3 kytkami. Opis na stuze na okraji: SIGILLVM • co co BIELLOHRADENSE *. Z 2. polovice XVII. stoletý

2. Svijanské, železné, oválné, 32y₂ X 34 mm, obojstranné, z přívěsku. Uprostřed znak valdštejnsko-vartmberský pod devíticípou korunou na

A.

sř

ba

....

Obr. 245. Turnov. Museum. Socha P. Marie.

plášti. Na okraji legenda: SIGILL HERRSCHAFFT >|< SWICANNER AMTS>?<. Z 2. pol. XVIII. stol.

3. Svijanské, bronzové, oválné, 28 x 30 mm, na železném držadle. Uprostřed štít mezi ratolestmi, v něm svátý Jakub (?) mezi 2 andílky. Opis na obrubě PANSTWI ZWIGANNA (dole) PRZEPERZ. Z polovice XVIII. stol.

4- Šlechtické, železné, na držadle v celku, 23 X 26 mm, nezn. rodu, na dvé půlený erb: nahoře v modrém dvě skřížená kladiva, dole v zlatém znamení *o — Z 2. pol. XVIII. věku.

5. Šlechtické mosazné, nezn. rodu. Štít rozpůlený, vněm vzhůru střela, po straně vojenské embleny, nahoře písmena A. K. Z hrany XIX. století.

•i

i,,’"'

i.v

Obr. 246. Turnov. Museum. Podobizna Volfa z Krajku (Ví skut. vel.).

6. Truhlářské, nějakého mistra, bronzové, oválné 19 X 22 mm, s úškem. Na plošce štítek oválný s emblemy řemesla, korunovaný, držaný dvěma lvy.

VI. Práce z hlíny a ze skla.

a)    3 mísy, prům. 29—32 cm, bíle svrchu polévané, zdobené zeleně: hrozny a r. 1694; hrozny, tulipány, růžice a r. 1704; lilie, IH, srdce, C. K rok 1701. (Obr. 243.).

b)    3 kachlíky, nalezené v Turnově: 1 ze základů domu č. 94, s hor. římsy, rozměrů 30 X 17 cm, z poč. XVI. stol. (obr. 244.); dva gotické ze základu

střelnice: jezdec na!koni (14 X 11 cm)) arkáda (12% X 11 2'cm), se zbytky malování.

c)    Řada nádob porcelánových práce míšeňské, vídeňské i české z XVIII. a poč. XIX. stol. České jsou z továren v Praze (zejm. Hiibel), Týnci. St. Rolavě (Nowotny); jiné se značkou Palme.

d)    Stojánek hodinový ze skleněných rourek ve tvaru altánku, zdobený květinami. Vys. 41 cm, šir.¹ 25 cm. Z konce XVIII. stol.

PÍ

v..-

Sť

Obr. 236. Turnov. Podobizna Marie Markety z Valdštejnu. (²/t skut. vel.)

VII.    Řezby.

SochaP. Marie na oblaku, ze dřeva řez., XVIII. stol. Výška 101 cm. (Obr. 245.) Krom ní ještě jiné sochy, rámy atd.

VIII.    Obrazy, kresby, rytiny.

1.    Podobizna obrněného šlechtice, dle tradice Volfa z Krajku, pána na Hr. Rohozci 1535—41, na dřevě, olej. barvami. 24 cm vys., 15y₂ cm šir. (Obr. 232.)

2.    Podobizna Marie Markéty z Valdštejna, na plechu, 26% cm dl., 21^2 cm šir. Na rubu mal. nápis:

Illustiffima et Excellentiffima D. D. Maria Margaretha S. R. I.

Comitiffa de Waldftain, nata Comitiffa Czerniniana, Capellae S. Annae a Fundamentis Pientif fima Erectrix et Bibliothecas

/"V

Jšfefftti

■i'

iKáí

»«

‘Jí 5 /SgssJ

Ml

ph

ášgra

g|gg| H

*ý)l

J-&

,'i“!

Pospp

\}h/Ě\\

'^ěwí"

mMMmt x.MteSr"*-aPi*-

///

B61S

V. :

Imí

r~

|K$BHpL

Sl|£    A^SsHsBÍ^

'■ .V'

«s

#||ig

^ff|l

-■wPmmSm < f&mgi&ĚSm

^sĚmmg^ ^ifp

Pž^#|

PH§PP^^^mB

®iNř^

mm

zšm

4P*

áSv

^ JmSfe

•>/

OP

; U4í>

'jjm

Si ife#

ÉlfSilM

Vtvoí;íí«://íÍC-

VVi s r •. ír t' ^    J

i/í.v

Slfffi

Jí

p§

u / É§Íf

V wi lAífM

/5

3ř

li

j/j''

ri

a®

Ef# ■

©I

iS

áM

■.

JI

/I

■SAfe-v ';s*

\£ffadíi’ii . YHíSfaJpjil ČH-\JC

■pint ,J\>tížily 7tt$0$iftf

í aetři fftcrJýwr / M \Ďp

ita/t> ijfKilíí-uT tyrtvciii b

f&iM <\C‘j ciHtttL-šjM

~HiAft)ťi;í ciiuvtti ji,

íT$<$Oůitšdífctt!?’, dafi

MÍ A tlAc t^Jn^tpC b i

pfrivut\ á ar &l bpb

^kprpMnM^a ^atiditíMtl UHí> ččfiw

WiiiíuS tfnúfieWA

P$ftl^CV-H- íjr<$ť*‘»‘ Sn

SjJvifiS;;/«■> «

?$SmŘ:Í4a

-JPU'

/:

mv

'jf;

‘li

WéS&nmm

mt

b>'(wr

m

ÍPv>

X*¹

/

f\V

7>s.

munificentissima Fundatrix plene meritis et virtutibus obijt in Kamerburck IV Julii SaCrIfICantes enIXe De VM eXorent pro ea.

(Obr. 247.)

3. Ranlékařský diplom, vyd. od chirurga turnovského Kristiána Neumana, perokresba turnovského malíře Jana Jiřího Hertla z konce

y-w"'-

ti

■L

mmmm

isiu li t xm.

wmmřWw: I. P⁵⁸ ’ •flil-a#

Wmpék

Wii

|p|>

,ď.'.

■$

r. , ■ B!

TUŠÍ 'B!

Obr. 249. Turnov. Museum. Cechovní řád truhlářský.

XVII. stol. (Srv. Památky arch. XXI. [1904—5] str. 69. Malíři turnovští na tab. I.) [Obr. 248.]

4. Cechovní řád truhlářský z r. 1622, na perg. listě 54 cm vys., 59 cm šir. Počíná velikou iniciálou na zlaté půdě z pestrých rozvilin; okraj levý ozdoben malbou anděla, stojícího na truhle a držícího odznaky řemesla, níže fantastické rozviliny z; naturalistických květů. Text kalligraficky psanýc (Obr. 249.)!Visutá pečeť v kapsuli na hedvábné šňůře.

Jiné řády cechovní vynikají pouze kalii grafickou výzdobou, jako řád becvářský z r. 1645, soukenický dvojí z r. 1659—69, provaznický atd.

5.    Řád mlynářský z r. 1717, v knížce o 12 perg. listech, 27 cm vys., 20 cm šir., ve vazbě z bílé kůže, zlatém tlačené, na 3b listě obraz sv. Vojtěcha a Václava klihovými barvami, na 4a erb valdštejnský prostřed kreslené kalligrafické iniciály. Pečeť Frant. Josefa hr. z Valdštejna v kroužené kapsuli na hedvábné šňůře modrozlaté. (Obr. 250.)

6.    Obraz na plátně ,,Nechte maličkých přijíti ke mně“, r68 m vys., 2-32 m šir., nezn. mistra z XVIII. stol.

oV

OJVv

Ha

SV

..

ít

<čf«

*«tÉP

ranťiilrf

íSM«

Obr. 250. Turnov. Museum. Titulní list řádu mlynářského z r. 17x7.

7.    Tušová kresba „Turnov r. 1800“ na papíře, v černém rámku, 36 y₂ cm vys., 46 cm šir. Práce Turnovana Fr. Worla z r. 1800.

8.    Z rytin 14 čísel Hollarových vedle mnoha Balzerových, Kiliánových, Sadelerových a pod. (Obr. 251.)

IX. Vazby (viz též tisky).

Řád cechu sladovnického z r. 1732, vázaný v deskách z tmavočervené kůže, 35 cm vys., 23 cm šir., bohatě zlacené rostlinným vtlačeným ornamentem. Uprostřed na líci český lev, na rubu cis. orel. Zavazuje se zelenými hedbávnými stuhami. (Obr. 252.)

XI. Tisky musejní vzácnější jsou skoro všecky neúplný. Z nich

vyčítají se:

a) České:

1.    Bible benátská z r. 1505.

2.    Bible Pavla Severina z r. 1529.

3.    Bible norimberská z r. 1540.

4.    Herbář Matthiolův z r. 1562.

5.    Blahoslavův Nový zákon z r. 1564, úplný a bezvadně zachovaný.

6.    Práva městská z r. 1589 (počíná 1. a ). Vazba původní v bílé kůži, bohatě tlačená.

.. o

'i

; mu la vis major hir 1 \i t w.ka i..-i

au

'•. .

lůi

mg

..

fii

:K

•;ST •

'■'‘V

"F

-kV--7^1

Obr. 251. Turnov. Museum. Albrecht Smiřický v rakvi. Rytina Sadelerova.

b) Latinské:

7. Petři de Natalibus Catalogus sanctorum, Lugduni, Jacob Faccon 1513; úplně zachovaný, v pův. vazbě v bílé kůži, tlačené rámovým ornamentem.

8.    Pauli de Sta Maria Additiones ad postillam M Nicolai de Lira super biblia (poč. 1. a₂). Vazba původní, z bílé kůže, tlačená rámcovým ornamentem, v němž poprsí svátých.

9.    Lat. konkordance z r. 1516, v Basileji tišt. Bez titulu; jinak úplná.

DĚKANSTVÍ, vystavěné r. 1708 z býv. školy a sousedního domu, v zahradě (býv. hřbitově) chrámu sv. Mikuláše. Budova od kamene, patrová, 19-5 m dlouhá v průčelí, io⁻65 m široká. (Obr. 253.) V přízemí všude klenby, v patře rovné stropy. Střecha vlašská.

. KLÁŠTER RÁDU FRANTIŠKÁNSKÉHO s chrámem

sv. Františka z Assisi²) [obr. 254—255.], na rohu náměstí a ulice Riegrovy, založil 1. května r. 1651 hr. Max. z Valdštejna pro 12 řeholníků, budova zaujala místo dřívějších 10 domů; r. 1655, 24. června, stavba dovršena

mm.

**

mm

i-;

Obr. 252. Turnov. Vazba cechovního řádu sladovnického

L-

§: W]-S-

.V²

mmm

£5

.A

PA

ji

•s

. ² íňáí&A.

řB

z r. 1732.

A;

IiIÉÍHI

11

sil

si

* t.v

vztýčením kříže nad zvonicí od tesaře Martina Paska. Stavitel neznám. R. 1682—85 přistavěno v SV. rohu kláštera křídlo do zahrady dle plánu

nezn. stavitele z Prahy; r. 1729 přikoupen ještě sousední dům v ulici nyní Skálově, potom sbořen. R. 1707, 20. dubna, konvent z největší části a kostel shořely, načež obnovoval je stavitel Mik. Reimund. R. 1803,

8. prosince shořel kostel, potom obnoven; r. 1842 zbudována vně na vých. zdi presbyteria nízká čtyrboká zvonice.

Budova konventualní, přiléhající k S. boku chrámu, jest prosté stavení jednopatrové, v průčelí 30 m zšíři, v hloubce 237 m. Střed půdorysu zaujímá obdélná quadratura (B), obstoupená na čtyřech stranách i dole i nahoře ochozem (D), v přízemí klenutým 20 křížovými poli; nahoře strop

.0

V;.

srsrrr Wék

SX

CXXfífc

Vá

Obr. 253. Turnov. Děkanství.

rovný; do quadratury otvírá se 3 x 4 okny, ve výklencích (segmentových); v 1. patře obyčejných. Vchod z náměstí obyč. dveřmi v kam. rámci hned vedle chrámu; z ochozu vchází se 2 vchody do chrámu (2. v síňce před sakristií v JV. rohu) v SZ. rohu ke schodišti, v S. zdi do chodby na kuchyňský dvorek (E) a do zahrady (M) a ve V. zdi na dvůr hospodářský (L), odkud schody jdou do zahrady. V prvním patře ze SV. rohu jde chodba dvakrát lomená do přístavku. V přízemí vedle presbytéře sakristie, v SZ. rohu kuchyně a menší refektář, ostatek jen sklepy a skladiště. V 1. patře cely (g), jizby (c, i) velký refektář (F) s domácí kaplí (h); knihovna (/), depositář (K). V dom. kapli prostý barokní oltář.

Chrám (A) prostý, z obdélné lodi a presbyteria, orientovaný, z lám. zdivá, lod v rozích a v boku opřena opěráky z těsného kamene; opěrák na volném rohu ve tvaru jehlance; průčelní až ke střeše, ostatní nižší o 1 ústupku, nahoře skoseny. Průčelí rozčleněno středním risalitem a 4 hladkými pilastry toskánských hlavic, nesoucími kládí, o vlysu zdob. triglyfy a po-

FP

I j i

CJEEf - iTÍ.

! ■* —

Obr. 254. Turnov. Klášter františkánský. Půdorys I. patra.

Hfc

■ ’ ‘

«8 t W%..^

’i

|M1I

', V-tA:

v.

fU

• Isi

ř- <**ř* -*f

• ' «1.

WĚĚĚĚ

■

££^x£ěšáÉS

vydané, oblamované římse, jež přechází i na rohový pilíř. Hořejšek členěn je chambranovým rámcem v risalitu i po krajích a prolomen velikým polokruhovým oknem v obdobném rámci; svrchu zakončen římsou jako dolení, nad níž vznáší se rovná attika. Na koncích attiky členěné kamenné jehlany, uprostřed čtvercový štít s volutami v okřídlí a trojúhelníkem svrchu, prolomený okrouhlým oknem (někdy hodinovým).

i'

I'

Obr. 256. Turnov. Portál klášterního chrámu sv. Františka.

Portál z průčelí, zvýšený na schodech, obstoupen členěnými pilastry a ostěním svrchu zprohýbaným, nese lomené, svrchu vyduté kládí a částeční volutovou attiku. Uprostřed kládí veliký vyniklý kamenný erb valdštejnský. Nad portálem, u výklenku kamenného rámu, svrchu konchovitém, kamenná socha sv. Františka, v nadživotní velikosti, dobré práce. (Obr. 256.)

Lod ve světlosti 13-80 m dl., io-8 m šir. Prolomena dole uvedenými 3 vchody a čtvrtým v koutě pilíře v J. zdi. Stěny vně hladké, plné, teprve nahoře otevřeny 4 polokruhovými okny; vnitř rozčleněny pilíři, zdobenými pilastry, a nesoucími mocnou oblamovanou římsu. Strop valený.

Vítězný oblouk polokruhový, y8 m šir., 2 m mocný. Presbytéř podélná, zavřená k V. oválem, 8-5 m v ose příční, 9 m v ose podélné; stěny obstupuje

i, ’

v**

,‘*s

íj-

§

sít i'

f£)

......... ,

■'.dal -v.V'

■M

Yk

[rj.

■<.

. IK'

>. -n..

•*

.i

Bupm

Obr. 257. Turnov. Nitro kostela klášterního.

6 pilastrů, nesoucích římsu, rozdělenou jejich kládím; z pilastrů vyrůstá čtvero pasů, jež paprskovitě člení valený strop. Okna v J. zdi 2 m dlouhá, svrchu polokruhová bez špalet, v S. zdi 1, mdsto druhého lichý výklenek a v něm okénko oratoře. (Obr.'257.1

Oltářů bývalo 5 a 2 oltáříky; nyní jen tři, r. 1708 přivezené z Dokez. Hlavní, obnov, naposled r. 1900, má v popředí vydutou tumbu a na ní řez. tabernaculum z r. 1732, ³) obstoupené vřeten, sloupky; v pozadí střed obstoupen je 2 páry hladkých sloupů, za sebou se rozstupu-jícími, na vys. členěných stylobatech, římských hlavic; nesou bohaté kládí, přečnělé, oblamované, a obdobnou segmentovou attiku, končící se vásami a křížem. Plochy vlysu pokryty řezbami. Sloupy bílé, půda tmavá, řezby zlacené. V pěti-hranném, řez. ústupkovém rámu kopie Correggiovy Svaté noci od Otak. Skůčka z r. 1900; starší kopie z r. 1837 °d turnovského měšťana Weimanna z Wein-

féldu, umístěna nyní na kruchtě. Po stranách oltáře branky a nad nimi sochy sv. Barbory e ř i n y v nadživ. veli-ílé; sochy sv. Jana

rf r-h

kosti,

Křtitele a sv. Václava, jež tu také bývaly, přeneseny jsou kruchtu a póly chromovány. Na portatile záznam (dle pam. knihy):

na

ffí

Anno 1708 die 21 Junii Ego Vitus Dei et Apostolicae Sedis Gratia Episcopus Hierapolitanus, Suffraganeus Pragensis, ecclesiarum B. V. M. Montis Sión Pragae et Milovicensis Sac. Ord. Praemonstratensis Abbas et praedicti Sacri Ordinis Visitator consecravi hoc

altare portatile et reliquias imposui S. Severini. . .

Obr. 258. Turnov. Klášter. Kalich i.

Poboční oltáře v koutě lodi a presbyteria, na koso stojící, v právo sv. Františka z Assisi, v levo sv. Antonína z Paduy, protějšky. Tumby vyduté, na nich řez. kartuše figurální. Spod oltáře o povystouplých křídlech zakryt jest fantastickým rokok, řezaným rámcem zlaceným, objímajícím uprostřed pravoúhlou skříň s obrazem sv. Anny (Bol. P. Marie) novým, a po stranách oválné skřínky se sv. ostatky. Střed rozdělen 2 sloupky ve 3 oddíly; uprostřed obraz světce a po stranách sošky sv. Alžběty a sv. Ludvíka

15

(sv. Václava a Vojtěcha); svrchu soška sv. Josefa (sv. Antonína) prostřed andělů. Obrazy i sochy nově pořízeny r. 1902. Na portatiliích obdobné nápisy, jenže oltář sv. Frant. svěcen 24. ledna 1707.

Kazatelna, dar fundatorův z r. 1710, řezaná, díla pražského; na hranolu žlábkovaném řečniště, členěné dole i svrchu mohutnou obrubou, vertikálně 2 volutami, na nichž sedí andílci držící kartuše s obr. Nar. Kristova a Kristus klesá pod křížem; mezi volutami řezby: Ježíš dobrý pastýř a kříž ovitý révou. Z horní obruby ční ruka mnišská držící kříž.

Vrch tvoří římsa a baldachýn vystupující vzhůru ve sférický stylobat; ozdobou růže, desky Mojžíšovy a Boží oko.

\ Ad

Varhany, barok, architektury, o dvou křídlech, ozdobně řezané rozvilinami. Nahoře socha dřevěná sv. Michala.

V ochozu pod oblouky křížových polí a v předsíni 25 polokruhových obrazů legendy o s v. Františku (některé velmi zašlé) mistrné práce, malované od Jana Jiřího Hertla z Turnova, dvorského malíře hr. z Vald-štejna a měšťana turnovského, z r. 1718, z nákladu měšťanů turnovských⁴ ⁵) a malíře sama. Na obraze nad vchodem přimaloval odznaky svého umění.

■mé

',****■

Z obrazů ostatních zmiňují se: 6 v o-tivních obrazů sv. patronů, v ovál. rámci 80 X 40 cm\ dole chronograf, nápisy:

Obr. 259. Turnov. Klášter. Kalich 2.

a) Beato Ioannl nepoMVCeno DICaVerit dnus Matthias Vott Civíš Turnoviensis.

b)    EX Veneratlone VoVet S. IaCobo De MarChla Adum Rdus ac Eximius Dnus Joseph Michalek Parochus Reichenoviensis.

c)    SanCto aDaLberto BoheMIae PraesVLI posVIt RR ac Doctissimus D. Joannes Fridericus Hansch Curatus Drfchkow.

d)    S. Ludmillae prIMICertae fIDel Chrlstlanae pofVIt RR. ac Doctissimus D. Leopoldus Paulinus Curatus Nabzelensis.

e)    SS. Norberto, Cyrillo, Methudio et Ivano obtulit DoMInVs Ioannes FranCisCVs Brandlsteiner. proč. frumentari(orum) in Skali.

f)    S. ProCoplo sVper DaeMones Victoři obtullit Illmus DD. Ernestus Jaroslaus S. R. J. Comes de Wildschitz et Leypoldsheym suo titulari Patrono.

nobrazův obdélném oblamovaném rámci asi 1-50 m vys., 1-05 m šir. Narození, Zvěstování, Nanebevzetí P. Marie; sv. Markéta, sv. Jan Nep.,

sv. Petr Regalatus, sv. Jan Kapistran, sv. Bernardin Senenský, P. M. Immaculata, sv. Antonín, díla /. J. Hertla z r. 1706 a 1709.

6 oválných obrazů: sv. Paschalis, František Seraf., Ludvík, Didacus, Petr z Alkantary, Bonaventura; mal. r. 1709 Jan Jiří Hertl, z nákl. hrab. inspektora Bubáka.

Obraz sv. Linharta, téže podoby, podle nápisu maloval r. 1798 Jiří Hiesler.

Rodokmen sv. Františka, kopie od Frant. Hertla, pořízená v půli

XVIII. stol.

Na schodišti socha Madonny s Ježíškem, korunovaná, z kamene tesaná, 1-30 m vys., polychromovaná.

Krucifix v živ. velikosti, ze dřeva řez., dobré práce, dar paní Lamotteovy na Sychrově z r. 1731; dva menší z téhož roku v chodbě a na schodišti.

V knihovně skříně ozdobně malované z XVIII. stol. Knih velké bohatství, především lat., pak něm. a českých, zvláště náboženského obsahu; knihy však jsou přerovnány a nového seznamu knihovna postrádá, nelze tedy zjistiti, zda knihy uváděné v seznamu z XVIII. stol. trvají tu dosavad. Podle tohoto seznamu byly v knihovně na př.:

a) české (tisky nejmenované jsou pražské): bible z r. 1527,

Obr. 260. Turnov. Klášter. Kalich 3.

1529, jiné bez data; Hájkova Kronika z r. 1539 (?); Právo městské 1540 (?); Jana Cariona Kronika světa, přel. Burj. Sobek, v Litomyšli 1541; Jiří Netolický, O bídě světa 1568; Matthioli, Herbář, 1572 a Apatéka domácí, 1595; Krátké naučení o chování se v čase morním 1582; En. S y 1 v i a Kronika česká, 1585; Eus. Pamphila Historie církevní, vyd. v Basileji 1587 a v Praze 1594; Řeč sv. Jana Chrysostoma, 1586; Šim. Lomnický, Střela Kupidova, 1590; P 1 á c e 1, Historie židovská, 1592; Život Josafatův, 1593; F 1 a x i u s, Krátké naučení o pokání, 1596; Hymny o P. Marii a Svatých, 1602; Vodňanský, Theatrum mundi, 1604; Menšík, O mezích, 1610.

Ze XVII. a XVIII. stol. množství knih náboženských i homiletických, z nichž uvádím pouze roudnický tisk (?) (z lat. seznamu) Frant.

z Rozdražova Confessio sub utraque specie communicantium 1626 (krom jiných pražských), králohradecký Jana Coelestina Haereticum quare et catholicum quia 1625; litomyšlský Pešinův Prodromus Moravographiae, 1663;

b) latinské: cizí: Orationes M. T. C i c e r o n i s, Venetiae, 1482, 4⁰; M. Fab. Quinctiliani Oratoriarum institutionum libri XII. Tarvisii,

Ad

1482, 4⁰; M. T. C i c e r o n i s Liber de officiis, Venet. 1487, fol.; F a 1 e-r i u s, Registrum chronicarum Romae, 1500; R a-m e a, Grammatica latina, Her-bonae 1505, 8°; M. F. Quinti Orationes, Ascensi 1516,    4⁰;

E r a s m i Rotterodami Adagia, Londini 1520, 4⁰; M. T. C i-c e r o n i s Epistolae, Coloniae 1522, 4⁰;

domácí:    Novum testa

mentům, Pragae 1520; Fabulae Aesopi, Pr.1531, 8°; Bavo-r o v s k ý, Conciones de poeni-tentia, Pr. 1552.

Domácích autorů v cizině

m

i) ,Í-W;V1

ÍÍA i •• ■

vydané: Thad. Hagecius, Dialexis, Francofurti 1574, 4ri; Joan. Jessaeni, Anatomiae, Wittenb. 1601, 8°.

s<

cw

Z pozdějších spisy Balbí-novy, Pešinovy, Hammerschmie-dovy; turnovských mnichůjindř. Labe a Damascena Marka; mimo pražské tisky též olomúcké, brněnské, litomyšlské.

Obr. 261. Turnov. Klášter. Kalich 4.

Knihy jmenované některé mají též původní vazby.

V sakristii a depositáři ozdobná p ar a m e n t a z XVII.—XVII. st.; mezi nimi roucho ze zeleného hedvábí, zlatém krumplované, darované r 1708 od hr. Frant. Josefa z Valdštejna.

Kalich, vys. 26 2 cm, prům. kupy m cm, prům. paty 1-54 cm, váha 600 g. Noha nová, stříbrná, zlacená, prostě členěná. Kupa stř., zlacená, oblá a hladká, obložená stříbrným sevřením, vysoko tepaným, 3 podvojné symmetrické větévky listové, uprostřed nichž 3 dvojice andělských okřídlených hlaviček a 3 oválné medaillony) na zlaté půdě 3 stříbrné

polopostavy sv. Václava, sv. Floriana a P. Marie). Tepání zakončuje nahoře ozdobný tepaný pásek lupenitý. (Obr. 258.) Značky není. XVIII. stol.

Kalich stříbrný a zlacený, vys. 25-4 cm, prům. kupy io’8 cm, prům. paty 15-9 cm, váha 700 g. Kupa dolů se úžící, dole vydutá; kde přestává dole část konická, objímá nádobu vínek ze spletených proutků, vybíhající vzhůru stuhovými volutami. Dolní díl vy tepán je zevně ve festony ze stuh, ovoce a růží, objímající 3 kartuše oválné, v nichž položeny jsou emailové medaillony s obrazy chrudimského Salvatora, P. Marie Jičínské a sv. Františka. Noha nová, měděná, vně zlacená, vnitř postříbřená; křivá.*) (Obr. 259.)

Kalich stříbrný a zlacený, vys. 23^7 cm, prům. kupy 8’2 cm, prům. nohy 8-2 cm, váha 450 g. Kupa hladká, zvonová, v dolních ²/₃ tepaná: na stříbrné půdě vyzlacené 2 festony s ovocem, střídající se s 2 kartu-šemi, v rámcích vykrajovaných, oválnými to medaillony, v jedné ploše vyryto stigmatisování sv. Františka, v druhé erb Bechyňů z Lažan. Tepání ukončuje pásek z kuliček a plochá obruba s nápisem (porušeným):

In honorem D . . . potentis et S. P. Franc. Seraph : Fieri curavit peccator maxind L. G : B : D.L : D : in Voseczan.

V rámu kartuše nad sv. Františkem rok 1723. Kupa je na 4 místech údery porušena a špatně spravená. Noha nová, křivá, tvaru nejprostšího. (Obr. 260.)

Kalich stříbrný, zlacený, tepaný, vys. 28 cm, prům. kupy 9-15 cm, paty I7'8 cm, váha 780 g. Spod oblé kupy objat jest tepáním: 3 listové voluty, přepjaté festonem, střídají se se 3 stříbrnými kartušemi v rámečcích lasturovítých, vnitř éllipčitě vykrajovaných, zdobených růžicemi. V rámcích emadové medaillony: Snímání Kristovo, Vstoupení, Večeře P. Dřík přechází v horní ořech z vinného listí a hroznů; dole obstoupený 3 stříbrnými hlavičkami andělskými., jež jsou pospolu sdruženy; pod nimi druhý ořech, hladký, šestiboký, ze stěn rovných a vlnovitých. Noha rozčleněna jest parallelně ke kupě, třemi volutami od dříku dolů se šířícími, v horní půli vyhloubenými a v hloubce rytými, jetelovým ornamentem; v dolní půl¹' vypuklými, zdobenými, rytým šachováním a tepaným ovocem; končí se lasturoví tě. Plochy mezi volutami, pokryty jsou půdou zrněnou, jejíž středy vyplňují obdobné rámky, zdobené růžemi, listy a klasy; v emailo váných medaillonech Navštívení P. Marie, Narození Páně, Dvanáctiletý Ježíš v chrámě. Dolní oblamovaná obruba trojcípá, vykrajovaná. Značka (2X)

WM a •

1 A 8

₄ © ₄ • (Obr. 261., 262.)

C i b o r i u m stříbrné a pozlacené, vys. 26'6 cm, i s víkem 43-6 cm, noha (nová) prům. 15-5 cm. Kupa objata sevřením z tepaných ratolestí

*) Nádobu daroval r. 1738 Jan Karel Kohout, hejtman na Jičíně, při primici svého syna, člena řádu. Na pův. noze byly podoby sv. Jana, sv. Karla B., sv. Doroty a sv. Castrense.

a růží, prolamovaných. Víko, vzhůru vybíhající tepanými akanthy, zdobí volutky a květy; zakončující kulička nese IHS ve svatozáři, posázené věnečkem kamenů. Z r. 1703.

Monstrance nově upravená; k tomu užito starého rámku okolo středního otvoru, složeného z vnějšího zlatého věnce ze šlehajících plamenů a vnitřního stříbrného z růžic, osázených granáty.

Monstrance stříbrná a pozlacená. Výška 61 cm, šířka nohy 23 y₂ cm a i8⁻6 cm. Ostensorium má pozadí okraje vlnitě vykrájeného,

r;

Sil

I:

šá⁶ 7 8

it:

Obr. 262 Turnov. Klášter. Noha kalichu č. 4.

z pozlacených paprsků. Na něm věnec stříbrný z růží, tepaný a prolamovaný; prostřed květů nahoře Bůh Otec trůnící na oblacích, po stranách andílci nesouce hrozny a klasy, dole stříbrná holubička. Okolo sanctissima čtyřlistý rámek zlacený z volut a růží. Lunullu nese hlavička cheruba. Dřík tepaný o 3 vlnitě vystupujících nodech, na nej vyšším vy tepáno v předu IHS, v zadu boží oko; ozdoby z růží. Noha ellipčitá, rozdělená čtyřmi náběžníky v tolikéž trojbokých úsečí, zdobených tepanými kartu-šemi; na zrněné střední půdě symboly zlaté: kalich prostřed hroznů a růží, odznaky umučení, odznaky St. a N. Zákona a vykoupení. Dole značky:

co

Pečeť i.klášterní: 1. bronz., v, celku s držadlem, ovál 44x38 mm. Uprostřed sv. František klečí před Madonnou v oblacích, nesoucí Ježíška. Opis v mezikruží: SIGILLVM CONVENTVS TVRNOVIENSIS ORDINIS STR. OBS. 1657 HK

2. bronz., v celku, ovál 25 X 12 mm. Obraz týž, menší a prostší. Opis: SCONV • TVRNO S • FRANC : F ■ F ■ MIN : RF ■ 1 -6-7-2

*5

(T

■ ■

£•

s?@

KSi

ll-íál sá

Obr. 263. Turnov. Dům Patočkův, č. 70.

DtJM č. 163 na Trávnicích, přízemní, pod jehož omítkou vystupují stopy renaissanční sgraffitované rustiky.

Cis. 70 v ulici Skálově, někdy rytířů Zichů z Rosenfelda (okolo r. 1760). Stavba pův. XVI. věku (sgraffita objevena na zdi, ale poslední ,,obnovou “ r. 1903 zničená), je pod patro, do úhlu, o vlaské střeše; z obou stran dvoru bývaly vjezdy na spůsob branky, ozdobené sochami, zbyl pouze jižní. Kamenné sochy a balustrády zdobily i střechu i zeď zahradní; okna v kamenných rámcích zakrývaly kované a tepané mříže. Obnova dům zmoder-nisovala. (Obr. 263.)

Na bývalé zdi zahradní do ulice (nahrazené mříží) je t r o j s o š í sv. Jana Nep., Václava a Antonína Pad. Na podstavcích pak chronografické nápisy:

thaVMatVrg^: VlTTE PADVANO ORÁTORI SANCTO ANTONIO VIVA CHA RlTAS EXTRV X It.

BEATO

WenCes

Lao

DICat

AMOR

1761.

Canon ICo faM^qVe tVtorI hVIVs regnI PATRONO PATRIOTA QVE DIVO IOANNI ERE XlT FERVENS SPlRlTVS

Nad branou vjezdu je ³/₄ socha sv. Floriana prostřed 2 vás, na střeše 2 v á s y a 2 poloviční sochysv. Josefaa P. Marie. Na pilířích vchodu zahradního allegorické poprsí léta a podzimu.

Portál a střední okno •nad ním obstoupeny jsou s obou stran pilastrem a čtvrtpilastrem, šikmo vychýleným, římsou pod oknem i pod krovem, oblamovanou; pilastry končí se na hoře plochými hlavicemi s tri-glyfy a kvítím. Okno v kamenném rámu v oblamované chambraně, s attikou nahoře, dole visícími třapci, pod attikou kartuš lasturovitý.

Mříže před přízemními okny v zadu domu, v rámu před okno pravoúhle vystouplém, obdélném, 14-6 m vys., 1 12 m šir., šikmo se křižující. Hořejšek 60 cm z kovaných kulatých prutů, pokrytých plochými listy, vybíhá spirálovitě ve tři ostré úhly spolu propletené.

Obr. 264. Turnov. Sv. Notburga v č. 329.

V nitru v přízemí klenuté světnice a síň cihlami dlažená, kamenné schodiště do patra a tu rovněž síň. Jinak zařízení nové.

Čís. 94 na náměstí, shořené r. 1906, velký barokní dům s podsíní na 3 mohutných pilířích, 2patrový. Odtud hrubá socha sv. Floriana a 2 kamenné vásy, pak nalezený kachlík, v museu; nádobka peněz, nalezená v základech, byla ihned rozbita a mince rozebrány beze stopy.

Čís. 329 v Jičínské ulici, někdy pánů z Dobranova a Kelbichůz Ostrychu. Krom klenuté síně však stavba nemá nic starého. Na schodišti na dřevěné konsole stojí kamenná SOCHA SV. NOTBURGY, pěkně tesaná a polychromovaná, 112 cm vys.; krojem zajímavá, z druhé půle XVII. stol. (Obr. 264.)

Čís. 78 v nynější Husově třídě, druhdy za městem, mělo vjezd v podobě brány, na jejíchž pilířích bylo sousoší. Nyní zbývá jen jeden pilíř s otlučenou sochou.

Čís. 242. V zahradě nynější stál šlechtický dvůr, jehož obytné stavení shořeno r. 1903; náležel naposled Jeníkům z Gemsndorfu a Lamotteům z Frintroppu. Zbyla pouze brána do dvora, nyní zahradní, v kamenném ostění, nesoucím poloviční sošku sv. Floriana z XVIII. stol.

Čís. 80 v ulici ,,Na sboře“, před r. 1620 sbor českých bratří. V nitru jen klenuté místnosti přízemní; na pilířích vchodu do zahrady kamenní lvi.

Čís. 118 mlýn podkostelní. Na břevnu stavidel letopočet 1506.

Z jiných domů zajímavější jsou pouze dveřní futra barokní a empirová. (Obr. v Příbězích III.)

SOCHA SV. VÁCLAVA, dřevěná, řez., polychrom., z konce XVIII. stol., v č. 132.

SOCHA SV. ANTONÍNA PAD., na silnici k Mašovu, z 2. pol. XVIII. stol., barokní.

SOCHA P. MARIE, obdobná v předměstí Durychově.

na

SOCHA SV. FRANTIŠKA Z AS., napodobenina klášterské, domě č. 29.

SOCHA SV. JANA NEP. u domu č. 142 v Palackého třídě, bezcenná. Na podstavci chronogram:

PRO

AVGENDO HONO RE SANCTl HANČ statVaM posVerat SERVATIVS KOBVS RENOWATVM EST Anno Domini 1844 IOSEPH ČERNOHAVS

Socha téhožsvatého, někdy u domu č. 21 v Markově ulici, nyní v nároží na náměstí Mariánském, bezcenná, z poč. XIX. stol.

Socha téhož svatéhov kapličce na cestě k nádraží, bez ceny, z poč. XIX. stol.

Socha téhož svátého v zahradě domu č. 76, bezvýznamná, z první půle XVIII. věku. Na podstavci nápis:

Mo ^fafUYf J^oJlarmft I^al ^crroariujl jftaubul

Po stranách podstavce hrubý basrelief sv. Antonína, s nápisem: Jjtrtfonjrt (£xos na druhé sv. František, a slova AVartfiJlEk Thtfa. Opodál

23-í

soška P. Marie, prý z bývalého kostela Mariánského, z téže doby, bez ceny.

LOUČENI KRISTA P. S MATKOU, primitivní sousoší z poč.

XIX. stol., na cestě k Hrušici.

SOCHA P. MARIE, na sloupu na kašně v náměstí, dílo /. Maxe z půle XIX. stol.; soška starobol. k nádraží.    "■*    - f

r.1

P. M. z r. 1844 na cestě

KALVÁRIE na Vrchhůře. Kamenná balustráda před oltářem, v jehož pozadí na třech podstavcích krucifix, P. Marie a sv. Jan skoro

v životní velikosti. Leto^ počet 1799.

U mlýna shořelého KA-

Iwlv

MENNÝ KŘIŽ, jehož

ra-

měna opět křížově jsou vy-krájena. Na podstavci nápis:

TEN KRZIZ POSTAWITI DAL MIKOLÁŠ W. BRVNKA TEN CZAS MINÁŘ SHORALSKI 1717

Roku 1810/381 od ledu zničen, opravili Otto a Aloisie Koliha.

SYNAGOGA, obyčejný dům z poč. XIX. stol., zastavěný prostřed jiných; vnitř prostor 770X7'io m, rovného stropu, o 2 párech oken nových k J. a Z. Vně schody na gallerii se sloupkem.

Oltář barokní architektury, ze dřeva řezaný, o 2 oddílech, obstoupených dole i nahoře párem vřetenovitých sloupků, ovitých révovím zlaceným, řím. hlavic. V horním oddělení nápis modlitby v zlac. řez. kartuši; svrchu attika volutová a desky Mojžíšovy. — Zábradlí kamenné, v před vlnitě vystupující, mezi 2 válcovými sloupky, svrchu silná římsa. Na vnější stěně tesán květinový ornament.

Obr. 265. Turnov. Kachel u p. Žáka.

ýj

;V

l!

;/i

Znáčiní: i. ukazovátko 30 cm dl. v podobě ručky, rukojeť oblá, na konci čtyrboká, zakončená mandorlovitým ořechem, rytá; vše ze stříbra, empir, značka G K. Dvě obdobná ukazovátka mladší.

2. Tři páry stříb. n á k o n č í k tóře, tepané, kalichovité, oblé korunky, ornament rostlinný 40 cm vys., spodní prům. 16 y₂ cm.

Značka

3.    Tři tabulky na toru, stříb., visutých štítků, tepaných ve tvaru 4 sloupků ovitých révou, na nich lvi nesoucí korunu; plíšky označovací ryté. Značka táž. Rozhraní XIX. věku.

4.    Kalich stříbrný, 22% cm vys., 7 cm průměru, tepaný routovým mřížováním; empirový. Značka

5.    Kniha zemřelých, v černých sametových deskách o stříb. kování; v prostřed plaketa: žena modlící se v arkádě před Božím okem, vedle ní kaditedlnice.

6.    Pár velikých dřev. svícnů o 9 ramenech, točených, a 3 lustry o 6 ramenech, z rozhraní XIX. stol.

7.    Kovaná mříž na gallerii, o 11 polích trojdílných (dole úhlopříčky, prostřed rozviliny s květy a růžicemi, svrchu voluty končící po-trojnými tulipány), kutá z kulatých prutů; konec XVII. stol.

8.    R o u c h a na toru, v počtu 20, bohatě tkaná, vyšívaná i krumplovaná, z hedvábí, brokátu, aksamitu, nejstarší ze XVII. stol., nejmladší z půle XIX. věku.

9.    Záclony obdobné v počtu 10.

10.    Přikryvadlo zelené, soukené, stříbrem vyšité, XVIII. stol.

V SOUKROMÉM MAJETKU.

•i •

; '-'i

a)    U p. Mg. Ph. Jos. Radského, starosty města, v č. 280: obrazy, rodina děda jeho v krajině u Rohožce, dílo Jana a Josefa Russů z Trutnova z r. i°39, 2 podobizny rodinné od Jos. Russa, podobizna P. Jos. Falga od Ignáce Russa.

WÍÉ§

■¹ i

b)    U p. Jana Prouska, akademického malíře, v č. 2.:

Truhla vykládaná, 67% cm vys., a šir., 119 cm dl., v předu a na víku v oblamo-vaném, intarsovaném rámci ptáčkové. Kování tepané a pocínované. XVIII. stol.

Obr. 366. Turnov. Kachel u p. Žáka.

Truhla (obr. 267.) zdob. řezanými plochami, nyní prodaná do Ml. Boleslavě.

c) U p. Jos. Žáka, maj. hrnčířství, v č. 151:

Kachlík, 50 cm vys., 30 cm šir., polévaný. Nahoře římsa z pasu palme ttového, drobných lístků, růžic, 10 cm široká. Na ostatní ploše v zeleném

věnci erb valdštejnský na křížovnickém kříži a písmena F A G V W, svrchu devíticípá koruna. XVII. stol. (Obr. 265.)

Kachlík, 27 cm vys. a šiř., čtvercový, zeleně polévaný; uprostřed v palmettovém kruhu poprsí panovníka ověnčeného a nápis FERDI NANDVS. Rohy vyplňují rosetty.

Několik celých a několik úlomků kachlíků z kamen na Hrubé Skále a j.

(Obr. 266.)

Pár konviček z porcelánu, větší, vys. 15 cm, prům. dna 7 cm, otvoru

6-7 mm\ menší vys. 12 cm, 5-5 cm průměr dna, 53 cm otvoru. Malba olejová a

mg

flfri

zlacení figurální v krajině. Z pol. XVIII. stol.

Pinta z rudé hlíny, polévaná, na cínové odstávající noze, o cínovém víčku a hrušce na uzlu,

rovná, 20 cm vys., 10 cm prům. Do víka vsazena medaille .'Vzkříšení Krista P., s německým nápisem: DER . . . HELD ERLOST DIE WELT a podmedaillí letopočet rytý 17 M • E • P • 24. Na spodu víčka značka (Obr. 268.) s letopočtem 1705.

r-

Obr. 267. Turnov. Truhlu p. Prouska.

Obr. 268. Turnov. Značka na pintě p. Žáka.

Trojhranný, empirový podstavec lampy, na 3 nožkách pravoúhle maeandrovitých. Na bocích biskitové medaillony figurální polovypuklé práce: Vzkříšení Lazarovo, Kristus v Getsemane, Vzkříšení Lazarovo.

Mísa z kameniny, prům. 32% cm, vnitř vystouplý okolek pro číši. Polev šedobílý, ozdoba ze zelených a žlutých ovocných ornamentů. Z let okolo 1700.

Hliněný kalamář, prostičký, 14^4 cm dlouhý, 11 cm široký, 7 cm vys., bíle polévaný, modře zdobený, s 2 otvory nahoře a nižší přehrádkou napřed. Má letopočet 1704.

Pouzdro dřevěné, 7 cm vys., 3 cm šir., 5 cm dl., vejčitého průřezu. Vně zeleně lakované, na plochách malování olejovými barvami: pastýř, hrající na flétnu, pastýřka čtoucí, v oblacích ptáci. Vnitřek vyložen růžovým aksamitem a rozdělen ve 4 přihrádky pro 2 flakónky, zápisníček a tužku, 1 flak.on a zápisníček vějířovitý z kostěných lístků zbývá. Rodinná památka z druhé polovice XVIII. stol.

Hodiny dřevěné, 116 cm vys., 61 cm šir., barokní, bohaté architektury, figurkami zdobené. Na ciferníku (pozdějším) 25 cm prům. nápis: Wenzel Weiskopf in Jung Bunzlau. Vše bohatě malováno a zlaceno. Konec XVIII. st.

■m

1111

tas

•íf

Wk

Obr. 269. Turnov. Děkanský chrám sv. Mikuláše.

2 rámečky dřevěné, tvaru zvonového, ploše, ale velmi útle řezané volutami a lasturami, z bývalého chrámu P. Marie. Z druhé třetiny XVIII. věku.

d) U p. Jana Trmala v č. 31: kam. SOCHA P. MARIE z domu č. 245, 93 cm vys., cechovní pokladna zednická z panství kláštera Plasského z r„ 1761, vykládaná; hodinky bicí zlaté od Frangois Vhardy z r. 1742; empir, tabatěrka stříbrná, s rytbou Samsona a Dalily; hmoždíř lékárnický z XVIII. stol.

¹

Pečetidla tato předcházela jiná, nyní ztracená; zachovaly se pouze otisky na listinách, jež podávají se na obr. 234—237.

²

Červenka Vác. V., Splendor et gloria domus Waldsteinianae, Pr. 1673. — Vrbčanský Severin, Nu-cleus minoriticus, cap. 38. — Bia ho -věst 1866, 393, 407. — Pam. knihy stará z r. 1731 a novější z r. 1747 v archivu klášterním.

³

Z nákl. vévodkyně Toskánské.

Soupis památek hist. a uměl. Pol. okres Turnovský.

⁴

Na jednom nápis: „Tento obraz gest wymalowan nákladem p. Bengamína

⁵

Tomasska, sauseda zdeyssiho léta 1718.“

⁶

. REINER •    ©

⁷

4

⁸

lampy na věčné světlo, dvoj baňaté, mosazné a postříbřené, tepané, prolamované, rostlinného ornamentu, posázené polokouličkami z polodrahokamů. XVIII. stol.

Újezd Svijanský.

Kudrnáč 109.

U vsi na poli Pickově na návrší poloha na hrádku, dosud neprozkoumaná.

Nová KAPLE SV. CYRILLA A METHODIA.

r

Újezd pod Troskami.

Čechy 327. — Endler 394.

Druhdy dvě vsi, Oujezd Dolní s tvrzí vládyckou a chrámem sv. Filipa a Jakuba, a Oujezd Horní s chrámem sv. Jana Křt. Při obou byli faráři v dobách předhusitských. Kostel sv. Filipa a Jakuba spustí a jeho zdi při stavbě školy úplně strženy; jen základy tkvějí dosud v zemi na dvoře a zahrádce školní.

CHRÁM SV. JANA KŘTITELE, byl filiální k Libuni do r. 1874, načež při něm fara zřízena. V těch letech byla stará stavba docela snesena a vystavěna svatyně znova ve slohu románském z kvádrů.

Na bočním oltáři obrazsv. Filipaajakubaz XVIII. stol., z druhého kostela.

Na věži zvony 2 nově lité. Nápisy:

1. ULIT V PRAZE 1870 KE CTI SV JANA KŘTITELE PÉČI JÁNA LEKSY SVOBODNÉMO PÁNA Z AEHRENTHALU, PÁNA A DRŽITELE DOMÉN HRUBÉ SKÁLY, DOXAN, TRPIST A SLAVIC

VOLÁM K POBOŽNOSTI ÚJEZDECKOU OSADU NĚKDY TAKÉ V TRVCHLIVOSTI HOŘKÝM CITEM ŽELU ZEMŘELÉMU TĚLU PŘIPRAVILI CHLADNOU OHRADU

PŘELIT OD DCERY KARLA BELLMANNA V PRAZE.

2. ZVON TENTO ULIT JEST PRO KOSTEL FIL. V ÚJEZDĚ POD TROSKAMI KE CTI SS. APOŠTOLŮ FILIPA A JAKUBA POD PRAVO-MOCNOSTÍ PATRONATNÍ SVOBODNÉHO PÁNA PANA JANA LEKSY Z AEHRENTHALU V SLÉVÁRNĚ BELLMANNOVĚ V PRAZE L. P. 1887. AŤ VOLÁ VELEMOCNÝ JEHO HLAS VĚŘÍCÍ K SLUŽBÁM BOŽÍM V PRAVÝ ČAS.

Všecek inventář chrámový je novodobý.

Václavi pův. Václavy.

Časopis spol. přát. stár. č. V. 64.

Dvůr, jejž r. 1499 Jindř. z Valdštejna dal Janatovi, rozprodán jest na selské

statky.

Valdštejn.

B a 1 b í n, Miscellanea V., II. 88. — Rohu 118. — Schaller 6o. — Male-risch-romant. Denkbuch des Oesterr. Kaiserstaates, Pěst u. Leipzig 1838. — Panorama der Oesterr. Monarchie, Pěst u. Leipzig 1839. — G e r 1 e, Bilder ans Bóhm. Vorzeit, Pr. 1842, 5. — Schmidl A., Das Kónigr. Bohmen, Stuttg. 1843. — Bernan, Album der Burgen, Saaz 1878—81. —Hrady 56, tu i půdorys a obrázky. — Čechy 305—308. — Pekař, Paměti o hradu Valdštejnu, v Druhé zprávě musea turnov. 1889. (Otisk z Jizerana 1889, č. 32 a dál.) — M ú 11 e r, Bad Wartenberg, Pr. 1858. — Prášek. — Šimák, Příběhy. — Durych

3— 22. — B a r e š 74.

HRAD, založený okolo r. 1270—80 od Zdeňka syna Jaroslava z Hruštice, zašel v druhé polovici XVI. století. Stál na třech skaliskách, oddělených rozsedlinami, přes něž vedly dřevěné mosty.

Jak dnešního dne se spatřuje, vykazuje asi čtverou dobu staveb. Z nejstarší doby zbyla pravá zeď první brány dole u paty skály, ač rozvalená, a dva vytesané sklepy nedaleko ní; pak draže a jamky po mostech na předních dvou skaliskách a něco zdivá v rozsedlinách. Na třetím

oddělení zůstaly základní zdi paláce, západní jeho zed (zároveň hradební) s pozůstatkem okna až do prvního ponebí, pak nevysoké zdi hradební na ostatních krajích skal, s baštou na jihu, čtyři sklepy do kamene tesané a základy věže na vyčnělém skalisku východním.

Z druhé doby XVI. věku pocházelo stavení na dvorku před palácem, z něhož zbyl jen úhel zdí, porýsovaný sgraffitem, málo již znatelným.

Obr. 270. Valdštejn.

Půdorys kaple sv. Jana Nepomuckého.

Počátkem XVIII. věku přidělali mocné kamenné mosty z předhradí na první dvůr o 4 obloucích a odtud na druhý 02a vystavěli kapli. V letech třicátých stol. XIX. vystavěli bránu příjezdu, budovu hostince a obnovovali hrad z nákladu ryt. Aehrenthala úpravou gothickou, jenže ustali, nedokonavše díla.

Tehdy upravili nitro kaple, postavili dům dole mezi druhou a třetí skálou a k němu s obou stran schodiště, a vyzdvihli přízemí paláce na starých zdech. Nyní nitro a stěny ozdobil malíř Prousek Jan. Bašta na vých. se řítí.

KAPLE SV. JANA NEP. na druhém nádvoří, připomíná se poprvé r. 1713 (fasse faráře turnovského v arch. zem;) jako poustevnická,

Obr. 271. Valdštejn. Socha sv. Vojtěcha na 1. mostě

■-?

/

I

m

ř

'

I

i

L V 0

.

L

laS

>

r»

&

L $

i.’

Obr. 272. Valdštejn. Socha sv. Václava na 1. mostě.

rM

•. -

m!

-

* -

&

W*

■S

t

nH

::V

ml

ia^f

IP®

%

* í •

*

Ur

Kr

77*í

* •

&

■V.>-

*■■ % « - ,

ř

Obr. 273. Valdštejn. Socha sv. Markety na 2. mostě.

>■

^• ■-; -.......• <-

' ' Vi _ -

íh&c

3© S£

*■

.’*'i

í

*«' ■wfii./V

ví

fl

kfV

m

"ng

*3^ &

i.

S

L

ÍT'    Hfe

^ir^^v-íSE

■f ■

v/

#> *• *

neznámo však, zdali stála již nynější svatyně. R. 1728 sřítila se z části, v letech třicátých XIX. stol. jest obnovena.

Stavení podélné, osmiboké, zevně rozčleněno prostými pilastry na rozích a v prostřed ploch, trnožem dole a římsou nahoře. Střecha vlašská, tašková s vížkou a zvonicí na hřebeni. K východu pojí se'čtyrhranatá budova podobně členěná, nižší, na přič rozdvojená, dávajíc v předu místo úzkému presbyteriu, vzadu sakristii a kruchtě nahoře. Nitro (i2⁻85 m délky,

.1

li

9‘47 m šířky), sklenuto je valeným stropem; prostor mezi lodí a kněžištěm oddělen jest dvěma kamenými do-rickými sloupy, nesoucími břevnoví.

Čtyři okna v lodi jsou široká, nahoře zaokrouhlená; v choru čtyřboká, dvoje nad sebou.

V kněžišti stojí prostičký oltář s barokní sochou sv. Jana, přehnaně řezanou, polychromovanou. V lodi visí oválný obraz téhož patrona v širokém pětibokém rámci, řemeslně vyřezávaném z volut a mřížoví, nevalné ceny umělecké.

DESATERO KAMENNÝCH SOCH SVATÝCH na obou mostech.

-•

Obr. 274. Valdštejn. Socha sv. Otilie na 2. mostě.

Tesány jsou z pískovce, v nadživotní velikosti, v hrubých obrysech, ale umělecky, na kamenných, barokně vykrá-jených podstavcích, nasazených na pilířích mostních. Přední most zdobí postavy sv. Josefa v právo, sv. Ludmily v levo, dále sv. Víta a sv. Václava, sv. Ivana poustevníka a sv. Jana Nep., sv. Prokopa a sv. Vojtěcha.—Na druhém mostě stojí sochy sv. Otilie a sv. Markety.

XVIII stol. (obr. 271.—274.)

KAPLIČKA na 1. nádvoří. Na zadní stěně obraz sv. Jana Křt. od Ant. Machka, z let ok. r. 1840 (obr. 275.).

Valdštejnsko.

DVŮR panský u silnice Jičínské pod Valdštejnem, v bývalé Nové Vsi vystavěný okolo roku 1700. Zajímavější jsou však pouze

vjezdy do dvora, s obou stran průčelí, levý lichý, pravý otevřený, v podobě prosté brány o třech vchodech (levý je zazděn), o štítu sploštělém, podepřeném volutami. Nad římsou vsazen jest tesaný znak valdštejnský pod korunou, svršek vlnitý štítu ozdobují po stranách barokní vásy. Uprostřed hlavice ze srostlých osmistěnů. (Obr. 276.)

Opodál hrubá SOCHA SV. FRANTIŠKA SERAFÍNSKÉHO na obvyklém trojdílném stylo-batu z r. 1821, jejíž rytý nápis nečtitelný.

Zděná nízká kaplička

Obr. 275. Valdštejn. Nástěnný obraz sv. Jana Křtitele v kapličce na nádvoří.

se sochou SV. JANA NE-POMUCKFHO, bezcen-

ná, z počátku XIX. století.

& ■=/

A!

■s

fy

Obr. 276. Valdštejnsko. Vjezd do dvora (levý, zazděný).

Vesec nad Oharkou.

B o u š k a.

Čechy 16.

Někdy zem. dvůr ve vsi, později rozprodaný na selské grunty. Klíč odtud barokní, nalezený na poli, v museu turnovském. Opodál vsi poloha V h r á d e č k. u, dosud neprozkoumaná.

Vesec pod Kozákovem.

Čechy 274.

Za vsí v lese Javorníku na úpatí Kozákova pod převislou skalou sídliště z doby přechodní. Nález odtud (kam. nožíky, kosti, střípky) v museu turnovském.

Někdy zboží vládycké, jímž vládli r. 1322 Václav a Jindřich z Vesce. Po tvrzi však není památky.

BOŽI MUKA na cestě ke Klokoči. Zděný čtyrboký sloup s širší kapličkou nahoře, v níž hrubé reliefy svátých; konec XVIII. stol.

Vlastibořice.

R o h n 122. — Schaller 228. — Sommer 218. — Hrady 210. — Čechy 299. — Š i m á k v Methodu XX. 106. Otisk v Listech Pojiz. (1894.) — Památky XVII. 269. —■ Kudrnáč IV. 53. — E n d 1 e r 394. —■ Reg. zádušní panství Svijanského v arch. sychrovském. — Farní pamětnice z r. 1790. — M a -

triky z r. 1790.

Kamenný klín v soukr. majetku.

Vesnice se třemi sousedními obcemi tvořila ve XIV. stol. vládyctví, jež připadlo koncem téhož věku trvale k panství Frydštejnskému.

TVRZIŠTĚ za statkem Melicharovým; výsadek čtverhranatý, příkře svažitý, 2x/₂—3 m vysoký, nahoře plochý, nyní posázený stromy. Strana západní měří 14 m, jižní i2'5o m, východní jest odkopána. Tu s východu tvrziště přechází hruškovitým návozem k ostatní půdě gruntu, jinak dokola obklopeno jest příkopem, na vých. 20 m, na sever a jih 15—16 m širokým; k západu níží se mokřina, bývalý rybník. Na horní ploše tvrziště spatřují se na okraji základy zdí z lámaného pískovce, asi 1—1 y₂ m zšíři; v rohu jihozápad, základy stavení podélného, 7 m délky, asi 5 m šířky. (Obr. 277.—278.)

CHRÁM SV. KATEŘINY na hřbitově prostřed vsi, proti tvrzi. Ve XIV. stol. byl farní, do války 3otileté občas opatřen farářem, od války filiální chrámu loukovského, od r. 1789 lokalie, od r. 1855 opět fara.

lY i

je

i <1

Obr. 277. Vlastibořice. Tvrziště.

Budova orientovaná, z lámaného pískovce, složená z lodi a choru, bez věže, z doby přechodní do gotiky, ale proměnami sešlá. Kryt taškový. V ose choru sedí cibulovitá lucerna. (Obr 279.—280.)

Prostá 1 o d, ve světlosti 9'n m dlouhá, 8⁻54 m šir., zdivo 1-62 m mocné. U výši 5⁻37 m rovný, dřevěný strop, přecházející ke stěnám

mělkým obloukem z malty.

i£v'

Vítěznýob-1 o u k v ose 4/45 m

'U:

í# *

vys., 0-9 m mocný, zakončen jest polokruhem na prosté pravoúhlé Obojí hrana vyříznuta

římse.

V*

pravoúhlým ústupkem o-08 m hlubokým.

JO.,

.....i

Obr. 278. Vlastibořice. Půdorys tvrziště. (Sever nahoře.)

Choř, pův. pravoúhlý, zšíři 5⁻Ó2 až 5*70 m, z hloubi 5* 65 m nese křížovou klenbu, zpodepře-nou plochými žebry, sotva znatelnými, průřezu stla-

Obr. 279. Vlasti boříce. Kostel sv. Kateřiny (od SZ.).

čeného pětiúhelníka, dole ostřejšího, svrchu plochého; žebra sbíhají se v kruhovém svorníku, profilovaném oblounem, u výši 5’03 w; na stěnách přímo vyrůstají z námětků 22 cm širokých, iy₂ cm mocných.

Snad v XVI. stol. odstraněna byla východní stěna choru a nahrazena dvěma, svírajícími tupý úhel v ose chrámové. Zůstala však stará klenba a tu nová prostora překlenuta byla neorganicky nepravidelným obloukovým stropem. Tenkrát přistavěli vně k úhlům choru nízké opěráky, bez ústupků, sříznuté šikmo ke střeše, snad na místě starších. Kolem stěn presbyteria, táhne se nízký trnož, vlnovkou profilovaný.

Portály jižní a západní osazeny jsou novými kamennými futry, segmentově zakončenými.

siiiisil

Obr. 280. Vlastibořire. Půdorys kostela sv. Kateřiny.

‘    'i

Rovněž novodobá a segmentová jsou okna, dvě v lodi blíž presbytéře, 3 v presbytéři nestejných rozměrů; poloviční okno prolomeno jest v .jižní zdi na kruchtu, v severní zdi presbytéře okénko do sakristie. V rohu sa-kritie výklenek se zazděnými schody na kazatelnu. U jižního vchodu přistavili novou předsíň.

Hlavní oltář barokní, řemeslné práce ode dřeva, ze dvou dílů. Nad mensou tabernaculum uprostřed, široké, sloupky, pilastry, římsovím členěné, po krajích na podstavcích sochy: v právo sv. Václava, v levo sv. Prokopa. Zadní díl oltáře oddělený, nese nový obraz sv. Kateřiny od Zimmermanna a sochy sv. Barbory a sv. Kateřiny.

Oltář pochází z býv. zámecké kaple sychrovské. S obou stran oltáře na zdech choru na konsolách umístěny jsou sochy sv. Jana Křt. v právo,

sv. Jana Nep. v levo. Všecky z dřeva hrubě řezané, ale dobrých poměrů. Z polovice XVIII. věku.

Oltáře vedlejší nesou obrazy P. Marie a Krista posmívaného, v barokních rámcích, bez uměleckého významu.

Kazatelna téhož rázu jako oltář, ozdobena jest na poprsní desce nasazenou hrubou plochou řezbou rozsévače, biskupa s hořícím srdcem a knihou.

ml

TI

ZJ

u V Pili

• i > * • V; ‘i

ňí§řf *»*$•- m^v

y .VX

:".<S

řV

"imr ■

v .

DV •• 1p.;2

- i y%

.?.

Pii

. lili,k.jkjo JUlii ,y y -_5

*»

■ -U/mn

ani

4;'/ "

\ v - -

.rfjkžr

■ v-1 ř

.4 ^

m v

.r<-

7/

Za oltářem ve-zděny jsou čtyry n á-hrobky:

1. Kámen z pískovce, podoba paní v životní velikosti, detaily mizí pod nátěrem. Na okraji nápis vhlou-bený, kusý: ... 1580 W PATEK PO SWAT • BARTOLOMEGI VMRZELA VROZENA...

2. Kámen z pískovce, natřený; obrněný rytíř v celé postavě v životní velikosti, v pravici drží erb s orlím křídlem. Na okraji vtesaný nápis, hloubený:

LÉTA 1580 W PÁTEK PO SWATEM BARTOLOMEGI VMRZEL GEST VROZENY PAN JAN KEI Z KYJOVA PAN NA ALBRECHTICÍCH A TV POCHOWAN GEST OCZEKAWAGE BLAH OSLA WENEHO WZKRZYSSENI.

Obr. 281. Vlastibořice. Náhrobek Kateřiny z Kyjova ve farním kostele.

3. Rudý mramor, pěkně tesaný, podoba děvčátka. Vhloubený opis

na okraji:

. 'v

v;|

ťV."

Obr. 282. Vlasti boříce. Zvonice.

Bnno 1616 brtt 15 Boucňt UJÍ bes (Eblen grjfrrng. (Eíjrmirjf aixá; roolbettabf 1|mt Bttbolft 5. Bija aujf albmfjfi^ liebES ©bríifErleitt Bafřjarina iíjrES alf. 2 fag in goff...

Na desce, o níž opírají se nožky dítěte;

[Vafjef bie] Binbrrn pí rniíjr bmrt= nten ttJEfjrEf IUjnert rtirřrt bmt ,§oIrřp rr i jí baf Beíííj ©otřes. mar 10.

V rozích vedle postavičky erby; nahoře v právo erb kyjovský (křídlo) a vedle písmena D. — V. K, v levo cimbuří a písmena

D. — V. E., dole v právo gerstorfský D. —V. G; v levo beraní hlava, D. —V. R.

4. Podobný třetímu, ale postava děvčátka je na straně uražena. Vhloubený opis: Bttno 1619 ijf im Tífrieben (Ettfjiřrfa-fen bes (Eblrnn ©ejfrenge. (BíjrenueJf Bu= bolfj o. Mya. auj] ilmoicben Iiebrs focfjfer-

leht Maria Bofnta im.....jrhtferjfef)ung.

V rohu hřbitova stojí veliká dřevěná roubená věžatá zvonice. (Obr. 282.) Na ní zavěšeny 3 zvony:

1. Prostřední, výš. 65% cm (kotle sama 57% cm)> průměr 81-5 cm. Na severním boku polovypuklá plaketa sv. Václava, Kol horního okraje nápis minus-kulí. (Obr. 284.) Pod ním úzký pásek gotické bordury a níž pletená šňůra, svázaná v kličku s rozletitými konci; mezi nimi opět reliefek sv. Václava. (Obr. 283.)

(Obr. 281.)

Obr. 284. Vlastibořice. Nápis na zvonu č. r.

V;

rÍ!«'rl

, jí ř Jl, /    ' '¹

f Š ,

,-é

Obr. 283. Vlastibořice. Relief na zvoně.

24«

2.    Západní, prům. 53 y₂ cm, výška prostá 40 cm, výška kotle 3514 cm> kol koruny bordnra z vinných listí. Na jižní straně starší relief Matky Boží s Kristem na klíně. (Obr. 285.) Pod tím nápis:

Přelýt náklodem Wáclawa Gizle ze Sedlisstek N. 18 L. P. 1835 Fusa Pragae a Carolo Bellmann

3.    Východní, prům. ioo⁻2 cm, výška prostá 88 cm, kotle 69 cm. Nahoře kolem koruny bordura z akanthů, níže festony s visutými konci, jež drží

im. ■

SfcSř-*’*

$ ' ; W JS WŮ

’•-; . M \ v • v^; ^    '

‘*'. i ■ o .„-

w»r »,_

« -

* '■ * ?£rnrrr

TV v r

Vu

'■J

(rm~

- ^Y\

'-    ■■' - V^V

*.j Vv^ P>"AV

..fti 'V-; -rn\>

í;.. sV-> - ; ~0    ",

Obr. 285. Vlastibořice. Relief na zvoně č. 2 (z původního zvonu).

vznášející se andílkové. Mezi oblouky věnců moravská orlice. Mezi akanthy a festony dokola opis: ®wr* PÁCE INTER CHRlSTlANOS PRlNClPES RVPTA ET EGO RVPTA HOC ANNO REFVSA A VALENTINO LISSACK CIVĚ MICROPRAGENSl (= 1740).

Na severním boku polovypulclina sv. Kateřiny; pod tím nápis:

S. CATHARINA V : ET M : PATRONA ECCLESI3E LASTIBORZICENSIS.

CURATO LAUKOVICEnSI VEN : P : WENC : NUTTER SS : THEO : BACC : FOR : ET AR : EP : VIC : FOR jižní bok: krucifix a znak valdštejnský:

SUB PATRONÁTU JLLMI ET EXCC:D : D :

FRANCISCI JOSEPHI S. R. T. COMITIS DE

WALDSTEIN S : C/ESA : REGIyEQVE MAYE : INT : ACT : CONSIL : REG : BOH : H/ERED PRyECISORIS :

Dole u kraje bordura z rozvilin a druhá z akanthů.

Na srdci 1819

FA

O — CO to M cu

na 2. straně. MA AZ IA • P3 W • A I I

Na cestě k Radimovicům SOCHA SV. BARBORY. Na podstavci čtverhranném tyto nápisy:

1. ANNO

EO qVo sVb regi MIne CaraffIano Carneta fractVs fVIt CLIENS VlRGlNlS SAN CTAE BARBARAE AC PA TRONAE IN OBlTV SVO EXSTRVXIT Inigo FRANC ISCVS LAMOTT DE FRlNTROP

2. zu Lob

UND EHR Der HEILIGEN PATRONIN

IVngfraven Marti

RlN BARBARAE HAT iNlGO FRANCISCVS LAMOT A FRINTROP aLs Vater gene RAL CARAFFA VORGE STELTER garnet SEIN geLIbt abge Leget

5. NE IN PERICV

LO ET SINE AGON . . .

derelinqVat IpsVM

ET IN BELLO A MOŘTE SVBlTANIA ET INPRO VISA CVstoDiat neqVe... InatICo PIE SVMpta absCenDere

SINAT.

3. Z NAKLADU

VROZENÉHO BARONA INIGO FRANCE LAMOTTI Z FRINTROPU NA TEN ČAS U SLAVNÉHO GERAFFSKEHO REGIMENTU CORNETA UCINENEHO TATO STATVE SWATE BARBORI PATRONKI JEHO WYSTAWENA GEST '

Vrchovina.

Ve statku ,,u Košků” kamenný ni lat, na poli nalezený, jiné v turnovském

museu.

Všelibice.

Bouška. — Hrady 268. — Čechy 360.

Dle udání nálezy střepů doby hradištní.

Někdy TVRZ, po níž zbyly jen stopy příkopů a sem tam nálezy hliněných a železných úlomků.

Všeň.

Rohn 123. — Čechy35o. —■ Schaller 225. — Sommer2i8. — Endler 394. — Pamětnice farní z r. 1752, založ, od lokalisty Jana Vác. Keperta. —

Registra zádušní panství Svijanského Vk    v arch. sycbrovském. — Zápisky Jos.

Dlaska, již cit.

é.

11 / \

j\ /

Obr. 286. Všeň. Půdorys farního kostela sv. Filipa a Jakuba.

Ve vsi a v lomu za vsí porůznu jámy se střípky doby hradištní.

HRÁDEK, obdélný pahorek na jih vsi, oddělený přírodou i příkopem k jihu od další výšiny, ale jjgj již skoro vylámaný, překopaný a rozvezený. Ve zbytku lze pozorovati dvojí kulturní vrstvu starou, z doby knížecí a novější, od doby asi XIII. stol., kdy na původním sídle vystavěna byla tvrz pánů ze Všeně, větve Markvarticů. Vikart ze Všeně, vnuk Chvalův, žil r. 1316. Nalezeno tu hojně cihel starých, střepin ornam. typu hradištního, zlomek udidla, klíč, z doby pozdější úlomky gotických kachlíků, což uloženo v museu turnovském.

Rovněž na místě staréfary, nyní v školní zahradě a u cest}' prostřed vsi nálezy ornam. střepů z doby gotické.

CHRÁM SV. FILIPA A JAKUBA (ještě v XVII. stol. sv. Markety a Barbory), farní, na hřbitově, položeném na svahu hory Ostré, uprostřed nade vsí; býval farářem opatřen do války třicetileté, pak administrován z Hradiště a

z Turnova, r. 1688 zřízena opět fara. Stavba orientovaná, z pískovcového kamene a štuk, složená z průčelní věže, lodi ve tři dělené a pětibokého presbyteria se sakristií (obr. 286.—287.); jen presbyterium a sakristie jsou původní; lod obnovena na starých základech a věž přistavěna r. 1836, gotikou málo pochopenou. Dvojité schodiště sochami osazené vede ke vchodu ve věži.

Věž dole osmiboká úží se vzhůru úsmyky nárožními ve čtyrbokou.

KlÉ

i/fí f;

pppp-T;--;. j

um

Obr. 287. Všeň. Farní chrám sv. Filipa a Jakuba. (Od JV.)

Lodi měří vnitř ve světlosti 19'67 m délky, 12-74 m šířky v celku

a io‘60 m výšky; rozdělení ve 3 lodi o 3 polích provedeno jest 6 pilíři osmibokými o kalichovitých hlavicích, jež nesou střední klenbu, a 12 pilířky čtyrbokými, s oříznutými hranami mezi nimi., jež s protějšími polopilíři

ve zdech nesou g a 1 e r i e v lodích postranních. Klenby křížové. (Obr. 288.). Ty

Presbyterium v půdorysu tvoří obdélné příční travée a pěti-boký závěr. Klenbu, zevně posílenou opěráky o 2 rovných ústupcích prostě římsovaných nese žebrová síť o 2 středech; v travée žebra protínají se u výši 8-80 m v kruhovém svorníku úhlopříčně, v oktogonu sbíhají šesti paprsky rovněž ve svorníku kruhovém; svorníky bez ozdob. Profil žeber tvoří hruška silně vyčnělá (obr. 289.) s páskem na oblině.

V úhlech závěrních žebra přecházejí u paty klenbového oblouku ve výši 6 m přímo v hrubou oblou p ř í p o r u, jež spočívá na silnějším podvalu; podval nedosahuje k zemi, ale 60 cm nad ní je šikmo usečen. Prostřední žebra mezi obdélným polem a závěrem srůstají dolů na zdi v troj-žebří, jež spočívá na k o n s o 1 e ploché, čtyrboké, dolů konicky usečené; hrot její sestupuje do výše 3'88 m nad dlažbou. Žebra v úhlu vítězného

*•

wss

b N - ,-l*.

1____

Siř

mmm

■ŮÉtif

,r

Ulili'**

I

■U*.

Obr. 288. Všeň. Nitro kostela sv. Filipa a Jakuba.

oblouku končí se (jako v závěru) u paty klenby v hrubší oblou příporu, jen však 45 cm dlouhou, načež je přihrocena a usmyknuta. (Obr. 290—291.).

Do lodi presbyterium otvírá se původním vítězným obloukem, gotickým, v světlosti 4^4 m; v mocnosti i'04 m. Hrany profilovány jsou středním hlubokým žlábkem, dvěma mělkými žlábky a dvěma přečnělými oblouny. (Obr. 292.) Zdivo presbyteria má r6 m síly.

Dvěoknado presbyteria v jižní zdi, 3⁻i8 m nad dlažbou, vysoká 4⁻i m, goticky zahrocená, špaletovaná,' jsou nově upravena.

Sanktuarium (obr. 293.—294.) za oltářem v severní zdi závěrní, i'44 m nad dlažbou, je obdélný výklenek ve -'světlosti 72 cm výš.,

Obr. 291. Všeň. Řez příporou v presbytéři kostela.

Obr. 289. Všeň. Profil žebra v presbytéři kostela.

Wm

■■■

wm

mm

.[

Obr. 290. Vřeií. Konsola a náběhy žebra v presbytéři.

EIBRí

'V '

k&i;

d.

:____________■

Obr. 294. Všeň. Sanctuarium.

Obr. 292. Všeň. Farní chrám. Řez hranou vítězného oblouku.

Obr. 293. Všeň. Řez hranou výklenku a sanctuaria v presbytéři.

52 cm šíř., v rámci kamenném, tesaném z pískovce, z oblé římsy a pravoúhlého ústupku; vzhůru vybíhá trojcem, vyplněným lichou trojlistou

ít

gSgíg

-V

iMĚUSt*

...

r.....%

mm

■■fí:

6:

Obr. 295. Všeň. Vchod do sakristie.

kružbou. Mřížka stará z kovaných, šikmo křižujících se prutů; na průsecích šestilisté ploché růž;ce s okrouhlým středem.

is

Obr. 296. Všeň. Řez pravou stranou portálu do sakristie.

Obr. 297. Všeň. Profil žebra v sakristii chrámu.

to

01

V jižní zdi závěrní obdobný výklenek, 55 cm výšky, 47 cm šířky, v rámci tupoúhlém, bez mřížky.

Portálek do sakristie, goticky hrotitý, ve světlosti 1-98 m vys., o 9 m šir., v ostění profilovaném vlnovkou a oblounem. (Obr. 295., 296.)

Sakristie při sev. boku choru, zvýšená stupněm 23 cm, čtvercová (strana 3-95 m). Křížová klenba; žebra 21^ cm

mocná, dvakrát žlábkovaná, rostou přímo z úhlů zdí bez konsol a křižuji se v kulatém svorníku u výši 5-06 m. (Obr. 297.) V západní zdi výklenek gotický, hrotitý, o sříznuté hraně, 1-65 m vys., 0-855 m šiř. Ve východní zdi nade dveřmi ven jdoucími okno; obojí nové.

Křtitelnice kamenná, 1-3 m vys. (strana 67 cm), na čtyř-bokém podstavci (82 cm) (strana 30 cm) ze dvou strmých jehlanů proti sobě srostlých, spodního čtyřbokého (strana 67 cm), jehož hrany vzhůru šikmo jsou usečeny, vrchního osmibokého, na srůstu běží dvojí pás oblounový. Horní obruba vrchního jehlanu provázena jest oblou římsou (strana 30 cm); Plochy ozdobují protilehlé trojhrany. (Obr. 298.)

Oltář hlavní, barokní, prosté architektury s brankami po stranách, nad mensou sloupy nesou architrav a horní oddělení; kdy oltář byl pořízen, neznámo;' r. 1689 dělá neznámý truhlář turnovský nové tabernakulum naň a zlatí za 11 zl. Obraz sv. Filipa a Jakuba koupen r. 1685 za 12 zl., odkud, v registrech nezapsáno. Rozměry 2-94 m výška, 1-64 m šířka. V horním oddílu novější obraz Nejsvětější Trojice. Po stranách řezané sochy (nové) sv. Václava, Vojtěcha, Josefa a Jana.

.. -

Obr. 298. Všeň- Křtitelnice v kostele sv. Filipa a Jakuba.

anuD ůoumn to tne lííítn »o louotrn au onuuvommo «otntf mane mrcruns « (auuotow ovu

mam

Obr. 299. Všeň. Nápis na zvonu č. r.

Boční oltáře nové.*)

Zvony na věži:

1.    Průměr otvoru o⁻85 m, výška prostá ro5 m. Na obvodu při horní obrubě nápis (na obr. 299.). Srdce kuté, má ozdobu větévky s 2 podvojnými kroužky na konci ratolístek a písmena J E.

2.    Průměr o 92y₂ m, výška 1-03 m. U horní obruby pás andílků ležících, jež se střídají s vějířovitými květy. Pod ním na západní straně nápis REFUSA NEO : PRAGZE ANNO 1747. Níže pás andílků vznášejících se, držících festony, nad festony lasturovitý ornament. Na bocích doleji pět reliefů sv. Jan, sv. Jiří, sv. Jakub, sv. Filip, sv. František Xav.

3.    Umíráček, nahoře v podkroví: Prům. 0-58 m, výška 0^40 m. Nápis: FVSA PRAGAE A CAROLO BELLMANN 1842.

Na hřbitově kříž kovaný z r. 1806.

Vy s keř.

M i t t h. Centr.-Com. XX. m. — P í č, Starožitnosti I. 219. —

Rohn 121. — Schaller 59. — Sommer 373. — J o s. Z d. P r y 1, Vyskeř a okolí u Hrubé Skály. — M ii 11 e r, Bad Wartenberg. — Hrady 78. — Čechy 34⁶-

Endler 395. — Matriky od r. 1789. — Pamětnice farní. —Turnov-

s k ý, Putování po vlasti 39.

Ves na vysoké pláni nad údolím Žehrovky pod čedičovou hůrou. Pode vsí v údolí pod „Bábou⁴⁴ a výše na „Chocholce⁴* nalez, nádoby kultury hradištní, 33 cm vysoké, a množství střepů (v museu turnov. a u p. Holuba ve vsi). Na „Chocholce44 střepy z doby hradištní mladší. Odjinud mlat přechodní, v museu turnov.

*) R. 1692 malíř Turnovský (Hártl?) maluje za 17 zl. vnitř kostela rozličné ciraty. R. 1668 truhlář Václav Kovář udělal archu vedle kazatelnice za 18 zl. a Albín z Hradiště malý oltář pod kruchtou za 4 zl., malíř jej maluje a zlatí za 9 zl. 12 kr.

Lokalista Kepert poznamenal v pamětní knize, že přišed na Všeň, nalezl před presbytéři (patrně na vítěz, oblouku) nápis, že r. 1595 Karel z Vartmberka chrám dal stavětí. — Mimo to náhrobkv s nápisy (špatně opsanými):

1.    Léta 1612 pravee v tu nocz na Nowy Rok Skonal gest a Buh prostržedkem smrti s tohoto plačtivého audoli witrhl Magdalenu Dceru knieze Ssimona Blažička sprawtze czirkwe teto tolikéž Doroti manžielky geho, kterassto Tiela slawneho Wzzkrzyssenie z mrtvých oczekawagi. Dnes mnie zegťra Tobie.

| swuoj

v Panu dokonal dvojictihodni Karel (? kněz) Ssimon Basilius aneb | Blažička Nymbursky, Sprawowatel | czirkwe a farař chrámu Páně | vssenskeho., gehožto Tělo nasledugiczi | sstwrtek naležíte od przatel tuto | pochowano gest Ocziekawage rados | tného z mrtwich wzkriseni.

2.    Léta Pani? 1614 ten autereg po | neděli Exaudi to jest

Mystr Simon cecidit plenus qui Palade vixit — maius ut Auratos otulit (!) orbi dies. quem Nimburga dědit docuit quem Lypsia quondam nunc animas coelum Wshenna cadaver alú.

TVRZIŠTÉ bylo ve vsi na zahradách č. 50 a 88, r. 1316—1362 jmenují se vládyky zdejší. Starší lidé pamatují ještě příkopy a 2 sklepy na štuky stavěné, což vše je nyní rozvezeno a srovnáno. Místu říkají ,,Ma Valečově“; nalezeny tu byly hroty šípové, všeliké mince, prý 12 cínových talířů a skleněná koule, z čehož nic se nezachovalo. Jediný zvonek 72 cm vys., 95 cm prům. uchován byl a zavěšen nyní v kostele při sakristii.

CHRÁM NANEBEVZETÍ P. MARIE, do husitských válek farní, od r. 1798 lokalie, od r. 1858 farní, nade vsí na hřbitově; orientovaný, z lámaného pískovce, omítnutý. Obnoven r. 1780 ,,ad modernám

:sz

ĚŠĚF - '

aliquam formám⁴', opraven roku 1800. Ke starému gothickému presbyterii přidělali nepoměrnou lod a sakristii, při čemž utrpěla gj i severní zeď presbyteria. Síla zdivá 1*30 m v presbytéři, 1 m v lodi.

Obr. 300. Vyskeř. Půdorys chrámu P. Marie.

Zevně opírají zed opěráky na východní a severní straně' 3 v choru, 2 v lodi; na druhých stranách jich není. Jsou nízký bez ústupku, šikmo sříznuty, s otupenými hranami, kryty svrchu šindelovou stříškou, dole nízký trnož. Prostřední opěrák je nepravidelný, jako by srostl ze dvdu. (Obr. 300.)

Loď má ve světlosti 10-50 m dél., 8-4 m šíř.; vnitřní kouty omítkou jsou zakulaceny. Vítězný oblouk polokruhový, v rozpjetí 5-5 m, 5-50 m vys., otupených hran, osazen je u výši 3-15 m napříč rovnou římsou na poč. křivky, na vrcholu klenákem. Choř o 2 stupně zvýšený, z 5 stran osmiúhelníka, má v šíři 7-9 m, v déli v ose 7-35 m, zdivo nerovné, kouty zakulaceny. Strop lodi i choru dřevěný téže výšky 5-90 m, rovný. Za chorem sakristie, hrubá, nízká, čtverhranná, přistavěná.

Dvě okna v lodi (2-54 m nad podlahou), prostá, segmentová, vnitř i-6 m šir., 2-87 m vys., v choru 4 menší, nižší, nahoře zaokrouhlená.

V c h o d y na J. i Z., prosté, segmentové; na J. pod hustou omítkou prosvítá pažení barok, ostění, jehož hoř. část zakryta předsíňkou.

Oltáře 3, hlavní P. Marie, boční sv. Alžběty a sv. Jana Nep., barokní, prosté ze dřeva.

Kazatelna i křtitelnice dřevěné, chatrné práce; obraz P. Marie nový, ostatní bezcenné.

6 korouhví a 1 prapor, soukenné s hedbávnými třásněmi, obrazy na nich bez významu.

Zvonice roubená vedle chrámu (obr. 301.). Na ní 2 zvony: 1. Prům. 85 cm, výšky 59 cm, ke koruně 55 cm. Kol hoř. okraje dvojí

palmová bordura a v ní rozkřídlení pelikáni, na vých. boku relief P. Marie v celé svatozáři. Mezi bordurami nápis:

GOSS MÍCH * NICOLAVS LŮW IN PRAG ANNO 1723.

'«? i: f] |'i

r ''

gb___

sk

illfw

:■ .. . ...

■ -e • juííiiířžéjlaSr<> ■

'•4;

ři

JfežZLři

Obr. 3or. Vyskeř. Zvonice.

2. Menší, kol koruny bordura z naturalistických růží a listů, dolní okraj provází lem z listů dubových. Na východním boku: GEGOSSEN IM PRAG VON CARL BELLMANN K. K. HOFGLOCKENGIESSER.

Na severním boku sv. Václav a nápis: OBNOWA MÁ STALA SE W POWŠECHNE OBNOWĚ ŘÍŠE LÉTA 1830.

Prům. 75 cm, výška 55 cm, výška ke koruně 50 ^ cm.

Kříž na hřbitově, pěkně kovaný. Úhly ramen vyplněny jsou stilisovanými proutky, hustě svázanými a růžicemi. Dole na kameni emblemy smrti. Asi z konce XVIII. věku.

KAPLIČKA SV. ANNY na Hůře, na skalce,

L!

z čedičového kamene, osmiboká, v světlosti 8¹90 x 3'55m, nově vystavěná asi v letu 1825 ze starých zřícenin, architektonicky bezvýznamná. Nahoru vede cesta křížová; obrázky neumělé na pouhých kamenných sloupech. Pod skalkou, blíže stavení před lety nalezen byl poklad stříbrných peněz v hrnečku.

Záborčí viz Bořek nad Jizerou.

Obr. 302. Vyskeř. Půdorys kapličky sv. Anny na Hůře.

Zlabecko.

Časop. spol. přátel starož. VIII (1900) 168.

Někdy dvůr ve Štveříně, asi v XVII. stol. rozprodaný na selské grunty; již však r. 1567 dvůr slově pouze jménem vsi.

Zantov.

V XVI. stol. městečko, nynější Doubrava pod Hr. Skálou.

Žďárek.

Mezi vsí a Zlatou Hvězdou KŘÍŽ litý z r. 1819, se zašlým nápisem psaným malou latinkou.

Ve vsi KŘÍŽ s krucifixem, postavou P. Marie a Jana Ev. i dušičkami v očistci z plechu vykrojenými a malovanými; na kamenném, trojdílném • podstavci polovypukliny, sv. Jiří, sv. Klára, sv. František, v předu kartuš s písmeny K N. Poč. XIX. stol.

puoTňqx

KRAKÓW '

SEZNAM MÍST.

4-

76.

Adamovo lože i. Albrechtice i—3.

Bělá 3.

Bezděčín 3.

Bílé 3.

Biatec 3.

Bohdánkov 3. Bohumilice 3.

Borčice 3.

Bořek nad Jizerou 4. Bořek pod Hr. Skálou 4. Bukovina 4.

Cetenov 31.

Červený dvůr 4.

Český Dub viz Dub pod Ještědem.

Čímyšl 5.

Činov Čtveřín viz Štveřín. Daliiněřice 5, 104. Dehtary 5.

Dolánky 6, 104.

Doubí (M. Dub) 6. Doubí u Štveřína 6. Doubrava viz Žantov. Drábovny 4, 6, 76.

Dře voly sy 6.

Dub Malý viz Doubí. Dub pod Ještědem, Dub Český 6—24, 166.

Dub Starý 24.

Frydštejn 24—27, 243. Hamry 27.

Havlovice 27.

Hlavatá skála viz Štěpá-novice.

Hlavice 27—31. Hodkovice 37.

Hojíce Malé 31.

Honsova louka 4.

Horka 32.

Hradčany 32.

Hradec viz Soběslavice. Hrádek viz Chvalčovice, Lažany pod Vyskří, Stadia, Štěpánovice.Ve-sec, Všeň.

Hrachovice 32. Hrdoňovice 32.

Hruštice 32—35. Hvozdec, Hvozdecko viz Borčice.

Chlum 35.

Chocholka 4.

Chvalčovice 35.

Janovice 35.

Javorník 36.

Jenišovice 36—48, 130. Jiechostřeby 48.

Jíloví, Jílové 48—51. Jivina 51.

Kadeřavec 52.

Kalužník 52.

Kalvárie viz Valdštejn. Kamenec 52.

Kavčiny 52.

Klokočí 52.

Kobylka 52.

Kojetsko 52.

Kozákov 76.

Letařovice 54—62.

Lhota Semínova 62. Loučky Sekerkový 63. Luhov 63.

Mašov 63.

Modlibohov 64.

Modlíce 64.

Modříce 35, 64.

Mýdlo v 64.

Nebákov 64, 65. Nevierka 65. Nudvojovice 65—75. Paceřice 75.

Penčín 3, 75. Petrašovice, Potrosovice

Podháj u Hr. Skály 76. Podnebákov viz Nebákov. Podolí 92.

Pohoř 76.

Pozořice 76.

Prackov 76.

Přáslavice 76—82. Přepeře 83—xox.

Přiby slavíce 100. Příšovice 97,    99—101,

170.

Průchody 52.

Radeč 101.

Radim o vice 1 o 1. Radostná 101.

Rakousy 101.

Ranko vec 102.

Rohozec Hrubý 102 až 130.

Rohozec Malý 130. Roudné 133.

Rotštejn 131—133. Rovensko a Týn 132 až 146.

Roveň 147.

Semin 147.

Skála Hrubá 76, 147 až 164, 259.

259-

Skála Malá 84.

Smrčí 164.

Stadia 164.

Soběslavice 164.

Světlá 166—170.

Svijany 76, 84, 97, 99, ioi, 170—174.

Svoj kov 174.

Sychrov 101, 174—183. Štěpánovice 184.

Štveřín, Čtveřín 66, 75, 76, 184, 259. Těhníkova skála 4. Trosky 184.

Trávníček 184.

Turnov 1, 3, 4, 6, 24, 27, 32, 46, 51, 52, 63, 66, 75, 76, 83, 85, 92, 100, 102, 131, 133, I47» ¹7o, 185—237, 250.

Týn viz Rovensko.

Újezd Svijanský 237. Újezd pod Troskami 238.

Václavi 238.

Valdštejn 239—241. Valdštejnsko 241—242. Vesec nad Oharkou 243.

Vesec pod Kozákovem 243-

V hrádečku 243. Vlastibořice 243—249. Vrchovina 249.

Všelibice 250.

Všeň 76, 250—256. Vyskeř 256—259.

Záborčí 4, 259.

Zlabecko 259.

Zbiroh 102.

Žantov nyni Doubrava

Žďárek 259.

SEZNAM UMĚLCŮ A ŘEMESLNÍKŮ.

36.

Albin, truhlář z Hradiště (1668) 256.

A.    K. (1750), značka zlatnická 194. Apeller Josef, konvář (ok. 1770) 161, 163. Aquila Michael, stavitel (?) (1573) 136.

B.    značka zlatnická 206, 208, 212. Balzer, ryjec 218.

Bellmann Karel, zvonař v Praze (1824 až 1847) 35, 46, 99, 169, 248, 256, 258. Bellm,annova dcera (1870) 238.

B. F., značka zlatnická (poč. XIX. st.) 235-

Bartoloměj, zvonař v N. M. Pražském (1533—37) 34> i⁶9-

basilejská tiskárna (1516—1587) 219, 227. z Boru Velikého N., kameník (1557) 86. benátská tiskárna 1505 219, 228. Benátský Daniel, truhlář v Turnově (1674) '92, 94.

Benátský Šimon, truhlář v Turnově

(1655) 96.

Bernard L. J., malíř (1873) 92, 93. Brettschneider Tobiáš, zedník (1728) 166. Brikcí viz Zvonař.

Bušek Petr, řezbář v Huse (1873) 100, 142.

Correggiova kopie 225.

Cromerius Jan Baltazar, zvonař z Tre-viru (1694) 15, 16.

Černovický František, Jan, Václav, tru-, hláři turnovští 75.

Diepold A., zvonař v Praze (1894—1900) 35. i69-

Donát, zvonař (v Č. Dubě — v textu chybou v Č. Brodě — pobývající roku 1648) 99.

Důrer Albrecht, malíř něm. 121.

Faccon Jacob, tiskař v Lyoně (1513) 219. Flótner Petr, kovolijec 79. frankfurtská tiskárna 228.

G. B., značka skláře (1710) 127. Grueber Bernard, architekt 198.

Hájek, truhlář v Kosmonosích 173. Harracha hr. sklárna v N. Světě 129. Hausknecht, architekt 198.

Hellich Josef, malíř 41.

Hertl (?), malíř (1692) 256, (1773) 189. Hertl Ambrož (?), malíř v Turnově 114. Hertl František, malíř v Turnově (XVIII. stol.) 227.

Hertl Jan Jiří, dvoř. malíř hr. Valdštejna v Turnově a v Mn. Hradišti (XVIII. st.) 216, 217, 226, 227.

Herbornská tiskárna 228.

Hiesler Jiří, malíř v Hradišti Mn. (1798) 227.

Hillera Voj těcha vdova, zvonařka v Brně (1879) 45.

Holická (?) továrna kameniny 127. Hollár Václav, ryjec 218.

Horn Karel, tesař v Hodkovicích (1744) z Hradce Králové Jan, konvář (1575) 138. Hůbel, firma porcel. továrny v Praze 215. Jan konvář viz Hradec Kr.

J.    K. (1705), značka konvářská 236.

Joch Frant., kreslíř (1819) 172.

K. , malířova značka 119.

Karnold J., stavitel na Sychrově (1873) 100.

Kilián, ryjec 218.

Knop Karel, stavitel (1894) 200.

Kobrle, varhanář v Lomnici (1873) 101.

Kovář Václav, truhlář z Turnova (1668) 256.

králohradecká tiskárna 228.

Kuhner Jan Jiří, zvonař v Praze (1783) 97.

Kůhnerova Anna, zvonařka (1807) 30.

L’hardy František, hodinář (1742) 237.

Lissack Valentin, zvonař (1740) 248.

litomyšlská tiskárna 227, 228.

londýnská tiskárna 228.

Low Mikuláš, zvonař (1674—1722) 79, 116, 258.

Machek Ant., malíř (ok. 1840) 241.

Malý Václav, truhlář v Podolí (1674) 92.

Marchetti Jan František, malíř v Římě (1692) 50.

Martin, malíř z Č. Kamenice (1674) 92.

Maschek Josef, malíř v Jablonci nad Nisou (1894) 28.

Max Josef, sochař 234.

míšeňská továrna kameniny (1704) 127; míšeňské dílo kamen (XVI. stol.) 152 až 155.

Mrkvička Jan, konvář v N. M. Pražsk. (1541) 191.

Náhlovský Jiří, tesař turnovský (1677) 87.

norimberská tiskárna (1540) 219.

Nowotny A., firma továrny porcel. v St. Roli 215.

Palme, firma továrny porcel. 215.

Panetius, polír z Prahy (1694) 12.

Pašek Martin, tesař v Turnově (1655) 220.

Patočka, malíř z Mn. Hradiště 173.

Paul Edvard, zvonař v Č. Lípě, Paul Jos., zv. v Liberci (1861) 196.

P. D. N., značka zlatníka 129.

Petr, zedník v Turnově (1674) 93.

Petr, zvonař v Ml. Boleslavi (1566—8) 30, 97-

Pettle Frant. Ant., zlatník v Augsburce (1726) 192.

Piepenhagen A., malíř (1817) 119.

pražské tiskárny 219, 228.

Pricquei, zvonař v Ml. Boleslavi 99. Prousek Jan, malíř v Turnově 239. Prouvot Josef, stavitel francouzský (1847 až 1852) 175.

Reimund Mikuláš, stavitel hr. Valdštejna (1707) 221.

Reiner J., zlatník (1847) 230.

R. Fab. CB, značka zlatnická 192. Ridinger John El., malíř 121. roudnická (?) tiskárna (1626) 228.

Russ, Ignác, Jan, Josef, malíři v Trutnově (ok. 1839) 235.

Sadeler Jiljí, ryjec 218.

Severin Pavel, knihtiskař pražský (1529) 219.

Schaffgottsche hr. sklárna 127.

Schraum,, architekt 198.

Schroeter Martin, zvonař v Hostinném (1630) 142—143.

Skréta Karel st. (?), malíř v Praze 116. Skůček Otakar, malíř (1900) 225. slavkovská továrna porcelánu (1830) 127. Sleifleitner, puškař pražský 183.

Stifter Hans Krištof, puškař pražský (1660—1684) 183.

Sucharda Jan, malíř (1842) 146. trevisská tiskárna 228. týnecká továrna porcel. 215.

Wander z Grůnwaldu Josef, inženýr (1813) 100.

Weimann z Weinfeldu, malíř v Turnově (1837) 225.

Weiskopf Václav, hodinář v Ml. Boleslavi (ok. 1800) 237.

Weyersberg Pietro, mečíř v Solingách (XVI. stol.) 183.

W. H., značka zlatnická (1601) 43. vídeňská továrna porcelánu 127 Vind August, ryjec 121. wittenberská tiskárna 228.

W. M., zlatnická značka (1844) 229. Worel Frant., kreslíř v Turnově (1800) 218.

Zeman Jan, kameník v Žernově (1845 až 1851) 146.

Zimmermann, malíř současný 246. Zvonař Brikcí, zvonař v N. M. Pražském (1569) 81.

.

£

zachovaly, určití — pokud možno — jich vznik k původ, odhadnoutí uměleckou a historickou jich cenu a konečně označiti ony památky, na jejichž zachování obzvláště záleží. Vytčen tu programm úmorné drobné práce pro celá takřka pokolení pracovníků, práce však nevyhnutelné, aby se mohlo na jisto postaviti, jak umění výtvarné v království .Českém se vyvíjelo, odkud první motivy přicházely, jak se vytvářely, jakou měrou umělci cizí zde spolupůsobili, a co přímo z ciziny k nám bylo přivezeno; neboť jen podrobnou znalostí všech památek umění může se dojiti k ocenění vývoje tohoto umění neboli ku správným jeho dějinám. Mimo tento theoretický, velice žádoucí výsledek možno však i očekávati, že podrobné poznání, jak se umění u nás vyvíjelo, nezůstane bez účinku na umělce výtvarné, jakož i na správu zemskou a veřejnost naši, aby zachovány byly ony památky, jež pro vývoj umění domácího jsou zvláště charakteristické a naprosto zasluhují, aby byly ušetřeny a zachovány.

Archaeologická kommisse sestoupila se poprvé 8. května 1893, podala velesl. výboru zemskému dobré zdání o zachování památek domácího umění výtvarného a starožitností domácích vůbec, sjednala svá organisační pravidla a rozdělila se v odbory: praehistorický, historický a lidový. Jakožto přední úlohu vytkla si zdělati Soupis památek historických a uměleckých v království Českém, snesla se na příslušných pravidlech a vyslala své delegáty do jednotlivých okresů. Dosud vyšly třicetdva díly Soupisu. Zvláštní pořadí tvoří Soupis král. hlav. města Prahy, jehož část, obsahující Soupis chrámu sv. Víta, pokladu Svatovítského a knihovny kapitulní, podána již veřejnosti.

Přední zásluhu o rychlé uskutečnění podniku tak vážného má zemské zastupitelstvo království Českého, které nejen poskytlo nezbytné podpory hmotné, ale i zvláštními oběžníky praesidiálními doporučilo podnik ten úřadům samosprávným v příslušných okresech; také veledůstojné konsistoře vřelým doporučením podporovaly práce, jež ostatně i širší obecenstvo provázelo zájmem, porozuměním i všestrannou podporou.

S obzvláštním uznáním sluší podotknouti, že i peněžitá pomoc z okresů zkoumaných na důstojné vydání soupisu se dostavila. Soupis památek Pražských umožňuje značná subvence, kterou k tomu účelu poskytuje král. město Praha.

Do soupisu jsou pojaty:

1.    památky praehištorické krátkým označením;

2.    památky umění stavitelského, sochařského, malířského od románské doby do počátku XIX. století; předměty uměleckého průmyslu, pokud nejsou v majetku soukromém; stavby historicky důležité, jako hrady, opevnění, mosty a j.

Soupis vydáván jest jazykem českým i v překladě německém pro každý politický okres zvlášť. Ke skupinám okresů podle starodávných krajů přidána bude úvodní stať o památkách lidového umění, a zároveň uvede se příslušná literatura. Při popisování ustanoveno šetřiti největší stručnosti.

PUBLIKACE ARCHAEGLGGICKÉ K0MMISSE PŘI ČESKÉ AKADEMII.

Soupis památek historických a uměleckých v království Českém.

I.    Politický okres k< línský. Napsal Karel B. Mádl. Cena na papíře

obyčejném K 3‘—, na papíře velínovém..........

II.    Politický okres lounský. Napsal Dr. Bohumil Matějka. Cena

na papíre obyčejném K 2'40, na papíře velínovém.....

III Politický okres sedléanský. Napsali Dr. A. Podlaha a Ed. Šittler.

Cena..........................

IV. Politický okres roudnický. Napsal Dr. Bohu?nil Matějka. Cena .

V. Politický okres milevský. Napsali Dr. A. Podlaha a Ed. Šittler.

Cena........................

VI. Politický okres mělnický. Napsal Dr. A. Podlaha. Cena .

VII. Politický okres klatovský. Napsali Ferdinand Vaněk a Dr. Karel Ilostaš: Soudní okresy klatovský a nýrský. F. A. Borovský.

Soudní okres piánický. Cena...............

VIII. Politický okres éesko-budějovieký. Sestavil Josef Brauiš. Cena

IX.    Politický okres rokyeanský. Napsal Dr. Antonín Podlaha. Cena

X.    Politický okres třeboňský. Provedli Fráni. Mareša Jan Sedláček.

Cena.......................

XI.    Politický okres chrudimský. Napsal Dr. Karel Chytil. Cena .    »    6-50

XII.    Politický okres sušický. Napsali Dr. Karel Hostaš a Fe/dinand

Vaněk. Cena......................

XIII.    Politický okres příbramský. Napsal Dr. Antonín Podlaha. Cena

XIV.    Politický okres jindřichohradecký. Napsal Dr. Josef Novák. Cena XV. Politický okres karlínský. Napsali Dr. A. Podlaha a Ed Šittler.

Cena.........................

XVI.    Politický okres vysokomýtský. Napsal Zdeněk Wirth. Cena .

XVII.    Politický okres domažlický. Napsali Ferdinand Vaněk

Karel Hostaš. Cena ................

XVIII. Politický okres pelhřimovský. Napsal prof. Josef Soukup. Cena

XIX.    Politický okres králo-hradeeký. Napsal Antonín Cechner. Cena Soupis král. hlav. města Prahy. Hradčany. Poklad svatovítský.

Napsali Ed. Šittler a Dr. Aut. Podlaha. Cena.....

Soupis král hlav. města Prahy. Hradčany. Knihovna kapitulní

Napsal Dr. AntonÍ7i Podlaha. Cena...... . . . .

Soupis král. hlav. města Prahy. Chrám Svatovítský. Napsali Dr. Ant. Podlaha a arch. K. Hilbert. Cena.......

XX.    Politický okres slánský. Napsal Ferdinand Vele. Cena ....

XXL Politický okres mladoboleslavský. Napsal Frant.Bareš. Cena.

XXII. Politický okres poličský. Napsal Zdeněk Wirth. Cena . .

XXI.I. Politický okres ehotěbořský. Napsal Zdeněk Wirth. Cena . .

XXIV.    Politický okres českobrodský. Napsal Dr. Ant. Podlaha. . . .

XXV.    Politický okres přeštieky. Napsali Dr. Karel Hostaš a Ferdinand Vaněk. Cena....................

XXVI. Politický okres kladenský. Napsal Zden k Wirth. Cena . . .

» XXVII. Politický okres roudnický. Díl II. Zámek roudnický. Napsali Dr. Aíax Dvořák a Dr. Boh. Matějka...........

>    XXVIII. Politický okres vinohradský. Napsal Dr. Antonín Podlaha. .

>    XXIX. Politický okres litomyšlský. Napsali Dr. Bohumil Matějka,

Josef Štěpánek a Zdenek Wirth..............

» XXX. Politický okres Stříbrský. Napsali Jaroslav Kamper a Zdeněk Wirth. .......................

>    XXXI. Politický okres Novopacký. Napsal Ant. Cechner. .....

Soupis lidových památek v království Českém.

»    I. Lid na Hlineeku. Podává Dr. Karel V. Adámek. Cena ....

Svazek

K 4-50

3-60

4-80

7-40

6’80

9—

6'—

3'60

6-

3-50

6-50

7-20

1150

10*—

8'—

a Dr.

250

11-50

7-80

9-—

13.50

17'50

14    70

15    —

6-40

560

11-70

620

5 50

15 —

9-—

8'—

18.-

7.50

Tiskem Aloisa Wiesnera, knihtiskaře České Akademie císaře Františka Josefa pro vědy, slovesnost a umění.

'

m

'

•í ■<$

'

■W-.

-

i

$

f

*

Ir/;:'. /

(

/

/

\

i

i /

w

■

V

I

.

/

t

\

\

7

:

V

. i

í

i

z*

\

i

!

A

/

/

;

/

v

v

v

\

7

\

f

• \

i

'"v

j

s

(

/

/

\

i

\

\

/

\

f

v

<

v

f

\

\

/

/

f

\

\

*

\

/

r '

WYDZIAiY pnT.!TEnF*5J£ZN£ KRAKÓW

Bibliotéka Polítechniki Krakowskiej

, 111-307301

Kdn., Czapskich 4 — 678. 1. XII. 52. 10.000

Éí

'■í'<

hKSkwíí;

‘-if:

Blb'ioteka Poijtl

-i

II

li

li

[1

'm

■v-

■ Mm

■i®

v\\

íí

ř:i

,<í;

■í<K

ííS