llS

2c

ItsSSlfl

iF

vs

•3S3SS'

5gp2

řSSíS*?

r MtíW Í

š, *Í 4i%

MS

-V

5j

Pf

■; m**.

gjlí?í~ga

*mE£Z£l\

Sii;':u,'.

<s

#■

‘ritsSfVv:

|||§l|j

ferssS^S¥OT

SpšpJÍ

S3SSj8t«

IIISI

Ur.

ges

^s5t585á

*1

®tíš|

fsďSj

§plgl

m

iílHiSK

ilil-

ja|||§gg

“'~*i^Oí!rí5

SES

•*~~

,,„^55sHr’

|||gg|§|

v*£^V* V

SSS

sillptrij

:isr:.a;

ggllpSl

||l|ž|pBpCT

Plili

11111

mg^

ffiifee

&h;;Wí;;

^gjgpggya

ÉÉgfe; m&M::

ms&s&S&su

■■

ta

LJI

•••

■f

■k

■ML

•t

f:

Ě/':

*Í

\ -A

■'i⁴

Wgl

-í.

■ÍAsM

| Vv:í^:;

\h*

,*>

!*#■

\

/

V

t

1

V*

/

'

«

Bibliotéka Politechn.kiKrak

owskiei

. 4

(

v

«s

%

-

!

*

**•

%

f

\

\

!

i

<r

j

4

'

\

■ i

/

; \

- \

/

\ '

V

f

%

i

'

-

v

*š

p

l

I

i

i

\

\

v

N

.

'

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

V KRÁLOVSTVÍ ČESKÉM

OD PRAVĚKU DO POČÁTKU XIX. STOLETÍ.

VYDÁVÁ

ARCHAEOLOGICKÁ KOMMISSE

PŘI ČESKÉ AKADEMII CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ

ŘÍZENÍM SVÉHO PŘEDSEDY

JOSEFA HLÁVKY.

v.

POLITICKY OKRES MILEVSKY.

NAPSALI

Dr. A PODLAHA a ed. šittler.

V PRAZE 1898.

Výňatek z proslovu

k Soupisu památek historických a uměleckých

v království Českém.

Království Českému pro polohu a přirozené bohatství jeho připadla v dějinách střední Evropy od pravěku vynikající úloha po stránce nejen politické ale i kulturní. Již od časů prvého osídlení nalézáme v Čechách stopy zámožnosti a vkusu, stopy cizích vlivů, které přes přirozené ohraničení země přece tam vnikaly a pak přečasto samostatně se vytvářely. Nebylo motivu v politickém, duševním a uměleckém životě střední Evropy, který by nebyl nalezl v Čechách ozvěny neb i samostatného rozvoje, a jako letopisy hlásají obšírně doby slávy a úpadku politického i duševního, tak i památky umění na všech stranách země živě svědčí o kulturním rozvoji tohoto království i občasném jeho poklesnutí.

Dějiny politické i literní od doby Kosmovy měly své pěstitele i čtenáře; než i to, co umělou rukou, domácí či cizí, bylo vytvořeno, nezůstalo bez povšimnutí. Teprve naší době náleží však zásluha, že soustavněji bádala v oboru historicko-uměleckém; zejména sluší tu věnovati vzpomínku He-brovi, který se svými soudruhy soustavně popsal stavitelské památky historické, dále Mikovcovi a Zapoví, kteří pozornost obrátili na památky umělecké, konečně Wocelovi, který se prohloubil v minulost předhistorickou. R. 1854 založen při Museu království Českého Archaeologický Sbor, středisko to zájmu o minulost tohoto království, a »Památky archaeologické«, později i časopis »Method« staly se orgánem pro historii umění výtvarného v Čechách.

Když pak zahájila svou činnost Česká Akademie pro védy, slovesnost a umění, zřízena při ní na základě § 2. lit. e) stanov, pak §§ 18. a 50. jednacího řádu Archaeologická kommisse k vědeckému zkoumání v oboru památek uměleckých, historických, písemných i slovesných, jakož i k ochraně těchto památek. Tím založena jest organisace aktivní s určitým účelem, probádati království České v příčině památek umění výtvarného, stanovití, které Památky stavitelské, sochařské, malířské, zlatnické, konvářské a j. dotud se

.

^ -I* *

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMĚLECKÝCH

v království Českém

OD PRAVĚKU DO POČÁTKU XIX. STOLETÍ.

VYDÁVÁ

ARCHAEOLOGICKÁ KOMMISSE

PŘI ČESKÉ AKADEMII CÍSAŘE FRANTIŠKA JOSEFA PRO VĚDY, SLOVESNOST A UMĚNÍ

ŘÍZENÍM SVÉHO PŘEDSEDY

JOSEFA HLÁVKY.

v.

POLITICKY OKRES MILEVSKY.

NAPSALI

Dr. A. PODLAHA a ed. šittler.

V PRAZE 1898.

Soupis

PAMÁTEK HISTORICKÝCH A UMÉLECKÝCH

V POLITICKÉM OKRESU

MILEVSKÉM.

NAPSALI

Dr. A. PODLAHA a ed. šittler.

SE 187 VYOBRAZENÍMI (Z NICHŽ JEST 5 TABULEK SVĚTLOTISKOVÝCH, 2 TABULKY BARVOTISKOVÉ A 3 ZINKOGRAFICKÉ) a 8 ZNAČKAMI.

V PRAZE 1898.

á>?0í,%

SB

ctf>

| K2AKÓW

’V

■

M    ^

v^K#'

ř\

lli i &/4£>

r

Tiskl Alois Wiesner v Praze'

Ákc. Nr. _

£M

PŘEDMLUVA.

Soupis památek politického okresu Milevského proveden byl z valné části o prázdninách r. 1897 a doplněn několika dodatečnými cestami na jaře r. 1898. podniknutými.

Znamenitých zásluh o obrazovou výzdobu statí »Bechyně«

Březnice«

a »Černice« dobyli sobě členové sl. professorského sboru odborné keramické školy Bechyňské; jsou to zejména pánové:

ředitel Jos. Mašek, kterýž dal ochotně k disposici starší plány a kresby své (uvěř. pod č. 6., 7., 8., 9., 10., 11., 12., 14., 18., 19, 20., 28., 30., 32.,

33.,    67., 68), nýbrž i nové akvarely, plány a výkresy zhotovil (čísla: 2., 4.,

40.,    41., 43.—48., 53., 54., 58., 60., 61., 64., 73., 77., 78., 79., 81.), a mimo to mnohými vzácnými pokyny a pomůckami ke zdokonalení tohoto díla platně přispěl;

prof. Frant. Kopecký, jenž provedl nákresy pod čísly 55. a 56. uveřejněné;

prof. Eduard Hauptmann, z jehož štětce vyšly předlohy k čís. 49.,

50.,    51. a 57.;

prof. Karel Židličky, jenž provedl v barvách předlohu k obr. čís. 59., a nadto zhotovil fotografie pro čís. 65., 69. a 80;

mimo to proveden dle akvarelu prof. Ed. Zelenky obr. 63.

Kromě toho přispěl nám k obrazové výzdobě článku »Bechyně« pan Jaroslav Daniel zdařilými snímky, jichž užito při čís. 39. a 74.

S nevšední ochotou a obětavostí zhotovil množství výborných fotografií pro různé stati tohoto soupisu pan C. Habart, nyní. řídící učitel ve Vojkově, jenž procestoval s námi za tím účelem polovici celého okresu Milevského. Od něho pocházejí tyto snímky: 15., 16., 23., 24., 31., 34.,

35.,    42., 62., 72., 76., 84., 85., 88., 89., 98. P. Eugen Sak kaplan v Milevsku, dal nám k disposici ze sbírky své všechny listinné i historické zprávy, Milevska se týkající, a byl nám mimo to velehorlivým pomocníkem při práci v Milevsku i okolí.

Kromě těchto vynikajících spolupracovníků našich zasluhují na tomto místě vděčné zmínky také všichni ti, kdož prokázali nám při prácech našich přátelskou úslužnosť; jsou to zejména pánové: Frant. Hanuš, vrchní ředitel panství knížat Paarů, MUDr. H. Daniel, purkmistr města Bechyně, P. Marian Wilhelm, kvardián a P. Kanut Jareš, bibliothekář františkánského kláštera v Bechyni, Aug. Forst, bisk. vikář a farář v Bernar-ticích, Jan H ů r s k ý, farář v Červené, Pavel Vondráček, farář v Hodu-šíně, K. V orel, nájemce dvoru v Jenšovicích, Václav Brůha, far. v M. Chýžce, Josef Puchta, farář, Václav Bělohlávek, kaplan a J. Křesina, lesník v Klučenicích, M. Žemlička, farář, Hora E. řídící učitel v Kostelci, J. Hroch, kaplan v Kovářově, Jindřich Kroh, nadlesní v Květově, Karel Němec, farář v Lašovicích, Vít Rut, děkan, a Milo Vašta, kaplan v Milevsku, F r. Rufert, farář v Opařanech, F r. Brabec, farář v Ratajích, Prok. Procházka a Aemilian Kaplan v Sepekovách, Fr. Wildmann, far. v Sudoměřicích, J. Mašek, nájemce dvora ve Vlksicích a mn. jiní.

K větší výzdobě díla věnovány byly tyto peněžité částky: 50 zl. od J. M vysocedůstojného pana opata kláštera Strahovského Sigmunda Starého a 50 zl. od slavného okresního zastupitelstva v Bechyni.

Na konec připomínáme ještě, že veškery výkresy zhotovil p. Ant. Martínek, a to z části (výkresy z Milevska a Sepekova) dle výměrů p. R. Vanderlinda.

Tabulku praehistorických nálezů sestavil s obvyklou svojí ochotou p. prof. Dr. J. Píč, začež jemu vzdáváme vroucí díky.

V Praze, dne 15. září 1898.

Eduard Sittler.

Dr. Antonín Podlaha.

Bechyně.

Literatura: P. Henricus Labe, Trias sacra, seu historica narratio de tribus devotissimis imaginibus, quae in ecclesia Bechinensi celebrantur, 1685; týž: Historie o třech sv. obrazích . . . kteří v chrámu Bechyňském u Františkánů jsou vystaveny, 1691. (2. vyd. z r. 1746). — P. Sev. Wrbczanský, Nucleus minoriticus 206. — Pamětní kniha kláštera a děkanského kostela. — P. J os. Calas. Seidl, Chronik oder historische Beschreibung der Stadt Bechin. (Rkp.) 1836. — Schaller J., Topographie des Kónigreichs Bohmen XIV, 137. — Sommer J. G., Das Konigreich

J l..|

I Mil

mírnit muit »i

n i ÍIÍFí7»Yi»7 i*n    r

n mílii h i ni ii*U' ulitu i a ifWi

QQP=

IW

'es

Ú\

Xs

ia

W/j.

má

in*?®!!

rtuti

n 'i=r

7ff

Pásl

Skátit

'MLS

Obr. 1. Bechyně. Dřevořezba z r. 1602.

Bohm. XIV. 134 sq. — Tra jer, Beschreibung der Diocese Budweis 614 sq. — Bern. Grueber, Die Kunst des Mittelalters in Bohmen I., 38. — Světozor 1873, 267. — Dr. Neuwirt »Geschichte der christlichen Kunst in B5hmen«. (passim). — J. Braniš, Method 1891 str. 103—104 a Pam. arch. 1896 str. 43. — Frant. Rypáček, Úryvky z dějin hradu a města Bechyně v Čechách, 1889. — Sedláček A., Hrady, zámky a tvrze král. Českého, VII, 1890, — Braniš, Dějiny středov. umění II (1893), 120. — Jos. Mašek Die Minoritenkirche zu Bechin in Bohmen (s vyobr.) v Mittheilungen der k. k. CentralCommission fur Erforsch. und Erhaltg. der Kunst- und historischen Denk-male. XXII (1896) str. 12 sq. — Týž, Dekanal-Kirche des heil. Apostels Mathias in Bechyň (mskp. 1893).

Soupis památek umění výtv. Pol. okres Milevský.

Staré prospekty Bechyně: Paprocký, Diadochos str. 208. (viz reprodukci: jeho na obr. 1.) — Standrartova rytinka na okraji jeho mapy Čech (viz F. A. Borovský v Pam. arch. XVI, 549, a téhož spis »V. Hollar«, str. 27).

VI

*!

7:

■H/.

Mohyly v Hemerském revíru; jsou tu pohřby od nejstarší kultury bronzové až po kulturu t. zv. gallskou či latěnskou, kteráž zastoupena jest v jedné mohyle skvostnou garniturou. Keramika těchto mohyl vykazuje vedle dvou starších (neolitických) typů ráz kultury Hallstattské v pozdní její; fási. Mohyly »na Blátě* z poslední doby spalování mrtvol, rovněž i v revíru »u Sovy*. Dr. Pí č v Pam. arch. XVII (1896) seš. I. sl.. 1—13; 17al8;XVIII(l898) seš. I. sl. 11—14. Jihozápadně od Bechyně, nedaleko Nuzic a Lužnice a sUpý potoka »Židova strouha«,. hradiště s mocnými vály. Nalezeny tu hojné střepy hliněné, zlomek nádoby tuhové, úlomek klíče a j. Richlý v Mitth d. C. — C. XIX (1893) str. 143. Severovýchodně od Bechyně, na ostrožně »H r o b k o v* zvané, hradiště. (Pam.. arch. XVÍ, 812.) Výběr vynikajících prehistorických památek z Bechyň-ska viz na obr. 3.

Některá praehistorica z okolí nalézají se v malé sbírce vyložené v zámku v t. zv. jsoudní síni«.

Obr. 2. Bechyně. Situační plán města.

Město založeno králem Janem Lucemburským přeměnou z bývalého podhradí. Ohra-žení svěřeno podkomoří král. čes. Oldřichovi. Pluhovi z Rabšteina.. HRADBY MĚSTSKÉ táhnou se v mírně prohnuté křivce na severní straně města a pak v přímkách několikráte se lomících podél východní strany, kdež připojují se k opevnění hradnímu. Na východní straně, kde příkrý sráz terénu k řece tvoří již přirozené opevnění, nyní sice hradeb není; za dřívější doby však zajisté i tu opevňovací zdi se táhly,, ač nikoliv tak silné jako v jiných přístupnějších stranách (viz situaci města na obr. 2.). Bývalé příkopy se sice již nezachovaly, za to však patrny jsou^

/J

'm

A'

Sl

lir

gm

I/

\]

Wi

sTíF

■ť-1 Im

!'

f,

-X2

hu

tá

II tn

%■

ff Iff;

XJ

1'

fí

r i?

P §:■ I! I J, : wř :í| Ji

L

frr

v.

v-

e* J:Fl

; 7JS#

/Mm

ČÍ

-2cí

’k:A

i]

■i

nir ’

??

as/f'

<N

Jí- g

Sh

>0

\i

K'

\*ň

Bi

Obr. 3. Výběr praehistorických starožitností z okresu Milevského.

1. Bronzová cista z mohyly u Hánova. 2., 17. Nádoby z mohyl Hemerských u Bechyně. 3. Turban z bronzu (Hemery u Bech.). 4., 15. Šálky s úškem (Hem. u Bech.). 5.—7., 20., 21., 25. Bronz, jehlice (Hem. u Bech.). 8., 10., 18., 22., 30., 31., 36., 37. Bronz, náramky (Hem. u Bech.) 9. Bronz, šíp (Hem.) 14., 16. Aroforky (Hem.) 19. Bronz.

ohyl u Řepce. 24. Bronz, knoflík s úškem (Hem.) 26., 32. Železné hroty (Hem.). 27. Bronz, plíšek (Hem.). 28. Bronz, puklička (Hem.). 29. Modrá perla skleněná s vkládanou bílou proužkou. (Hem.).

spona (Hem.). 23., 33.-35. Jehlice bronz.

v

*

dosud lícní zdi příkopní, za nimiž táhne se 16 5 m široký parkán. Za parkánem strmí vlastní zeď městská 5-—6 m vysoká a 1'70 m široká s baštami, jichž dvě postranní zdi kolmo ze zdi městské vystupují a dvě zdi přední v ostrý hrot se sbíhají (viz obr. 4.). Z bran nezachovala se žádná.

DĚKANSKÝ KOSTEL SV. MATĚJE (obr. 5.). Starší dějiny

této stavby nejsou známy, a z nynější podoby na nejstarší vzhled její souditi není možno. Byla sice loď její pokládána za románskou, avšak neprávem, jelikož neshledáváme tu nižádných známek slohu řečeného. A byla-li to skutečně původně stavba románská, nezbylo z ní než zdivo;

ti

plil.: 18a, -;-

i -

HP

'■Wrl

*-

ii¹

i'.

5 Jit

10, ⁵< i° i¹

Obr. 4. Bechyně. Systém městských hradeb.

neboť gotická okna poukazují k tomu, že na sklonku stol. XIII. nebo ve stol. XIV. podniknuta byla buď přestavba nebo stavba úplně nová, ačkoliv i z té již málo co jest patrno. Gotický presbytář sklenut nynějším způsobem patrně teprve v XVI. stol., ač zdivo jeho může pocházeti i z dřívější některé periody gotické. Barokní fagada presbytáře směrem k náměstí pochází z r. 1740. Některá data o přestavbě lodi, jakož i o stavbě hudebního chóru a věže obsahují tři nápisy na stavbě samé umístěné:

„Teífja 1613 Jkt rptt a djraa-le panu Boíju ro|Temoí;ancpje~ Sklenul Gtfjram tento hrudjfuu

1. uvnitř chrámu v jižní stěně (poblíž hudebního choru ve výši 2 m od podlahy) nalézá se mramorová tabulka (0'41 m vys., 0‘65 m šir.) s tímto nápisem:

krora ^bielamj nahlabem bř£ege|BoIuJ)aqM;o a IKanbe-Icm; TBamelht; ge° UDaqlaro ^i;npp“

||

i__

ííiliíi

i,,-:.

r~f

1 ■ *

Ifášj

•7

>• «: ■

EB8

H1.....m

:"e*n '

»Í3. -

••afegŽSŽ

Obr. 5. Bechyně. Děkanský kostel: pohled.

2. Uvnitř chrámu na kruchtě na prostředním pilíři sešlý již nápis barvou na omítce provedený tohoto znění:

„Hofjamt .Ikfjitfj nmt bijFnntfdj Bubtneis íjaf gebaut bičfe Hitrfj unb CFjurnt mít Blctfj 16 15

>™nj-1-1-)-1-1-1-1-1-1-1

JýL

LJL

rt

rJjí

:i

Ji

111

r\

iř

ÉJ

..VÓ)

ni

nn

EnnEBmi

.lim

Obr. 6. Bechyně. Půdorys děkanského kostela.

ben briífcn Huntj řjie . . . raarí BoIenbEÍ bisje Jtrbeif farfí.“

3. Nade dveřmi vedoucími z bytu hlásného na galerii věžní zasazena deska z červeného mramoru (0'65 m vys., 103 m šir.) s nápisem:

ÉÉ

é.

LL

w*

W#//yifka!)FtA

-w-.i¹ i tV. r ,» i⁶ i⁷ i⁸ f_r-

Obr. 7. Bechyně. Děkanský kostel: řez podélný.

„Bsííja 1613 (íMjo mt Bropnsíio JBarta pana jftbama j ^líernĎErgka $ana btebiqnBfjo na Bc-rfjgnt, Biboíípniiqptfj, Bubpni, JslEne fjoqE, ^cbl-qp, Jislqp a J&Ianiqp, Beprap$jíjci Jtegfcra-

bj J^rapkefjo — ííaíti IDtepe nnjjíaraena JNroobem i; na bíle Bakíabem fydjf ^faíítům Opraní qc H)mt-braňte lýohtJTulikcfjoL¹)

Presbytář (viz půdorys a průřez kostela na obr. 6. a 7.) 9 m dl 6‘2 m šir., 7¹4 //z vys., končí se třemi stranami pravidelného osmiúhelníka, £ v nichž jsou okna do špice sklenutá bez kružeb (okno za oltářem jest zazděno); překlenut jest síťovou klenbou o dvou polích s profilovanými žebry (viz obr.8.) bez konsol. Nad oltářem jest hladký svorník; v druhém klenbovém poli jest svorník širokým otvorem proražen. Na zevnějšku opřen presbytář v rozích 4 opěrnými pilíři o jednom ústupku, nahoře barokně zprohýbanými, což se stalo při opravě r. 1740, kdy nad třemi zdmi presbytář zakončujícími zbudován barokní vysoký štít. Střední část tohoto štítu má po stranách oblé polosloupy s jónskými hlavicemi a uprostřed výklenek se sochou sv.

Matěje, slabého provedení ; nad tím prohnutá římsa, a nejvýše viký-řovitý nástavec s vá-sami po stranách a s kovovým křížem na vrcholu. Obě postranní části štítu jsou trojúhelníkové, barokní křivkou přepnuté a kamenným jehlancem oživené.

Obr. 8. Bechyně. Profil žebra v děkanském kostele.

'l,

EZ

;'ř

din 10

Ji

% Cí li!

!íi

|!

Obr. 9. Bechyně. Děkanský kostel: přípora a sloupy.

Loď, 20'65 m dlouhá, 10'36 m široká a 8'15 m vys., oddělena jest od presbytáře neprofilovaným vítězným obloukem, téměř polokruhovým. Rozdělena jest třemi oblými, žulovými sloupy — na hranolových patkách

(viz obr. 9.) spočívajícími a ve střední ose stojícími — na dvě polovice. Naproti těmto sloupům stojí při severní i jižní zdi po třech přístěnných pilířích; podobný pilíř stojí i při zdi západní v ose chrámové. Pilíře tyto ozdobeny jsou nahoře římsovím, jež u pilíře středního nadto okrášleno jest 1 štítkem se Šternberskou hvězdou (viz obr. 9.). Na sloupech a pilířích spočívá křížová klenba bez žeber; toliko po hranách, jež klenbový čtverec obkličují, táhne se nepatrné žebro profilu trojúhelníkového. Loď osvětlena jest ve zdi jižní třemi do špice sklenutými okny bez kružeb, nalézajícími se úplně mimo

osu jednotlivých klenbových polí*) a čtyřmi kruhovými okénky nad nimi, ale přesně v ose polí klenbových umístěnými. Zeď západní má dvě široká hrotitá okna; zeď severní oken nemá. Ve zdi jižní ve třetím klenbovém poli (od presbytáře) nalézá se jednoduchý vchod s předsíňkou, jež prostým průčelním štítem jest ozdobena.

Hudební kruchta v západní části chrámu (viz obr. 10.) spočívá na nízkých segmentových arkádách podepřených šesti l⁻75 m vysokými toskánskými sloupky (viz obr. 9.). Zábradlí kruchty tvoří ballustráda skládající se z kamenných kuželek uprostřed prsténcem přepjatých.

Vnějšek lodi postrádá vší ozdoby a znešvařen jest několika nevkusnými přístavky.

i! i

lip

'©■

«s

\t

W-V i* ’ V i⁵ ■*    -

Obr. 10. Bechyně. Příčný řez děkanského kostela.

V)

W///A

Wfi

Obr. 11. Bechyně. Kalich v děkanském kostele (0‘22 m vys.).

*) To jest důkazem, že zgotisovaná stavba měla zcela jinou disposici, a že střední sloupy a přístěnné pilíře byly vestavěny teprve r. 1613 bez ohledu na dřívější tuto disposici, a že nejsou tudíž původu románského.

Věž pětipatrová přistavěna jest na straně severní v rohu mezi lodí a presbytářem. Jest to mohutná stavba hranolová 24 m vysoká (až k zábradlí ballustrády); základna její zaujímá 9 m*. Stěny její ozdobeny jsou v hořejších % hsenami a prolomeny vždy dvěma okny nad sebou umístěnými, segmentem překlenutými a omítkovým rámcem obepjatými. Kolem nejhořejší části věže obíhá otevřená gallerie, jejíž segmentové arkády spočívají na 16 toskánských sloupcích, jež stojí na hranolových podstavcích; mezi podstavci běží kamenné, kuželkovité zábradlí. Sloupky i zábradlí

jsou ze žuly. Zevnější plochy hranolových podstavců ozdobeny jsou různými znaky a nápisy z části již nerozeznatelnými (na př.: Maria Max. hraběnka z W. C. *), Petrus Cinus primas; W. L. Caesar, Decanus B.; Matěj Dvořáček s erbem cechu řeznického ; a několik jiných jmen s odznaky cechovními). Barokní cibulová a plechem pobitá helmice věžní pochází z let 1741—43. V přízemí věže umístěna jest sakristie jednoduchou klenbou křížovou bez žeber překlenutá.

1862 str. 617 a Fr.

Hlavní oltář z r. 1735 jest velmi jednoduchý: uprostřed barokní tabernakl; po stranách a nad tabernaklem andělé.**) Obraz sv. tří králův od Petra J. Brandla (viz »Lumír

' Míf: *

•£

Obr. 12. Bechyně. Cínový svícen v děkanském kostele (1‘38 m vys.).

Beneš ve Světozoru 1867 čís. 101.) byl původně ve chrámu Smiřickém, a teprve r. 1780 sem přenesen. Veliký tento obraz (2'56 m šir. a cca 5 m vys.) zavěšen jest v jednoduchém rámci šikmo nad oltářem na stěně presbytáře. V pravé části obrazu spatřujeme na povýšeném místě vzadu architekturou obklopeném sedící P. Marii s Ježíškem na klíně. Před ní klečí stařičký šedovousý král, jenž podává Ježíškovi zlatou nádobu, kteréž se dítko oběma rukama chápe; levici položenu má král na prsou a pohlíží s důvěrou ve tvář Ježíškovu. V levém rohu ostatní dva králové, provázení zbrojnoši a panoši; nejzáze stojí velbloud. V pravém dolejším rohu oděnec částečně brněním pokrytý. V levo v oblacích hvězda. Bohatá mistrná komposice. (Viz obr. 13.) Obraz tento již r. 1807. byl velmi sešlý; r. 1816 opraven Karlem Post lem.

*) Byla to druhá manželka Adama ze Šternberka, Marie Maximiliana rozená hraběnka z Vysokého Colleru (viz Břežan Život P. Woka 212).

**) Dřívější hlavní oltář zhotoven byl r. 1616 prací Matěje Turnéra Strakonického (Pam. kn. děkanská.).

3g3

■

bb|P*«

fe '•*>

Hi

Á,

tt* ■

■ v' V

p®

mí

V' v '

■M

ÉÉlk

.

■ - . ' .

'V' : ■

U,

<,í i#

3$j

■■ “

ri

. £•

ijo

-i

r.

CO 5tí ir-i -•■ '

NI** -1&M

Sř<9

m?

mm

HO? 'mSk

Mmy

-T- ^g¹ '-á ".A 'ff

3fc c;

jčá§|

>• íb?

HM j

,, .

v/ij

B£

fá

sfclfSr

Hfc. ■

■ yH

f /■? '\S-

^ & *:£,. W>

ym

£?&

É?:

s\«h

fi&ŠS

Wafei^i.l -

■

i    ^jJÉpl

JSii

*’■ * #

•i: iw.

whII

jgfl

ř*«te

0^1

v^/.apyji^ -*5

r rJl

iď

IIP

i*

4i

F«4

iSS

r->₄^

*3%5 w*'

Obr. 13. Bechyně. Obraz sv. tří králův od Petra J. Brandla.

V •

\

;

■

/

V lodi s obou stran vítězného oblouku v koutech šikmo postaveny jsou dva postranní oltáře stejné úpravy: po stranách hadovitě se vinoucí dříky s korintskou hlavicí a sochy svátých; nahoře barokně prohnutá arkáda, uprostřed v prohýbaném rámci obraz nepatrné ceny.

Uprostřed severní zdi stojí barokní oltář z r. 1744, na němž povšimnutí zasluhuje slušný barokní rámec, do něhož jest vsazena kopie Madonny chované u sv. Tomáše v Brně.

Naproti tomuto oltáři u zdi jižní umístěn rovněž barokní oltář sv. Jana r. 1746 zřízený, ničím nevynikající.

Barokní kazatelna z r. 1726²) v právo u vítězného oblouku: u počátku schodů na pilíři socha sv. Pavla; na schodišti a řečništi řezané polovypukliny, v rozích řečniště sedící sošky sv. apošt., na baldachýnu sošky sv. evang., nejvýše Kristus. Provedení celkem slabé.

Skříň varhanová vyniká effektní (ač obhroublou) úpravou barokní: okřídlená hlava andílčí podpírá spodek skříně před ballustrádu kruchtovou vystupující. Po obou stranách stojí veliké polychromované sochy andělů; nad střední částí pak malý okřídlený andílek.

Kalich mosazný pozlacený, valně porušený (0 22 m vys.). Noha šestilupenná, při dolejším okraji kolmou galerijkou geometrickým ornamentem ozdobenou opatřená. Plošky stonku nad a pod nodem pěkně ryté (stylisovaný ornament rostlinný). Nodus chybí. Pod konickou kupou řada malých lupénkův. Druhá pol. XVI. stol. (viz obr. 11.).

Cínový svícen 1'38 m vys., jehož dřík četnými horizontálními vydutými prsténci, uprostřed pak prsténcem v ostrou hranu vybíhajícím profilovaný. Na hořejší části nápis: TENTO • SWJCZEN • GEST . VDIELAN •’ NÁKLADEM • VROZENÉ - WLADIKY • PANY . KATERZYNY • TETAt VOROWEE XX Z • MIELNYCZ • KE • CZTY . A . CHWALE . BOZY • A • WAZY • LXXX -LIBER. Na prostředním nodu při ostrém okraji: LÉTA PANIE MDLX TENTO SWICZEN GEST DIELAN NÁKLADEM WLADIKY.... (nečitelno). (Viz obr. 12.).

Křtitelnice cínová (stará část 071 m vys., nad tím nepřiměřený přídavek novější). Při hořejším okraji zdobnou minuskulí vyrytý nápis již jen z části čitelný: »fuío Řcjíifeblnicji bal gcsf ubielaíx ucc^em; part pan ... HDacIaru ^fctyroambccka ... a djroalic . . . Bofja nice \) .. .« Pod tím v gotických čtyřlistech vypuklé symboly 4 sv. evangelistův; mezi nimiž na každé straně po dvou štítcích, z nichž však toliko jediný se Svamberskou labutí se zachoval. Po obou stranách křtitelnice lví hlava s kruhem v tlamě; pod tím věnec 12 arkád segmentových, spočívajících na pěkně modelovaných pilířích, jichž hlavice tvoří pelikán s roztaženými křídly. V arkádách lité destičky obdélníkové nahoře segmentovitě zakončené; výjimku tvoří jedna destička štítová s hvězdou Šternberskou. Na destičkách zobrazeny výjevy z utrpení páně (Kristus v zahradě Gethsem.; Kristus jat, trním korunován atd.). Dvě destičky jsou odtrženy. Pod arkádami pás s medailony, jež s obou stran drží malí geniové, mezi nimiž rostlinný dekor. Níže ještě dva pásy zdobného gotického písma. Tři nohy: bradaté hlavy mužské s krátkým poprsím, jehož ruce drží konce dlouhých vousů; spodek noh přechází v drápy. K nově přidanému nevkusnému okraji hořejšímu přiletovány

vyj.

mgĚrMř-

mm

_____—(máj

' ........

<11

/li

<um

mF

■j

mgĚSF

má

Bplfc

mmm

,, ......... ___.______^

\ywt^liiiiiiiiiiiiiiíiiiiííii ".ii

* -y

?mf:

mm

Ulij

iT

Wlm

im

:-í‘

ij

fcit

)mi

Obr. 14. Bechyně. Křtitelnice (0’71 m vys.).

3 původní přidržovadla víka v podobě mužských hlav placatými čepicemi pokrytých.³) Povrch křtitelnice nešetrným čištěním valně otřen a porušen.

Víko má tvar osmibokého jehlanu s vydutými stěnami; na vrcholu knoflík, do něhož vetknut kříž (viz obr. 14.).

Kropenka mramorová u jižního vchodu do chrámu s pěknou kartuší hořejší z poč. XVII. stol.

nx

■tjk-’^

Sřj

zJSf:

a;

/VT?

Sli

: # '.^h¹

sSK

Vt:

_ *.iř.

i i|

E&j

BfejpB

mn iiMWí*

V

Jg£ vX '

: :::r-

kj

F;

iii

til

I:-t

I: í

Z\!

.f

s &*■

I-..- Ss %> *.'

ifaíiii* JÉti i*. «si %

Ej r

I#

yag?g &

mí

fiUi

s,;

FPt¹

SK

¹ AI

:S-

m i!

Mí

*4 :

ň-

já

^JbaSáSP

**«***•»■ >~** ™:

Wm

k K—...

>>/    V"' •^^C/'Zv V .

1—---

cm

yr iití~ nniW¹ ■ '”WL~" v~ •

Obr. 15. Bechyně. Hliněný relief v děkanském kostele (0*50 nt vys.).

Kachel v oratoři panské za rámem jako polovypuklý obraz zavěšený (0'35 m šir., 0 50 m vys.): ve pěkné arkádě po stranách dvěma karya-týdami podepřené stojí P. Maria chovajíc ležícího Ježíška v náručí. Hořejší rohy i dolejší vlys vyplněny ovocem. Socha P. Marie nepolévaná, ostatek nákladem Vácslava ze Švamberka, jenž vládl na Bechyni od r. 1534 do 1562 mínění toto potvrzuje.

polit černou glasurou. Pěkná práce renesanční z konce XVI. stol. (viz obr. 15.).

Lampa na věčné světlo (0'30 m vys.i barokní, z prolamované mosazi s medailonky vyplněnými okřídlenými hlavičkami andílků; ve třech rozích prohnuté listy z plechu tepané, na ohybu andílčí hlavou zdobené (viz obr. 16.).

Ornát sametový červený (0'65 m šir., 0'99 m vys.), jehož střed naturalistickými větévkami zlatém vyšívanými ozdoben. Vyšívání provedeno

jest širokou zlatou nití přes celou plochu od kontury ke kontuře kladenou.

Mm

i:v

Stínítko před Sank-tissimum (0'55 ni šir., 0'84 m vys.) na modrém hedvábí bílými válcovitými korálky vyšité: uprostřed IHS, kolkolem jako rámec prut větvovím obtočený ; v dolejších rozích dva ornamenty výplňové. Velmi pěkná práce z poč. XVIII. stol.

Zvony: 1. průměr: 1'44 m, výška: 1 *13 m. Kolem hořejšího lemu dvojřádkový nápis:

Obr. 16. Bechyně. Lampa v děkanském kostele (0 30 m výs.).

fjnc 2 opus 2 preclanmt 2 ESÍ 2 op cvalům 2 pcv 2 manus 2 toanrtis 2 cant-pantfusovts 2 tu uomtuc 2 bomtitt 2 nosící 2 iep vvtsít 2 ab fjonorem 2 šumme 2 ivimtatí 2 cí 2 inbintbne 2 uniíaít 2 attuo 2 saluíis 2 ttosívc 2 mtl-íestmo 2 gtmtgeníestmo 2 pvimo 2 cí 2 csí 2 qfusa 2 fevta 2 íeríta 2 attíc 2 festům 2 sancít 2 gve-govtt 2 pape 2 aotíus 2 melos 2 tango 2 fesíovum 2 gaubta.

Na plášti dvě postavy světcův. Dolejší obruba vydutá; u dolejšího okraje jejího prostý ornamentální pás.

2. prům.: 093 m\ výš.: 067 m. Nahoře trojřádkový nápis:

TENTO • ZWON • DAL . SLITI • MARTIN . KALIBOR • NIEKDY . PRIMÁTOR . MIESTA • BECHINIE • KV . PAMATCE • NEB ^ KV • PAMÁTCE • MATAVSSE • SYNA • GEHO • PORVSSENI • WZAWSSI . RE-

I

É

I

f íti- ít !<

»

i

spi

*»

*

3NW

íM

- ^

PGHff

T

S-^™’    .t$

EL**■* x^''"':''<

&£* |*rs ^

• i#

—

BiBii

vV^

lp

w

•i

**• ,

«#»

Wrf" 1

w¹'

.;

wí ' #

V*¹

mám

J

► «

>

í.-v

l '

.s.

NO VÍRO VAN • ZA . WELEBNEHO • PANA . DECANA • NICODEMA -MATISA • KOPIDENSKIHO • A • PRIMÁTORA • ADAMA • TKALCZE • LETHA • MDCLIII.

T

I- a-

\N

ItZN;

tom3

mi

lF#nr(|

......

w

fťg-1

*11

y!

T7>

,k r

mAZ-

•:

LZL

ni

*■ • i

tssss

tYfef

T\

mé

zrn

.0

...

7l

M.....1&.....

Obr. 18. Bechyně. Půdorys klastera.

Pod tím ojedinělé akantové listy. Na plášti z předu: krucifix s P. Marii a sv. Janem po stranách; pod patou kříže okřídlená hlavička andílci; dále jest tu podobizna císaře Ferdinanda III. (poprsí) s podpisem »F III«

■&

a

«CZJ

Él

I

:

m

m

i

Q

m

¥w

w

m

/

m

á

i

■

n

m

wr/tm

777WJ7

V7rv7rv,

vfy/////ry////m

mwwwv/s.

*■1 > 1° I¹ I¹ I* t'

Obr. 19. Bechyně. Klášterní chrám: průřez podélný.

a konečně písmena P. R. Vzadu: sv. Vácslav uprostřed dvou andělů (celé post.) a podpis I. F. P.

Při dolejším okraji: DVRCH ^ DAS . FEVER v/t BIN . ICH . GE-FLOSSEN • SIMON VRNDORFER • VON . BVTWEIS v/-. HAT • MÍCH v/> GOSSEN.

OiQll

101

ip

1CZD1©|^3

'|©|_C=0 Q

axzi

5S

W-4F4C

Obr. 20. Bechyně. Klášterní kostel: řez příčný.

KLÁŠTERNÍ CHRÁM NANEBEVZETÍ P. MARIE.

w * r * y * / *

Bernartice.

Kovářov.

HŘBITOVNÍ KOSTEL SV. JILJÍ (viz půdorys na obr. 145.), původně farní, zbudovaný v r. 1185.*) Z této původní stavby zachována

Radětice.

¹

Z prvního a třetího nápisu jde na jevo, že štědrým mecenášem stavby byl Ondřej Holušický. Druhý nápis udává nám sice jasně jméno stavitelovo: Jan Schiitz z Č. Budějovic, odporuje však datem svým 1615 nápisu 1. i 3., jež mají rok 1613, nad to pak vyjadřuje se tak, jakoby Schiitz celý kostel byl vystavěl. Nápis první mluví toliko o sklenutí chrámu, o vystavění kruchty a zdělání krovu. Kterak neshodu tuto vysvětliti? Není přece možno předpokládati dvojí přestavbu chrámovou r. 1613 a hned na to 1615. Budiž tomu jakkoliv, původce této přestavby neosvědčil velikou dovednost': staré zdivo opříti dal zevně opěráky, uvnitř připojil ke stěnám pilastry, v ose vztýčil pilíře, povstalé tak dvojlodí překlenul; v pozadí zbudoval hudební kruchtu, konečně pak, aby dostalo se více světla, :prorazil několik vyšpaletovaných okének nad starými gotickými okny. (Srvn. J. Braniš v Methodu XVII, 103.) Dle pamětní knihy farní byla také ještě r 1735 okna rozšířena a rozmnožena (»Fenestrae plures et majores factae.«).

²

Dle pam. knihy dáno za ni »statuario in Nespek 90 fl.«

³

Jest to práce nepochybně konváře Jana Mrkvičky, s jehož křtitelnicí z r. 1562 v Chlumu u Sedlčan (viz vyobr. její v Soupisu okr. Sedlčan, str. 22.) i co do celkové úpravy i co do výzdoby ornamentální se shoduje, a nad to údaj, že zhotovena byla

Ve

KLÁŠTERNÍ CHRÁM NANEBEVZETÍ P. MARIE.

válkách husitských vzal úplně za své starší klášter Bechyňský i s příslušným k němu kostelem. Nynější chrám a klášter vystavěn byl na rozhraní stol.

XV. a XVI. Udává-li letopočet 1491 v prosbytáři chrámovém vytesaný znovuvzkříšení družiny klášterní, jež ovšem nějaký čas bohoslužby v provisorní nějaké budově mohla vykonávati, či vznik stavby chrámové, není jisto; nicméně stanovena jím aspoň hranice, před niž provedení stavby klásti nelze.

■" m

Wb \

m

m 1

r

■■

v - ' w

...m '

éW^

.. í

rf; 1

■■

•J*’

WĚ

f TStf

' ,

ir

$

I

j

*

ĚMm'-

■y

*

5

I

'■■ ;;

Wá

rýié •

1

|ů

1

I

i

L. * J-:

Ik - .

4

/.

*

■;'l

,

;

I

p

.

M

! •

'

a* ti

ffgfg

:A<;

A I

/

íí; i

:T> -

i igsS

-

|

1

a

V

É *w

»

§|§

s,*

"ír#

*

A

1.

li

R

1%

I

i

-

'"ISm

B

ái

v y

Sp:'>.

KW

^ '*1

o

x-v. o

- 1

Obr. 21. Bechyně. Klášterní kostel: pohled do lodi.

Chrám klášterní (viz obraz 17.) jest orientovaná dvoulodní (42*30m-dlouhá) stavba gotická bez věže. Zbudována jest z části z lámaného kamene, z části z cihel a omítnuta; na omítce znatelný jsou tu a tam zbytky olíčení, jehož se zevnějšku chrámovému dostalo někdy za doby Rudolfínské: malovaná rustika a pod hořejší římsou červeně rýsovaný obloukový vlys. Vysoké sedlové střechy kryjí presbytář i loď; na střeše loďové sedí malá barokní cibulová vížka.

Presbytář (viz půdorys chrámu na obr. 18. a podélný řez na obr. 19.) 17 m dlouhý, 7 3 ni široký a 10*4 m vys., posunut jest z osy celé stavby k jejímu boku severnímu, takže nalézá se v ose lodi severní. Zakončen jest třemi stranami pravidelného osmiúhelníku a skládá se ze čtyř polí síťové klenby gotické. Žebra klenbová jsou zhotovena z cihel a spočívají na malých přístěnných konsolkách, ozdobených štítky z části prázdnými, z části osmipaprskovou hvězdou Šternberskou vyplněnými. Svorníky klenby jsou kulaté profilované terče beze vší jiné ozdoby. Okna do špice sklenutá (6'20m vys., 1*5 m šir.) opatřena jsou žulovou kružbou: dva gotické dvoj-nosy menší vedle sebe a nad nimi dvojnos větší. V jižní zdi u oltáře bývalé sedile: jednoduchý obdélníkový výklenek obklopený rovněž obdélníkovým rámcem až k zemi sáhajícím, jenž v hořejších rozích ozdoben jest hvězdicemi a nad nímž vyrůstají dva pruty trojúhelníkově se sbíhající a svrchu zakončené hrubou ploskou fiálou, vedle níž vytesán letopočet 1891. Na zevnějšku jest presbytář se strany východní a jižní opatřen opěrnými pilíři o 3 ústupcích.

Vítězný oblouk lomený profilovaný, sklenut jest ze žuly; dole místo trnože jest opatřen po obou stranách polovicí osmihranné patky, jež má tvar shodný s patkami sloupů v lodi.

Obdélníková západní čásť kostela (13*60 m šir., 243 m dlouhá a 10*30 m vys.) rozdělena jest třemi oblými sloupy (7 m vys.), na osmi-hranných podstavcích (1*10 m v prům., 0*90 m vys.) spočívajícími ve dvě lodi (viz obr. 20.), z nichž jižní jest na straně východní o 0*40 m užší nežli loď severní (takže západní část kostela není vlastně pravidelný obdélník); tato nepravidelnost¹ byla patrně podmíněna terénem. Na západní straně v ose lodi vystavěn jest opěrný pilíř o pěti ústupcích; na severní a jižní straně lodi stojí opěrné pilíře o 3 ústupcích; pilíře při severní straně zasahují z části do ainbitův. Každá z obou lodí rozdělena jest ve čtyři klenbová pole přepjatá krásnou cihlovou klenbou hráčovou (či diamantovou) hvězdovité konstrukce (viz obr. 21). Okna nalézají se toliko ve zdi jižní a jedno i ve východní (rozměry jsou 7*70 m vys., 1*70 m šir.); opatřena jsou podobnou kružbou jako okna presbytáře. Do západní části kostela vestavěn r. 1634 barokní kůr hudební na dvou křížových klenbách spočívající. V ose severní lodi nalézá se vchod do chrámu goticky profilovaný; tympanon zakryt předsíní.

Hlavní oltář rokokový (viz obr. 22.): v hořejší části mohutný,, dvěma anděly nesený rám; níže několik velikých rokokových relikviářů

I

l

¥

¹

5’ ■

'

m

u

m

K k

*}

f •

<>*' .4 í

t|

ptijl

M

ml.

r

a

%

řj*

m

0. '

P&%

£~t

Er

í ~m

B

w

*■ -s '

uf,

wi

f

A

?pF|

Ér

i

éů

, . ;;

M

i ^

--•

i:

,3

í ,

f j

P

ifcřfi

t

m

LI

•:

" w

'•*!

Sšw^r

Utři

5

' ^ ’

p(

fl :X

<1*

|M

i

p

/

/

m

i *•^

/ * s

3

V a. . .

Obr. 22. Bechyně. Klášterní kostel: pohled do presbytáře.

'j

VF-:

F⁵

«> %

;j

Li

ppi«\

wv

§£,: ,/ffT

•J

;r

L’>    ---v

U* i**!

*s

Wk

IX

'.*-2©

Uj

i:

po stranách nad vchody za oltář so-cha sv. Norberta a sv. Isabelly. Oltář zbudován r. 1780 celkovým nákladem 664 zl., z čehož obdržel řezbář Vácslav Modler, měšťan Be-chyňský 100 zl. a sochař František Feit, měšťan Pelhřimovský, 104 zl.

Ve velkém rámci oltářním býval kdysi obraz Nanebevzetí P. Marie za oltářem na stěně visící. Rozměrná, dovedně komponovaná malba: nejvýše v oblacích vznáší se P. Maria, dole sv. apoštolově u prázdného otevřeného hrobu, do něhož andělé z oblak nahlížejí. Obraz tento i co do kresby správný maloval r. 1780 František Proksch, malíř a měšťan v Budějovicích, za honorář 200 zl. R. 1790 byl však obraz tento z rámce vyňat a místo něho přenesena sem z postranní kaple dvě znamenitá díla řezbářská;

jsou to:

Obr. 23. Bechyně. Klášterní kostel: Pieta (1‘22 w).*

Kristus; dovedná řezba ve dřevě (1'60 m vys.) výraz tváře výborně vystižen; modelace těla zdařilá. Z druhé polovice

Ukřižovaný

; zejména bolestný

XVI. stol. Druhdy stával tento krucifix na trámci ve vítězném oblouku napříč upevněném.

Sousoší: P. Maria držící na klíně mrtvé tělo Ukřižovaného; XV. stol. (viz obr. 23). Tvář P. Marie, pravidelná a klidná, jeví obvyklý typ soch gotických. Vysoké čelo jest téměř zcela zakryto kuklou, jež i část: tváří a celý krk zahaluje. Tělo oděno v roucho kolem boků jednoduchým pásem spjaté. S ramenou splývá volně plášť v bohatých záhybech až k zemi. Tělo Kristovo poměrně k tělu P. Marie velmi malé; levice bezvládného těla spočívá v levé ruce Bohorodičky, pravá visí volně dolů. Vyhublá tvář Kristovy hlavy v zad nakloněné vroubena jest dlouhými vlasy a krátkým pravidelně uspořádaným vousem. Na soše zacho-

:•

Ta?)?)

vala se dosud původní jemná polychromie. Lípové dřevo, z něhož socha zhotovena, jest na některých místech červotočinou pokažené a rozpukané.

"■j

Obr. 24. Bechyně. Pieta v děkanském kostele (0'21 m vys.).

V malém výklenku jižní zdi presbytáře malá (0'21 m vys.) soška, či vlastně polovypuklina dřevěná, jež jest nápodobe-ninou sošky předešlé, na rozhraní XVI. a XVII. věku vzniklou, v proporcích i podrobnostech od vzoru svého značně se odchýlivší (viz obr. 24.).¹)

Postranní oltáře v obou lodích rozestavené, dílem dřevěné, dílem z umělého mramoru zhotovené, v nynější barokní úpravě své z let 1717 až 1733 pocházející, nevykazují v plastické výzdobě své nic zajímavého; za to umístěny jsou na nich některé pozoruhodné obrazy:

Sv. František z Assisi od K. Škréty z r. 1634. (Viz Labe, o. c. str. 58; Dr. Gustav E. Pazaurek, C. Screta str. 76, čís. 66). Celá

postava zpříma stojící v rouše řeholním. Tvář kučeravým vlasem a krátkým vousem vroubená jest vzhůru pozdvižena. Oči jeví extatické zanícení. Ruce

roztažené probodeny jsou hřeby; a rovněž tak i nohy (viz obr. 25.). Obraz (zejména pozadí) nedávno přemalován (Herzogem). Rozměry: 1T0 m šil*., 1*99 m vys.

Sv. Antonín P a d., rovněž od K. Škréty (pendant k předešlému; srvn. Pazau-rek, o. c. 2. č.

dolů

ji,

xt-

9//Ě

ni ,

líSt'. 'WM

til    J

48.): u prostého

oltáře, na němž kříž, lebka a tři zavřené

íiň~

knihy, stojí v levo sv. Antonín se se-

=r

pjatýma rukama; před ním na oltáři na otevřené knize sedí Ježíšek v ko-šilce, pravici maje v právo vztaženou

Antonína za bradu. Tváře obou ven z obrazu k divákovi obrácené (viz obr. 26.). Rozměry tytéž jako u předešlého.

Sv. Ludvík, malba Michaela Halwachsa

(f 1715): V levo vystupuje sv. Ludvík z portálu, z jehož architektury značná část’ jest viditelná (sloup a arkáda). Sv. Ludvík oděn jest pluviálem. Za ním akolyta s berlou, po levici pak jiný akolyta držící misku s penězi. Světec roz-

\.

Obr. 28. Bechyně. Kropenka v klášterním kostele (0'74 m vys.;.

iiř:

ij|

ty

m mm

Hi 1

Pť-v

'*?¹ -

iRÉ

■■■■

wm

>|;i

feralip. , 4 ' ^

BK-, ■ ~

«_    •; m__

‘V.O

i • t

■_v

,.\

is

rm

U:;

i-ír^ař

pg

iít

F «

Ujj

... *VV

íM

kf^í-; 4,,-j’

pfcykň;

ÍnÍíÍ .'■'Vv

Odr-^1

l-i :ii

I

při

mé

ř.:.i

m-.

•fP$

p

É'<¹

11‘i 4 L

14'11

gS?';!

ítmíMwi

Éidte*®

fe:

' "H

•} ‘ t

K. EELLMANN PHOror*P.

Ví

|v1

Se

K. BELLMANN PHOTOTYH

rez

tfc-''

a

<

r

.

m

wmm

í

trs;

m

■ " * *

m

■

á

A

v

&

■-¹

-

-

-

■

z

:

s

0

TJ

-dává pravicí almužnu. Po pravici dvě postavy starců; mezi nimi hlava stařeny a nejdále v právo hlava mladší ženy. V popředí sedí žebrák po pás obnažený, dívající se z blízka na peníz, jejž almužnou byl obdržel. U nohou světcových sedí malý polonahý hošík, zvedající pravicí misku vzhůru k světci; v levici drží hliněný džbáneček. Pod stupněm, na němž stojí světec, leží čtyři koruny a žezlo. Nahoře nad světcem andílkové z oblaků vyhlédající. Na stupni, na němž sv. Ludvík stojí, značka umělcova MWH. Mistrná komposice; kolorit přitmělý (viz obr. 27.). Obraz jest oválový,

2⁻36 vi vys., L30 m šir.

Sv. Petr z Alkantary:

TBm.

12

mi

í W>

kw-

•• ■

Před křížem z oblých břeven, s klekátka, na němž rozevřená kniha leží, vznáší se světec kleče na oblacích. Pod oblaky světce nesoucími jsou dvě andílčí hlavičky. Nahoře v oblacích andílek, jenž levicí věnec nad hlavou světcovou drží a pravicí naň ukazuje. Kromě něho ještě několik hlaviček andělských.

. iim.

SM*

Obraz tento, původně již práce celkem slabá z konce XVII. stol., pozdějším přemalováním pokažen, a nadto i stářím velice jest sešlý. Rozměry: 3'06 m vys., 1'29 m šir.

•n - .nm

..

Obr. 29. Bechyně. Náhrobník Ladislava ze Šternberka v klášterním kostele (2⁻45 m vys.).

Kropenka s pozdně gotickým pozoruhodným podstavcem ze žuly tesaným {074 m vys.). Stojí při středním pilíři kruchty, zadní stranou k němu přiléhajíc. Základnu tvoří osmipaprskový hvězdicovitý nízký podstavec, na němž stojí menší ale vyšší rovněž osmipaprskový nástavec s prolamovanými boky, z kterého vyrůstají tři kolmé sukovité pně pobočními větvemi svými vzájemně se proplétající; uprostřed nich pak z dolejších osmihranných podstavců zvedá se čtyřboký hranol nahoře sešikmený. Začátek stol. XVI. (viz obr. 28.).

Do severní zdi presbytáře zasazeno jest čtvero náhrobních kamenů vesměs z červeného mramoru:

24

1. (srv. Mitth. d. C. C. XX., 101) 2 45 m vys., 1*25 ni sir.; ve střední obdélníkové ploše rytíř v brnění, v pravici držící štítek se znakem šternberským, v levici helmici bohatě ozdobenou, pod níž vinou se vkusné točeniny ornamentální; pod pravou páží žerď praporce, jenž nad hlavou rytířovou rozvinut. Kolkolem na obrubě nápis:

Jínno brmtini 1521 pojí frliurn bioi Mariini Magnifints ar urrr gcnt-rojus bontimts b o minus Itaíijíaus br jšírrnbrrg bus in brrfgna ^uprrmus Brgiti bosmir (Hancrlíarius btrrn Jírům obijí ntius anima in Jaitcía rrguirscaí

parr. Braír .... (nápis od kamenníka nedokončen); viz obr. 29.

2.    1‘85 m vys., 1 m šir.; v hořejší polovici osmiřádkový nápis:

Hría bopjíjo íijijrjrí;o piriijiríjo bmaí-laíríjo ojhtríjo mrjtrjr jar|i omrzel grjí orojrmj pan pan Han \ ^jirrnbrrgka na brrfjgni purgkrabr BatllTíagníki; íu sobo-ífju po narojrnij ntaíkp bopjr gríjopío íirlo íufo obpoqpraa poprojírj pana bofja ?a gríjo milu bujli;.

fmmm

Pí,

til

V dolejší polovici v kruhovém poli, do něhož z prohnutých profilovaných prutů vkomponován šestilupenný rámec, nalézá se znak Šternberský (viz obr. 30.).

3.    1*85 m vys., 0'95 m šir.; v hořejší polovici osmiřádkový nápis:

Obr. 30. Bechyně. Náhrobník Jana ze Šternberka v klášterním kostele (U85 m vys.).

Bría Bopjf;o dujtjqrfjo JMsíijíríjo broaí^aírfjo brmaírím na brn Jhoaírfjo Bníí;onina panjirnmiha m Brbiríi omrzela grjí orojrna pani pani Hořrarka \ Brr|n-brrnbrrgka ©rggpfo íirlo íuío pofjrjrbrnr obpoqtjroa projirj pana Boí;a ja grgij milu bujty. Brněn.

V dolejší polovici v kruhovém věnci z gotických stylisovaných lilií znak Svihovský.

4. 221 m vys., 1*11 m šir.; v prostředním obdélníkovém poli rytíř v plném brnění bez helmice; v pravici drží žerď praporu, jenž za celou jeho postavou se vine a dole kolem žerdi jest ovinut; levice jest dolů vztažena a drží znak švamberský. V rozích kamenu čtyři štítky se znaky Rožmberským, Svamberským, Šternberským a nepovědomým nám znakem se třemi trojzubými hradbami nad sebou. Mezi znakovými štítky táhne se po obrubě nápis tohoto znění: lefíja • 1 • 5 • 3 • 4 • m auíertj nmtfjíab • s • írjrdj • kraíuoro • omrpeí • gí • uropntj • pan • pau • Brijiofor • \ • ^fmabrríta • a • na • Brdjtjni • prmnj • brpíeí • panjimtj • \ • robu • jrorI;o • p • b • m • (viz obr. 31.).

V jižní lodi chrámové vyčnívá z pod oltáře část desky náhrobní z červeného náhrobku s pěknou renesanční kartuší a letopočtem 1508.

V téže lodi jest do zdi zasazen žulový náhrobní kámen 1‘90 m vys. 1'02 m šir.: v hoř. části nápis: WILHELMVS ALBERT VS L. B. DE SEE-BERCK DOMINUS IN STALETZ WOLTIN ET WATlETITZ NATUS DIE

pod tím znak a nejníže dokončení nápisu:

SEPTIMA JUL1J ANNO 1636; OBUT DIE NONA MARTII ANNO 1703.

Ostatní náhrobní kameny nevynikají ani po stránce umělecké ani po stránce kulturně historické.

Kutá mříž železná nyní hlavní vchod chrámový zavírající, dříve před kaplí Ukřižov. P. J. a Bolest. P. M. stávavší; velmi pěkné dílo z druhé pol. XVII. stol. Původně byla pozlacena a po-lychromována. Rozměry:

2 53 m šir., 3’69 m vys. (viz obr. 32.).

Lfrl

Chórové lavice s pěkně vyřezávanou zadní stěnou ; střed obstoupen dvěma točitými sloupky korinth-skými, na nichž spočívá seg-mentovitě prohnutá římsa s kartuší, v níž vyryt letopočet 1711 ; nad tím akan-tové listoví, v němž nejvýše zatknuta Šternberská hvězda. Ostatní stěna jest pro každé sedadlo oddělena pi-lastry s korinthskou hlavicí, obdélníkové plochy mezi nimi ozdobeny jsou rámcem z listových pletenců; nejvýše pak po rovné římse táhne se vinutina z akantového listoví (viz obr. 33.).

Monstrance barokní stříbrná pozlacená, 0 635 ni vys.: dvojí řada hustých paprsků, před nimiž kolem schránky pro sanctissimum deset smaltových obrázků sv. patronů českých a sv. Jana Kř.; nejvýše hvězda, na níž smaltový obrázek kříže a sochy mariánské v kostele; místo pně soška sv. Vácslava s praporcem v ruce. Z r. 1759. Nepřiměřená noha

4.

—jňil.Vy

my ,    ■

£ ÍÉĚI1

Ráa

Obr. 31. Bechyně. Náhrobník Krištofa ze Švamberka v klášterním kostele (2⁻21 m vys.)

/fy.

Ar 1

f74

Í6|

\\^

ml

.0

IVŽA

Life

cg

lů&žží' /

ff

5'

vs

íl

A li:

fut

TliTCkc

ML

ÍA

Fl

/x

.A

|ir

Vez?* HEJ'

fl

SlQS

A,

Alj

fS"

'i

gs

bfc?

"i

fj

=.

;■

C"

ci

líh.

<■-

•i

7J|

Um

s;

i=i

-•i

(h

I”'

r;

jf

ri

Ab

0y

~yi2*'rr

Obr. 32. Bechyně. Kutá mříž v klášterním kostele (2'53 m vys.).

mosazná přidělána později; z původní stříbrné ponechán na ní lev k sv. Vácslavu vzhlížející (viz obr. 34.).

Kalich barokní z XVIII. stol. (0'30 ni vys.), stříbrný pozlacený, markantně profilovaný, s vásovitým nodem a smaltovými obrázky na kupě i noze (Viz obr. 35.).

Vedle hojných barokních rouch mešních, více nádhernými látkami nežli vyšíváním vynikajících, zasluhuje zmínky: bílá kasule, pošitá

.-Jj

JU

fT-

ti

Mg,

gg

ťílv

n flirt

Ji i

lin|

li

ví]

:•

. i m-

i jf I

re

jl

rmSkyžr-*;---

*É==~Ž

Obr. 33. Bechyně. Hořejší část chórových lavic v klášterním kostele.

pestrým applikačním vyšíváním jednotlivých květů: karafiátů, tulipánů, kosatců a p.; jednotlivé součástky vystříhány z různobarevných látek a našity. Zajímavá práce z druhé pol. XVII. stol.

Z rouch, jimiž odívána socha Bolestné P. M., nejpěknější je roucho z růžové, pěkně vzorkované látky s barokním vyšíváním stříbrným.

Zvony v malé vížce na střeše kostelní zavěšené:

1.    větší s nápisem: CONSECRATA IN HONOREM BEATAE V. M. IN COELOS ASSVMTAE, S. WENCESLAÍ MARTIRIS ET SANCTI FRAN-CISCI REF ORM ATORVM PROVINCIAE BOHEMIAE SCTI WENCESLAÍ PRAGAE MDCLXXXVIIII.

2.    menší s nápisem: MARIA THERESIA STERŇBERG TRANSFVNDI FECIT 1745; na jedné straně polovypuklý znak Šternberský, na druhé relief P. Marie.

to

C/D

mi

A'

.    -m. v

JvSj

p}

Obr. 34. a 35. Bechyně. Klášterní kostel: Monstrance (0'635 m vys.) a kalich (0 30 nt vys.).

KLÁŠTER k severní straně kostela přiléhající, současně s ním vystavěný, zachoval v přízemních místnostech svých ještě mnoho z prvotní své podoby.

Ambit kolkolem čtvercového bezmála dvora (13'30 m dlouhého a 12’90 m širokého) vystavěný (východní a západní strana jeho jest 22'90 m dlouhá, severní a jižní 22'40wz; šířka chodby obnáší 3'70—3‘80 m výška 4'84/^), sklenut jest jednoduchou hráňovou klenbou; bohatěji sklenuta jest užší chodba od fortny klášterní do ambitu vedoucí (viz půdorys na obr. 18. a pohled na obr. 36.).

K severovýchodnímu rohu ambitu přiléhá kaple třemi stranami pravidelného osmiúhelníku (v nichž jsou dvě gotická okna) uzavřena a krásnou hráňovou klenbou opatřena. Původně zasvěcena byla sv. Barboře, za cis. Josefa zrušena, a v novější době nese jméno sv. Karla Bor. (půdorys viz na obr. 18.).

Poblíž vchodu do této kaple nalézá se v ambitu při zdi kamenná kazatelna gotická, v půdoryse tvar polovičního osmibokého hranolu mající a pouze na jehlancovém spodku hojnější horizontální profilací ozdobená. Dříve prý stávala v kostele (na obr. 36. jest v pozadí patrna).

V rohu mezi ambitem a presbytářem kostela za úzkou chodbou nalézá se pěknou hráňovou klenbou opatřená předsíň, z níž vchází se do sakristie 7*50 ni dlouhé a 615 m šir., ještě bohatěji sklenuté. Obzvlášť krásně sklenut jest obdélníkový užší výstupek (2⁻50 m dlouhý, 2‘20 m -šir.) k sakristii na východ přistavěný, v němž druhdy nalézalo se okno sakristie: hráňová klenba cihlová nad malou touto prostorou jest opravdu •dílo mistrné (viz půdorys na obr. 18.).

Refektář z části k severní straně ambitu, z části ke kapli sv. Barbory přiléhající, 16'50 m dlouhý a 6‘60 m šir., přistavěn byl roku 1684. Sklenut jest valeným lunetovým stropem. Pěknou ozdobou veliké této místnosti jest renessanční dřevěný portál a pak táflování obstojně pomalované allegorickými obrazy a průpověďmi náboženskými.

Na několika dveřích klášterních spatřuje se zajímavé barokní kování.

Druhdy honosíval se klášter Bechyňský dvěma krásnými rukopisy, miniaturami hojně ozdobenými, jež pořízeny byly nákladem Ladislava ze Šternberka. Jsou to: graduál s drobnomalbami Jakuba Olo-múckého, jenž chová se nyní ve dvorním museu Vídeňském (viz A. Rybička v Pam. arch. VI., 281—287; K. Chytil, Vývoj miniaturního malířství českého za doby králů rodu Jagellonského 1896 str. 43. a tab. XVII.) a »Zivoty svátých otců, kteří přebývali na poušti*, jež jsou -nyní majetkem universitní knihovny Pražské.

Nyní nalézají se v knihovně klášterní toliko dva starší rukopisy, totiž:

1. >Sermones quadragesimales Jacobini« kniha v 4° na pergamenu krásným gotickým písmem psaná a jednou ornamentální ini-ciálkou ozdobená, ze stol. XV. pocházející (Sign. K. 89.). Klášteru dostal se z knihovny Petra Woka z Rožmberka, jehož »ex 1 ibris« v mědi ryté na přídeští se nalézá (nahoře dva medvědi drží rožmberský znak; pod tím věncový štít oválový, v němž nápis: »Ex bibliotheca illustrissimi Prin-cipis Domini Dei Petři Vok, Ursini, Domini Domus a Rosenberg, ultimi, senioris, e primatibus Bohemorum celsissimi et antiquis. Anno Christi

« fi 1

'

■

. -.:.

■P

II

SSÍ

A

V

Mi

Ů

!

"•'ss

lk

m i

I

w

m^M

«r

I

■■■

.

I

;

^2

₅1*

,    *3

■Pv ■ f

__L_ -

'• ¹

lil

Wí,*>w«

T-

::

_ř:

|í; |

f&* SÉf *‘

i

\

v.

í" ■

pí* ■

\

\

1

mi

Obr. 36. Bechyně. Pohled do klášterní chodby.

ALC1X«; v hoř. rozích festonky, v dolejších větvice růžové, nejdoleji značka rytcova EG • S • Fe.²)

2. »Výklad na řeči Boží², papírový rukopis foliový (sign. B. 24.) z XV. stol.; na první stránce initiálka S (viz obr. 37.).

KAPLE UKŘIŽ. P. JEŽÍŠE A BOLESTNÉ P. MARIE při

stavěna byla r. 1673 k jižní straně kostela, tu kde druhdy do chrámu se vcházelo (Labe o. c. str. 55) ; v ní umístěny zmíněné starobylé řezby, odkudž i titul její. Tehdáž byla to malá svatyňka, místo níž r. 1724 zbudována

~\K

$$•

t$zki

Sk

\íuě

H³

í²jřB I

/ <:2 S I

[J

> f.

fe;|!

ád²as®² afe

vV yutVttHHtC VtJjtHdfíi P ttum² ®$C'< }t~i»v3ltvcMl(vtyý>i²kn²v>$ yváiC f2 ntitnv&C Y²+»t²ť bvjyc ymý m<G\f cfign P²0J? n²uj tbyvf&pertt km² OCuSu ^!‘'fxr vfvt^t Qúffítf&nV Jfftt+HzCns?(t&4 p&

%    ² 'rafé    fyftvtm'Vl<£&tef

1 tv JI³-) ySg&kt²tutfáfh w,'-

i yfcn    $%$3g^Ě²4ín

_^..k tovjgrt ♦²£²?>’ ;.#Ců\r-Jl&ri >rn>i

i/ář&v? íwfí U«². f yi5²|r$² w«j5²íř

A Ai-iVtcnávpttfííCtiiíh' (2 ;.ip

HVtóm

rs

:c,»

_ žžr±S^tet • ²-±:

hC

wtnaC

......"JZ

t. ^uvét

Obr. 37. Bechyně. Initiálka S v rukopisu kláštera Bechyňského.

kaple nynější. Půdorys: nepravidelný osmiúhelník se stěnami dovnitř vydutými (viz na obr. 18.). Stěny ozdobeny hojnými lisenami, jež nesou mohutnou bohatě článkovanou římsu. Ve čtyřech rohových stěnách výklenky. Dvéře z ulice vedoucí mají rovné nadpraží ozdobené kartuší se znakem Šternberským, nad níž pak jednoduchá prohnutá římsa. Vchod z chrámu polokruhem sklenutý; nad ním z kruchty vedoucí úzká empora, z níž vede na emporu v kapli se nalézající vchod barokní římsou ozdobený (viz na obr. 19.). Okna obdélníková polokruhem sklenutá. Orámování dveří, oken a výklenků provedeno ze stucca; mimo to jest i vlys stuccem vyzdoben.. Nad římsou ellipsovitá nízká kupole, na níž spočívá osmiboká lucerna se •čtyřmi oválními okny (viz průřez kaple na obr. 20). Na omítce kupole fresco Nanebevzetí P. Marie neveliké ceny. Oltář zděný, umělým mramorem pokrytý; jeho svrchní hmotná architektura skládá se ze sloupu rovného a hadovitě se vinoucího na každé straně, a mimo to z několika sdružených pilířů, jež nesou římsu barokně profilovanou, na níž spočívá střední nástavek se sousoším Nejsv. Trojice. Mimo to na oltáři sochy dvou andělův, sv. Václava a sv. Ludmily. Oltář zbudován r. 1761, z kteréhožto

**í«a

Ljf ........    * » * V g ™ «

|L « i Mii.

lip¹1 jsi i JE

■ '' ; *

A.

M9J

Obr. 38. Bechyně. Zámek.

roku pocházejí i sochy ve výklencích stěn. Rozměry kaple: délka 10T0 m, šířka 8'80 ?«, výška ku klenbě 13'20 m.

ZÁMEK (obr. 38.). Na starověkém hradišti vystavěn Otakarem II. hrad, jenž od té doby zajisté častěji přestavován. O přestavbách ve stol. XIV. a XV. tu vykonaných nezachovaly se nižádné zprávy. Nejstarší architektonické články poukazují k důkladné přestavbě na sklonku XV. stol. a na počátku stol. XVI. podniknuté. Nepatrná toliko zmínka o stavbách těch vyskytuje se k r. 1532. Hojnější zprávy máme o přestavbě zámku, prováděné ve druhé pol. XVI. až k samému počátku stol. XVII. S přestavbou touto započato, jak se zdá, roku 1562; připomínajíť se v tom roce zedníci Prokop r. Joachyni. R. 1570 pracováno již na vnitřní výzdobě některých tehdá hotových částí, bylť tenkráte tu zaměstnán malíř Gabriel de Blonde. Nejhorlivěji však pracováno v letech 1579—1596. Některé části starého zámku .zbořeny, jiné zvýšeny nebo přeslavěny a celá přední čásť i s věží při-

'i

£ iy§pn

; .

-H I..-:    ;

ta

■mm

W*r

ÍT?

Obr. 39. a 40. Bechyně. Bašty v zámku.

stavěna. Stavbu řídil v letech 1579—1587 Vlach Balcar Májo. Z jiných pracovníků připomínají se: r. 1582 hojní kameníci zaměstnaní tesáním bran, oken, a j., dále malíři a truhláři; r. 1584 vyškytají se jména truhlářů: Gangolff z Ulmu, Lukáš Re der z Míšně a Jindřich Groder z Curychu; r. 1585 nalézáme jméno malíře Antonína Valtera. Rozsáhlou měrou, jak se zdá,

SPfí

tellwBlilll.

//>

líiinl ’•

’m&\Z

Ft.řk"

k"⁷

tř

Obr. 41. Bechyně. Střílny v baště.

zaměstnán tu byl malíř Bartoloměj Jelínek, neboť pracoval tu v letech 1585—87, pak opět r. 1591 a ještě r. 1600 maloval tu strop. (Srovn. Fr. Mareš v Pam. arch. XVI, 663, 664; XVII, 46 a 735; Sedláček o. c. 31.)

Zámek s předhradím stojí na zúžujícím se stále ostrohu mezi řekou Lužnicí a potokem Smutnou jižně od města (viz situaci na obr. 2.).

Opevnění: předhradí obehnáno kolkolem silnými zdmi, jež zejména na straně západní dobře se zachovaly. V rohu severozápadním stojí mohutná kruhová bašta (viz obr. 39.) asi 23 m v prům. o zdech

Soupis památek umění výtv. Pol. okres Milevský.

CO

Uf!

/ -V*-

».T

n:

♦ li

r

.... *

2T;l

■c íbM

f VI

*•

Iskwj

Obr. 42. Bechyně. Sýpka.

3*10 m silných. Zajímavá jest bašta stojící na straně západní v místech,, kde hradba k jihu jdoucí v mírném oblouku k jihovýchodu se zatáčí (viz obr. 40.); v ní zachovaly se staré, tesanými kameny obložené

střílny (viz obr. 41.). Zámek sám na straně západní hradeb nemá; na straně jižní táhne se kus mohutné hradby (asi 50m dlouhé a 10 m široké). Na protějším skalisku nízká okrouhlá vížka strážní,,

lyAAA

m x x x

'b

VA

va7

^ -o 01    23    45    67    89    10 -m.

P*l—I—I—I—I—I—I—I—(-—i—I

Obr. 43. Bechyně. Půdorys bývalého kostela v zámku.

jejíž omítka v 16. stol. ozdobena byla rýsovanou rustikou (viz vyobr. v Sedl. Hr. str. 4.).

V    předhradí zasluhuje pozornosti sýpka z konce XV. stol. s vysokým štítem a kamennými obrubami v oknech a dveřích (viz obr. 42.).

V    zámku samém

zachovaly se z konce XV. a z počátku XVI. stol. toliko některé přízemní místnosti v části

VT|

Orrv 10    0

jun lili [ |

jižní (t. zv. »starý zámek*). V nejjižnějším křídle, poněkud k západu šikmo nachýleném, nalézá se dlouhá síň (nynější dřevník) pozdější příčkou ve dvě místnosti nyní rozdělená, a na straně jižní patrně kusá a rovněž novější zdí zakončená, při čemž část žeber

Obr. 44. Bechyně. Svorníky v bývalém kostele zámeckém.

-'tr.

W/k

li

ft

\\\

¥ U,

Ě

•'u!

'W,

■I

a konsol byla zakryta. Rozměry : 5’95 m šir., 14’20 dl., 5'42 vys. (viz půdorys na obr. 43.). Sklenuta jest pěknou síťovou klenbou gotickou s profilovanými žebry a svorníky, z nichž některé Šternberskou hvězdou jsou ozdobeny (obr. 44.). Žebra jsou z pálené hlíny; toliko nej-dolejší článek jejich jest žulový a spočívá na konsole rovněž žulové (viz obr. 47.). Okna jsou vybourána; pouze některé obložení žulové se znakem Šternberským tu a tam lze viděti. Zachovaly se též polozasuté dvéře s rovným nadpražím s výplněmi v rozích a s obdélníkovým světlíkem nahoře. Zajímavé síně této dosud nikdo

10

min

Obr. 45. Bechyně. Žebra v bývalém kostele zámeckém.

si nepovšiml; jest otázka, k čemu původně as sloužila. Vše zdá se nasvědčovati tomu, že to byla svatyně, a sice že severní delší čásť až k nynější příčce byla lodí, nynější příčka zakrývá vítězný oblouk, a čásť jižní byla presbytářem nyní kusým, původně však nepochybně polygonálně zakončeným, k čemuž poukazují i opěrné pilíře z části zachované.

3*

V    prvém poschodí nad síní touto spatřuje se pozdně gotické okno s kamenným obložením dvěma Šternberskými štítky ozdobeným (viz obr. 46).

ims&sszmm*!

i í!

'li

gff ■

depřena jest uprostřed sloupem z něhož nahoře vystupují žebra v podobě větví upravená (obraz viz v Sedl. Hradech str. 17.). V jižní stěně nalézá se pěkně profilovaný portál z pískovce tesaný se znakem Šternberským v nadpraží římsou opatřeném. V postranních paženích značky kamenické a v pažení hořejším (pod hvězdou) : "i (viz obr. 48.).

Všecka ostatní stavba pochází z let 1562—1596; provedena byla částečně zcela nově (přední část), z části přestavbou budov starších.

• ?ísí-.-?' ■

ň!

lít

Obr. 46. Bechyně. Okno ve staré části zámku.

V    přízemí traktu severně od řečené síně se táhnoucího dvě klenuté komory z prvé pol. XVI. stol. Do prvé z nich vedou (z průjezdu spojujícího nádvoří nového zámku s dvorem zámku starého) zajímavé železem pobité dvéře se žulovým ostěním (dvěma žlábky ka-nellovaným a při vnitřním, sešikmeném okraji prutem ozdobeným) a s výplněmi v hořejších rozích (viz obr. 47.). Komora sama po-

na způsob pně stromového tesaným,

KB rr

Týrv.;

'.V.

m ■ y '4

mr*' *

W 4

>y y

Q klll

4 V ' 4 M

¹

J. Labe sděluje ve spisku svém (str. 75.), že »Tobiáš Sadlerus, v svém umění velmi zběhlý, nákladem .... Jana Norb. hr. z Šternberku (vládl na Bechyni v 1. 1665—1678)... na měděném velikém plechu dílem velmi subtilným a pozorným ty tři obrazy vyryl, ... a po něm mnozí jiní . . .« Nám však přes úsilovné pátrání nepodařilo se nižádnou z těchto rytin nalézti.

²

T. j. Egidius Sadeler fecit. Reprodukci ex libris Rožmberského viz.

³

v publikaci Heinemannově »Die Ex libris Sammlung« (1895) list 70.

w * r * y * / *

yí'. * S ■* f 4 :y

►J/.yvXv*

y *•* yy*, j / * y % y ■ a

- 4 y * %m

yy ? . j{

M * / '» y %    %

íi

II

gli

íl

4 V*

. V 4 •    -4

* lo

Obr. 47. Bechyně. Dvéře ve staré části zámecké.

Tehdáž vkusně pomalovány vnější zdi zámecké. Z maleb těch zachovalo se nejvíce na východní frontě jihozápadního křídla a z části též na římse úzké jižní fronty nad průjezdem obě části

zámku spojujícím. Ornamentální malby tyto zdobí pažení oken a dveří,

jakož i římsu podstřešní. Bohužel jsou to pouhé jen zbytky málo již znatelné.

Na úzké frontě jižní lunetová římsa, na jejíž pendantifech narýsováno černé listoví se žlutým ovocem uprostřed, na hranách listové pletence a v lunetách lidské hlavy (viz obr. 49.).

V přízemí zmíněné východní fronty vidíme obratně kreslené karyatýdy, maskaróny a visuté svazky ovocné; nad svrškem světlíku dveřního pak římsu s letopočtem 1 ■ 5 • 7 • 9, a nad tím do trojhranu komponovanou

.. , i;."*"

SřSSSpti

«■

Jí*

•I

Obr. 48. Bechyně. Portál ve staré části zámku.

ozdobu, v jejíž malované architektuře spatřujeme opici štít znakový držící a po stranách dvě komické nestvůry; vše to malováno s bravurou a s veselým rozmarem, jenž jeví se i v myších a kočce v právo na ozdobě sousedního okna sedící (viz obr. 50.).

Ladnou komposicí vyniká orámování okna v prvém poschodí (viz obr. 51.) ve tvaru kartuše oživené maskaróny, andílci hlavinkou, guir-landy a festony.

Prostější ozdobu vykazuje patro druhé, kdež kolem oken převládají festony ovocné; pěkně ozdobena jest římsa podstřešní, kdež namalováno věncoví stuhami přepletené, a pod římsou pak na širokých prohnutých stuhách visící skupiny ovocné (viz obr. 52.).

'í

-3

■iini........ri wr~TTi 'tt-ťt

ItíCSStó

*aaan <a&>

WWKr^-.issaagsg^a

sílil

í *».>

i.-

Crw#j

- v

»!., ■-„-................ „ ........

• • Ty

is&njl

Obr. 49 Bechyně. Lunetová římsa v zámku.

V severozápadním rohu t. zv. starého zámku v prvém poschodí nalézá se veliká síň, t. zv. »zbrojnice«. Půdorys její jest nepravidelný čtverec průměrné šířky i délky 10 m (viz obr. 53.). Z východní chodby

'i.

HMÉtt

•J-

■ ffq .

li

:

fi?    !'im

ki

Obr. 50. Bechyně. Malby na frontě jihozápadního křídla starého zámku (přízemí).

vedou do síně této (zazděné nyní) dvéře se žulovým obložením, nad nímž svrchu spočívá profilovaná římsa (viz obr. 52.). Na straně západní vedou dvě okna na otevřený pavlán.

Strop této síně jest táflovaný a malovaný. Uprostřed jest čtvercová kaseta s mythologickou postavou ženskou; ji obklopují čtyři kasety v pravém úhlu se lomící; od nich jdou po stranách každého rohu šikmo dvě kasety podlouhlé a zašpičatělé s malovanými kartušemi prázdnými, kolkolem řídkým listovím, ovocem, ptáky, maskaróny a jinak ozdobenými

,»gí

BjE-^

if

^■fyP

*;~*S

s#

■'

5#¥V

®š£. ; r.

Sgp

SÍ&Ž

i*⁻T

i.-

**■

t4

ZP*

Sji

4^-J .

a,,

-. *

.v:

r«

íUťft

■>:

ucg

|rjRl

4íí®^#.;

PC&

¹ -^r

aBygi;

•v *

s®

9R

li*3

F ar-

WĚi

■ i>

Obr. 51. Bechyně. Malba kolem okna na frontě jihozápadního křídla starého zámku (první poschodí).

mezi nimi kasety čtvercové s pětilistými růžemi Rožmberskými. V rozích stěn podobně rozložené kasety jako ve středu, vyplněné kentaury a v rostlinné vzory vkomponovanými poprsími, draky a j. Uprostřed jednotlivých stran veliké osmiúhelníkové kasety, v nichž obrazy čtyř sv. evangelistů. Nejlépe malován i zachován jest obraz sv. Jana (viz obr. 53.). Malbu stropu provedl r. 1600 Bartoloměj Jelínek.

soudní síň« zvaná (5'5 ni dlouhá, 4’5 m široká) s klenutým stropem (viz půdorys na obr. 54.). Klenba jest lunetová s velkým obdélníkovým polem středním a jest bohatou plastickou výzdobou pokryta. Ve středním poli uprostřed: postava ženská v každé ruce svíci držící; po stranách dvě a dvě klečící postavy.

K síni této přiléhá na jihu menší komnata

---------_---r^-—

r' '

§f

mm*

ww

JO

-J3

Obr. 52. Bechyně. Malba kolem okna a pod římsou na frontě jihozápadního křídla starého zámku

(druhé poschodí).

Nápis: VIGILATE. Z obou stran střední skupiny této ve dvou ellipsovitých věncích: smrť beroucí muže za ruku s nápisem DESIDERANS DISSOLVI, a anděl troubící na troubu s nápisovým .páskem VENITE a se čtyřmi hlavinkami andílčími mocně foukajícími v rozích. Hrany středního pole i hrany pendentifů a okraje lunet ozdobeny bohatě perlovcem, vaječníkem a pletencem, kteréžto ornamenty jsou vesměs modrou barvou a zlatém

fj

■

i!

i

:

■

I

ív

.

mn

m§§\

fisa .!;KwíkWsÍ

* * ''7:.

4

i

x -

*

w.

7 mé

m iflEflMMt

fj

|s.;

,. *

■H.

m Ss

5

1

*

6

mmmmmmmm.

rnrnám

»

3^

II

«

u;, >*?, .

t if\

/ , >

f

M/l

#

■smmmm

#s«*r

h

J 4

■ i ,1L

m

li

•Jm'i

*. yK. C

Nff

i....í..,»...4

,.. '7'

mě

/0:

. -‘s!sr4

e

v

I

'<„j

-'m

Byv d

i I «'í

%

m?y 0/

» Wíft    . I* -&*

>fj

*

v* A.

i i,.te.^

-:

Se

sn

*

«

ř /-

4j>

5(..jar/

i

jř

3*

i- •«

T

♦*

:;;a.

■>

. ■-* -

7 ...

JI c Š

Sr

‘

Wjá

Hi

J

Cj

y> ■ •

c—n: i

*

v

A

*

V

¹¹¹    ■ r'C"3>'*

■

*

/A

®

: - ^

ř>

■

-V

-í.„ f4

■

• Psfl.I

Ji

BECHYNĚ.

Zámek: Čásť stropu ve zbrojní síni.

u.

•*#**m, J

22-íl

A *'A *

»

M

f-

«

? I

'

<y

>V ^v~~<

'

%

H’

M*

a

í

#

9

'♦'V

re/

,'v

*

• '

*

w

-í

■

v7~ - „ ;

s?

0

v

t

mé

' í: -

■

AT *

Sk

ti

»

*

mm-

^    ^...... ■_^jy.|:'||^^i|^^M|| •r,[il-l|riiiiin#fríS^iiimiiiarÍŠii^ .,.. mii -............,f . ,.    |M.r ..,....-|m. ......n||||||r......||nIn|||||    --iiTiiiiuiirimrni 111 I ,-rur-T-’-r ■■■■•-₁rnwffttif

I

;

Tiskem j. Otty v Praze.

;

§lg§l

íéM

■

t

X,

polychromovány. Na pendentifech: 1. kříž na ratolestech olivových, nahoře trojnásobná pětilistá růžice; nápis VICTRIX CASTA FIDES; 2. dvojitý květinový keř hadem obtočený; nápis LATET ANGVIS IN HERBA; 3. zdechlina koňská, na níž čtyři havrani se pasou; nápis: SPECVLVM FIDÉLI;

L)lcvý

7T

!.

: ... s

. _L.

$aA)tcLC.

nrHi

>i

Iwa

!■

H=

ES

[Ml

iMS

lil

Wis

=j=i

====

¹    «    1    '•    .T- : Sl ¹

Vi i- ; t i •

»A m íjmM

ms

I (?gfrf Očního rdmfm .

( "*'l*C č O t*J >

CDU, ófiufcčMo»v< íúiaUI»*3 c.v Oltářefi

-t

ěS!®

|spi

mmm

•LhoJtu.

1I9Í.

Obr. 54. Bechyně. Půdorys zbrojnice a soudní síně.

4. dívka u keře růžového stojící a růži trhající s nápisem EX MÁLO BONŮM; 5. kniha zavěšená na dvou křídlech s nápisem ET VSQVE AD NUBES VERITAS TUA; pod tím dva ďáblové. V lunetách allegorické postavy ženské na povalených mužských postavách sedící, jež znázorňuje ctnosti křesťanské (spravedlnost’, pravdomluvnost’, sílu, víru atd.) vítězící nad zlobou a bezprávím. Veškery polovypukliny jsou bílé, toliko tu a tam z části zlacené. Modelace jejich jest místy dosci obhroublá (viz obr.

vw-

I r

r‘»

1.

V i

\

■ •

r; '

/

Obr. 55. Bechyně. Část’ plastické výzdoby »Soudní síně« v zámku.

u

'V

r'~"

-rt

C /

3 r/i

j

CA STA

&

>

'SJ

> -

i-

s#ř

Y ■;

(u

H

Sil

j," _'■•■    *■■*'

^ \ ^

§P%

r‘

-li

§ Iv-;

'    ■# 'j

;V

M

:/

5A

T*

Vy; *>r 1 ?r\X - *

^ V\

# A

;K:

1

3

4

‘-11'OX-NI; SlAf CV*S S.IX

íi-

át

_ ;i árx

Wh- m

^ H:í /.,

. P$y *, '■ •

*w^ l , -..X-XS, X

^ '■■■zmm

^Vf

M Tj

řr

V\

■T'*''** *

j *♦».

V-

■ **;.

% ik

c ^

Sší

‘Jfim- ■ ' iSĚLí ^wv

4**

li

9afcžr&&&

■ \ *'ňě?m’

,>-'->^>V. =g

v*

lá

Jm

WSý ňff T

fpr

*©5* / " 1v^ f * *L jř

*»ť

i *■

; !*    JI -

.... vp    r.    ..

Obr. 56. Bechyně. Část’ plastické výzdoby »Soudní síně* v zamkn.

C

• Év^¹

jS*.

aNs>

^•J

rvv,.,

55. a 56.). — V jihovýchodním rohu této síně vlaský krb s dosti bohatě členěnou římsou.

Vnější stěny celého zámku byly dříve ozdobeny sgrafittovou rustikou, kteráž dosud na jihovýchodním křídle i příčném traktu t. zv. starého

zámku nejzřetelněji se zachovala.

* V"?-¹

Obr. 57. Bechyně. Komíny na příčném traktu starého zámku.

tis

mm

Obr. 58. Bechyně. Žulový portál před průjezdem vedoucím do starého zámku.

Zajímavé jsou vysoké ozdobné komíny nad příčný trakt vyčnívající (viz obr. 57.). V prvém poschodí jihovýchodního křídla veliká síň hojně freskovými malbami vyzdobená, nyní však spustíá. Poměrně nejzachovalejší jsou malby v hlubokých výklencích okenních. Po stranách na širokých stěnách vý-klenkových jsou tu biblické postavy starozákonní (Samson, Dalila, David a j.), na hořejším segmen-tovitě sklenutém pásu uprostřed medailonek s drobným výjevem, po jeho stranách pak postavy pážat, amoretův a j. držících odznaky a nápisové pásky k dolejším obrazům se vztahující. Úzké ostění nejblíže okna nese slušné malování ornamentální. Viz obr. 59. Východní stěna má 8 takto ozdobených oken; ve zdi západní jsou toliko okna dvě; uprostřed mezi nimi jest veliký krb s namalovanými pilíři a znaky (vyobr. jeho viz u Sedláčka na str. 28., kdež ovšem podpis obrázku jest chybný), a na veliké ploše u jižního rohu namalován jest veliký obraz nepochybně nějaký soudní výjev znázorňující, málo již znatelný; stopy podobných maleb spatřují se také po obou stranách zmíněného krbu (viz ukázku dvou postav z nich u Sedláčka o. c. str. 18.ý.

Průjezd do t. zv. »starého zámku« ozdoben na straně severní pěkným portálem žulovým (2*45 ni šir. a 3'3 m vys.) polokruhově sklenutým a kolkolem střídavě plastickými obdélníky při stranách šikmo

— X

___^J-3    «

■

v

X"í V,

ir

flfc.

v *’ *

-■ ' <■■■■

r %

5

t

; •

6 , S Í

ít x

M

V (řjp

r X

Éfif

fe;

-

...

v.

1

0

►i 2 '3\

íf»** w *

WÁ

------. —-J

■

c - -■ ’

1

í.

m .

HJ

*r:

Ir -

L

*

i

.....r . Mi.

5v-

| i

v-

/

1

!

;

T

-

¥

<

i

i

; '

⁵ !i

i; fii

,

í' ;.

i LY*

i m

1

k

Jli

taft **"

IP .

zz: 25

L»

i

s

í

r i

....'

*PK*58HSálF5S

I

X8

v

fti

Sl ti

55.*

1

n. , I )j

v i Lil

,

m

>v-J

I S

r

IP

li ra

B

m

&,

Hr:-~T-fFr/- sncmi—g

. » $3*.

15¹

í

'4

-a/Ssfcay

BECHYNĚ.

I *■ Ic"

li

•i

r*

' f -. : •;

,ř.

i..>

I

.

ft

JPw JE,

í€vH,

■' .

I

i

Zámek: Freskové malby ve velké síni.

*

sříznutými a růžicemi ozdobený; v hořejších rozích jsou pěkné kartuše znakové (viz obr. 58.). Konec XVI. stol.

1S

#

Sk

'v—

m

• 5

-o,!

w

«

Wímm

4 °

s-J flv

L

■1(5

3; w %.

/ ‘ : *

w

.....

-

l Km

m

r

3

.,r: ‘«ItvV

a

fM .

Wf /

:

i

/>►/

r

ém

*■ \

■

y.

.

iiss

m    . -

O

■ jr    o

'>>; .....

m

V-

ar

r . mt

V

.

u

í

\

Obr. 60. Bechyně. Ukázky kování v zámku.

Tak zv. »nový zámek*, t. j. část’ přistavěná na sklonku stol. XVI. nově na severu k starší a tehdáž přestavěné části jižní, nevykazuje výzdobu tak bohatou jako tato. Sgrafitová rustika, jež vnější stěny její druhdy pokrývala, jest zabílena a toliko místy proráží. Dvouobloukový most kamenný vede ku klenutému průjezdu, nad nímž v průčelí zámeckého stavení pne se věž krytá cibulovitou bání s dvojí lucernou (viz na obr. 38.). V ní zavěšeny jsou hodinové cimbály, z nichž jeden nese nápis: petc mok rootjf | ropttberka anabe rfjijm © haíerjina rojttt burská \ Iubartit ana bEtřrtjnt obe ntno mamrppum fjobtnarpe m rtoroem misstio praskem slit tento nprtbal leííja 1590.; druhý má nápis Schloss bechin A: 1746.

Z vnitřních místností zasluhují úpravou svojí zmínky toliko: 1. malá kaplička v 1. poschodí, z jedné části chodby upravená, v níž nalézá se pěkný obraz »Přátelstva Kristova« v barokním rámci, dále pěkný barokní

53

CSír~

§É

F!

■ d-j

Wf

•Xmrm pe

■m

P/

-/.i

Obr. 61. Bechyně. Ukázky kování v zámku.

krucifix ze slonoviny a několik vypuklých obrázků pěkně ve stříbrném plechu tepaných; a 2. klenutá síň ve 2. posch. s klenbou lunetovou s obdélníkovým plochým středem. Kraje pendentifů ozdobeny jsou štukovým perlovcem; na pendentifů mezi okny znak Rožmberský v kartuši. V lunetách festony ovocné s kariatýd dolů splývající. Na jednom pendentifů figura s rohem hojnosti.

Na různých dveřích zámeckých hojnost’ starobylého úhledného kování renesančního i barokního. Zejména pěkné kusy zachovaly se na dveřích do sklepů, ve zbrojnici a na staré jedné skříni (viz obr. 60. a 61.).

Z bývalé jesuitské residence Opořanské přeneseny sem vykládané dvéře barokní (P51 m šir., 237 m vys.) s pěkně pracovaným kováním (viz obr. 62.).

rrr

jSp^    -¹!

&

bk

i

ák

i

fl, '    _.>

mm mmm

jy

§g£--j

J

a

,

r t2P

W

:<

s m

>

S

c

psgf

♦\ n

Mjf

íi

il

tm

■'

IV>

i

■%

^ÍS

! 1

>

i

ggpifll

&tM

! i

Z

>;

1⁵

i

.

-TžrzZ

í

>

É,*

-

:"■ x

er#ts^7

7

1

«

©

HI

m

:

^-81%

<fe>7

r®.

m

>|

1;ÍM I,.,._ .

J ... i* -v ■JkHj

řd.H* J ;4l!is

.?

■1]

.    7 Í7ítA i\ ’<yí 31:

«"7

N; .V;

f?- 7ái

ť ‘

v • i

;7 íth

®9

KS

<■

ř /

Wm

*Sř

yVi

I

I

,

i

* ■; ■ í?

tSs*⁵

f

%

1

i

m

ij

i

rj$

m

L. i y$, !

ř

■/-

r .ď

jt

!í

,

(i

&

' 1

iipi

9

'

3g-

■ — -A

a£

m

!:j |U|

;

,

m

I

^v >

#2

1‘ňl

■

■

msíMmškii

j    '    *—-

1 lili

- -: X J

M

i

p

fes

II m fj

jft

Velmi pěknou prací keramickou jsou veliká kamna ve zbrojnici. Zeleně polévané kachlíky pokryty jsou jednak vzorem geometrickým (viz obr. 63.), jednak (při okrajích) bohatější výzdobou figurální; tak ozdobeny jsou rohové kachle hlavami lvů, a vlysové kachle andílky nesoucími věnec, uprostřed něhož ověnčená maska.

■■■■■

Jfc

Ve zbrojnici chová se pěkný malý kachliček se znakem Rožmberským, barevnými glasurami provedeným, z rozhraní XVI. a XVII. věku (viz obr. 64.).

Z nábytku a z vnitřní výzdoby uvedeny buďtež tyto vynikající kusy: Židle

' i :v ■

/ v?

Obr. 63. Bechyně. Kachel v zámku.

/;

■J

MM

s mistrně vyřezávaným lenochem renaissančním (viz obr. 65.). Po vnějších okrajích jdou ladně proti sobě se sklánějící listové ornamenty nahoře vespolek spojené vkusnou karyatydou, pod níž nalézá se srdcovitý otvor. S vou-sovitých výběžků karyatydy nad otvorem tímto jdou po obou stranách malé květinové festonky k oběma zmíněným ornamentům krajovým. Okraje srdcovitého otvoru pak ozdobeny jsou pěkně formovanými listy. Renesanční skříň vkusně rozčlánkovaná a

Obr. 64. Bechyně. Kachlíček se znakem Rožmberským v zámku.

výbornými žlutými intarsiemi vyzdobená (obr. 66.). Celá skřínka rozdělena jest v průčelí ve tři vertikální a ve dvě horizontální oddělení vkusnými podvojnými pilířky s pseudojonskými hlavicemi. Dříky pilířků ozdobeny jsou pěknými intarsiemi. Obdélníkové plochy vnitřní oživeny podvojnými arkádkami nahoře římsovím zakončenými.

V    prostředním poli polovice spodní jest jediný větší oblouk s pilíři po stranách na spůsob portálku.

Kasseta (047 m dlouhá, 0‘35 m šir. a 0‘25 m vys.), povlečená zarůžovělou koží, na níž provedeno vyšívání stříbrem ušlechtilého vzoru (obr. 67. a 68.).

■ : M fL

| I ■%

Gobelíny: 1. 453 m šir., 2'80 m vys. Kolkolem obruba 046 m šir. (dole již chybí) vyplněná uprostřed každé strany kartuší s medailonkem, dále pak dekorem květinovým. Ve středním poli figurální výjev. V právo zástup oděnců na koních, v popředí jezdec v antické zbroji, jenž s koně právě sesedl; před ním klečí čtvero žen. Středem z pozadí několik jiných žen sem spěchá. V pravém pozadí dvě ženy k jinému jezdci prosebně se blíží.

V dalekém pozadí v právo za stromovím město. V levo zástup jezdců, před nimiž dvě ženy klečí. XVII. stol.

m.

V    levé partii značně poškozen (Viz obr. 69.)

' ďP%.

A,

..

BSďiiž

&'"7.

Obr. 65. Bechyně, vyřezávaný lenoch židle v zámku.

2. 3'93 m široký 2’51 m vys. Po stranách a dole obruba vyplněná rostlinstvem mezi nímž hojná zvířata (pávi, veverky, papouškové); v obdélníkovém poli hlavním zobrazeno setkání se dvou mužů v objetí si spočívajících ; v právo muž ověnčený, za ním hoch štít nesoucí a za tímto oděnec: v levo za druhou hlavní osobou scény dva průvodcové její. Veškery osoby oděny antickým krojem. V pozadí krajina stromovím porostlá, v níž kostel a jakési stavení. Století XVII. (Výjev tu znázorněný představuje patrně setkání se Jakuba s Esauem).

Malba na skle (0'215 m vys., Ol6m šir.): pestře malovaný znak Rožmberský s nápisem: Peír • rook • moltf • \ • ítopnbsrka; nahoře letopočet 1580 (viz obr. 72).

Několik pěkných broušených a rytých pohárův a sklenic ze XVII. a XVIII. století (sklenice s vyrytými poprsími sv. apoštolů; číše s víkem a nápisem VIVAT KAISER KAROLVS VI. a j.).

Soupis památek umění výtv. Pol. okres Milevský.

s

*•£»£«»» : '•>«£ t

**■?

■

i

.

p|É

. , Ví»ž**.f

v'

ss

O

, , „;-w    ,, ?,.^~ZZ...    'rrfcv™

ŘBiiriL

Obr. 66. Bechyně. Renesanční, skříň v zámku.

li

i

g|

^y -    < ^ ~ -    - mix!...-..

Mi    ji

ťfe tí

p

Má

i

lis:

'

__

**<

kís 22WRJ? P*

\:

^ -

„

té-

ú mi

i*

a**.*: :f :, mr.-...-

2

i.

I

i

*

......

V

Hř *

.

bWOM

wn

:

m

--mMmtí

na

a

: -j:

■

..««

n

-

■

i

0

1

2

ii

:

!

■

.

*1

H

¹

: 4

ii

K|.

WÍS : . ;

1: &

M

i

!

■

IP

r

1

li

*7

i r

i

1*

vm

i

;

I

'Já

■

K

r

4::

nu

á*gž

ife

rsc

píp<

‘cj3

3ž

gj^Si

ap

mm

r rr»g

lÉjŠ

1 řH#¹

:í

Lmjřii:

Obr. 67. Bechyně. Kasseta vyšíváním ozdobená v zámku.

Li

--t

Několik džbánů a baněk polévaných: 1. modře polévaný džbán s cechovním znakem a nápisem TENTO ŽBAN GEST FVNDOWAN1 ZA LOD MAGSTROWSTWI MICHALA PROCHÁZKA A ZA PIMTATÍKA IKNACZA MARSSALA 1734. 2. Široký džbán bíle polévaný s vypuklými odznaky různých řemesel 3. Baňka z r. 1669 s písmeny AK. 4. Džbán cechovní s nápisem:

STARŠÍ TOWARIŠ IAN HIL MLACÍ IANN ŠPAČEK 1646, a j.

a:;

Gotické mosazné misky kostelní okrouhlé: 1. 0'38 m v prům., na dně polovypukle tepaný beránek s korouhvičkou, z jehož prsou do kalichu před ním stojícího se řine krev; kolkolem věnec vyrážených malých křížků, na hořejším okraji řada vyrážených gotických (O³).

Obr. 68. Bechyně. Detail vyšívané kassety.

2. 0‘41 m v prům., na dně vypukle vytepaný sv. Kryštof; kolkolem lístkový ornament, na hořejším obvodu řada pětilistých vrážených růžiček.

Hojně zbraní, z nichž vynikají:

1. ručnice honební z 18. stol: zámek a obložení stříbrné, vypouklým reliefem ozdobené (na zámku lovec se psem, na pažbě výjevy honební

4*

a mythologické). Označeno jménem puškářovým: PAUL POSER. PRAG na hlavni i na kování (viz obr. 70.);

2.    pistol jízdecká z XVIII. stol.: na stříbrném kování vypouklý reliéf: jezdci střílejí k terči. Označeno: P. POSER PRAG.

3.    pistol jí zdecká z XVIII. stol.; na stříbrném kování relief představující scénu z jezdecké bitky. Označeno: IOANN DEPLAN A PRAG (viz obr. 71.).

Hlaveň dělová, bronzová, 2'06m dlouhá, uprostřed Dietrichštejnský znak a jméno puškaře: »MICHEL DOBLER GOS MÍCH 1544.«

■c

EP

Sil*

''“á

"V.

.a *

"• Uč!L:

:£ i

" 'ť 1>

Obr. 69. Bechyně. Gobelín v zámku.

BOZI MUKA kamenná, gotická, v levo u cesty západně podél zámku vzhůru vedoucí: podstavec nízký hranol se sříznutými hranami, na něm krychlový nástavec a hranolový dřík s hranami z části sříznutými, na něm krychle štítkem se Šternberskou hvězdou ozdobená, a pak hranolový nástavec, jehož boky nahoře vybíhají v malé křížky, mezi nimiž stojí kamenný kříž větší, jehož dolejší část jehlancovitě se rozšiřuje a stříšku kapličky tvoří. V bocích hořejšího nástavce obdélníkové prohlubeniny, v nichž novověké sv. obrázky malované. (Vyobr. viz v Ottových Čechách VIII, 91.)

DOMY SOUKROMÉ: Dům zvaný »Burdův« (čís. 11), poblíž kláštera,

přízemní, honosí se dvěma pěknými barokními štíty.

Dům »Paškův< (čís. 21) na náměstí, jednopatrový, vyniká dosti pěkným průčelím barokním.

1

f

- /■ i

P

i

m

t i

!

mis;

silŠ

"

.-iJI

I Is

, ? '■

i

y

" l

m

Obr. 70. Bechyně. Ručnice honebni ve sbírkách zámeckých. (Zhotovil Pavel Poser v Praze.)

í .

ÍV⁷?

r 1

Í.H ťV

íssm

m

JI

&

.ji

&

IFw

n

Obr. 71. Bechyně. Pistol jízdecká ve sbírkách zámeckých. (Zhotovil Jan Deplan v Praze.)

V domě čís. 122. na

lezen zámek pěknýmpro-sekávaným ornamentem ozdobený, a ušlechtile pracovaný klíček renesanční (nyní v Pražském umělecko-průmyslovém museu).

t?

Ve sbírce c. k.

ggk    ,r -

in

;S:: i

30

s .....,

odbor, keram. školy pěkný majolikový džbán, moravské práce z r. 1735.

mm

HŘBITOVNÍ KOSTEL S V. MICHALA,

asg

r.;

1-

Ti

severně od města před hradbami ležící. Zbudován v letech 1667—1670. Půdorys : ellipsovitá loď, k níž na severu přiléhá polokruhový presbytář a jižně zcela symmetrické místo pro kruchtu; po obou stranách presbytáře pěti-hranné přístavky, z nichž jeden za sakristii slouží (viz obr. 73.). V rozích, kde ellipsa lodi v polokruh presbytáře a jižního přístavku přechází, stojí

mocné pilastry, nesoucí mohutnou římsu, jež kolem celé stavby obíhá, jakož i obloukové pásy, jež oddělují loďod zmíněných přístavkův. Nad lodí kopule s lucernou; klenba presbytáře i klenba nad kruchtou rozdělena dvěma pásy do prostřed vítězného oblouku se sbíhajícími ve tři trojúhelníková pole. Loď osvětlena dvěma polokruhovými okny. Tu a tam plastická ozdoba: na římse vítězného oblouku Šternberská hvězda mezi dvěma větévkami, v lodi pod kopulí festony ovocné. Průčelí ozdobeno při hranách z dola nahoru fadou rusti-kovaných kamenů; vchod má po

Obr. 72. Bechyně. Erb Rožmberský na skle malovaný v zámku.

gn

a;

X'

ÉgijP

Obr. 73. Bechyně. Půdorys hřbitovního kostela.

fk

ťA

■ '-,#1

v;

v

i, } -    ----

íepS*

r~í

FH“ |T"~"

cffl

Hří i ř-ř

_    .,*>W

-f

r4í

-f

<£3

jg .

; j

yjpfi    |j» |j|

v£

/*

Šit, rf

\%4j

w dm

Vá

IP

*j -U-w:

g;’

aftz

■:i|ž'4 . ’A

*1.5-1,1

|P*PSw:fc»-~    ■, . -ý

] ..

s§

■4HSUU

sy-i-tc

-*H,»

ggBtfcjagH

Obr. 74. Bechyně. Hřbitovní kostel.

stranách pilíře s korinth. hlavicemi, nahoře římsoví do špice se sbíhající, v němž v kartuši hvězda Šternberská. Nahoře nad průčelím štítový nástavek, jenž po bocích má po nízké hranolové vížce jehlancovitou helmicí kryté. Osmihranná lucernovitá vížka na kopuli, plechem pobitá, obstoupena jest v rozích opěrami dole vydutými (viz obr. 74).

Oltář i kazatelna ve střízlivém baroku, černé, místy mírně zlacené.

Hlavní oltář: Dva a dva sloupy barokně-korinthské, mezi nimiž soška (sv. Jan Kř. a sv. Josef), obstupují z každé strany střed, v němž obraz sv. Michala. Nad sloupy krychle s andílčími hlavicemi, pak bohatě článkovaná římsa. Nad střední částí menší nástavek dvěma menšími sloupky (téhož tvaru jako dolejší) z každé strany obstoupený; uprostřed obraz nejsv. Trojice. Nejvýše v barokovém listoví dvojitý znak, k němuž dva andělé ukazují.

Kazatelna: řečniště obstoupeno šesti sloupky, nad stříškou socha

Spasitele.

POUSTEVNA severozápadně od města nad záhybem říčky Smutné, vystavěná na sklonku stol. XVII. Podlouhlé stavení se zaokrouhlenou částí zadní. Nad přední částí prostý štít, po jehož obou stranách nízké čtyřhranné vížky. Vnitřek rozdělen v místnosti obytné. Skrovná tato stavba jinak ničím nevyniká. Po zrušení poustevny dány oltáře odtud do kostela Sudoměřického.

Bernartice.

Schaller XIV, 144; Sommer X, 44—45; Trajer, Beschreibung 618.

V    okolí asi na třech místech praehistorická pohřebiště. Některá praehistorica v soukromém majetku (4 bronzové náramky a jantarové korály v majetku p. uč. E. Průchy a j.).

CHRÁM SV. MARTINA (Tarní), budova orientovaná, původně gotická; r. 1717 částečně přestavěná.

ip

-w-í ? í-. č-tV-f r

Obr. 75. Bernartice. Nejstarší část kostela.

Presbytář gotický (viz půdorys na obr. 75.): pět stran pravidelného osmiúhelníka a jedno obdélníkové klenbové pole. Klenba křížová, jejíž žebra v části pětistranné sbíhají se ve svorníku podobu růžice majícím (dvě listové řady); v obdélníkovém poli sbíhají se žebra ve svorníku hladkém. Při koncích jsou žebra šikmo sříznuta bez konsol; jen v levém rohu kde stěna presbytáře a vítězného oblouku se stýká, má konsolka podobu hrubé vousaté tváře mužské. Okna v presbytáři čtyři, jež vesměs mají kružby (viz obr. 76); toliko v okně za oltářem, jež zpola jest zazděno, kružba není patrna. Vítězný oblouk ve špici lomený se šikmo sříznutou hranou vnější.

V    právo od presbytáře bývalá sakristie gotická, z níž zbyla toliko zeď východní s úzkým špičatým okénkem; ostatek rozšířen v neforemný přístavek.

Loď baroková o dvou klenbových polích s dvěma pětibokými kaplemi po stranách (jež tvoří jaksi loď křížovou) a dvěma postranními lodfni. Klenba bez žeber, pilíře s jednoduchým římsovím. Okna obdélníková segmentovitě překlenutá.

Oltáře barokové, vesměs malé umělecké ceny. Na hlavním oltáři poměrně nejlepší jest rámec obrazu; zejména oválová část jeho nejhořejší bohatě řezaným listovím obklopená. Z postranních oltářů poměrně nejzdařilejší oltář sv. Františka Xav. s dosti dobrým obrazem umírajícího světce-

Náhrobní kámen (v postranním přístavku v právo od presbytáře) z červeného mramoru z r. 1585, obdélníkový, s českým nápisem. Kolem

čtyř stran nápis got. minuskulí; v hořejší části středního pole kartuše s biblickým nápisem latinskou majuskulí; v části dolejší (kusé) erb.

Zvon 1. 68 cm v prům., 49 cm vys. Kolem hořejší obruby bobkový věnec místy stuhami převinutý. Pod tím nápis:

FRANTZ IOSEPH KUHNER GOSS MÍCH IN DER KLEINEREN HAVPTSTADT PRAG.

Níže guirlandy květin. Na plášti polovypuklina sv. Jana Nep. s nápisem:

IN HONOREM S. IOANNIS NEP. a sv. Michaela (mezi dvěma odlitými listy šalvějovými) s nápisem:

IN HONOREM S. MICHAELIS ARCHANGELI. Zvon 2. 82 cm v prům., 58 cm vys. Tytéž ozdoby a hořejší nápis jako na předešlém: tolika mezi guirlandy visí odlitky mincí rakouských z počátku XIX. stol. Na plášti polovypouklý obraz. P. Marie a nápis:

IN HONOREM B. V. MARICE IMMACUL. CONCEP. Na druhé straně sv. Martin a nápis:

IN HONOREM S. MARTINI EP.

Zvon 3. 47 cm šir., 40 cm vys. Kolem hořejší obruby akanthový vzor,, pak týž nápis zvonaře jako na předešlých, pod ním barokní vzor. Na plášti sv. Linhart s nápisem:

...rV '

mm

mt\

SPvlí

Étlái

Obr. 76. Bernartice. Kružba v okně jižním.

IN HONOREM S. LEONHARDI.

FARA, jednopatrové stavení, bývalá residence jesuitská; fagada prostá; toliko vchod bohatším římsovím ozdoben. Na faře chová se sko-blená rytina Uctívání sv. Kříže 95 cm šir., 148 cm vys. s podpisy: »Berg-miller inv. Ioan. Holzer delin. Gottlieb Heiss sculp. et excud. Aug. Vindel.*

TVRZIŠTÉ (viz Sedláček, Hrady a zámky VII, 45) u rybníka řečeného »zámecký«.

U města dva nízké křížky kamenné (popis a vyobr. podal H. Máchal ve »Zlaté Praze« 1885, 163 a 175; viz i »Ottňv Slovník Na-učný« III, 18 a obr. č. 2. na přilož, tabulce).

Bezinky (u Rataj).

Žárové mohyly, jež r. 1897 prozkoumal J. Hraše (viz Pam. arch. XVIII. 119—120).

Borovany.

Schaller XIV, 145, Sommer X, 45, Jos. Hejna, Kostelíček sv. Rosalie

v Borovanech.

Poblíž kostelíka skupina mohyl dosud neprozkoumaných. Bývaly tu tři tvrze, o nichž viz Sedláček, Hrady VII, 45—46.

KAPLE SV. ROSALIE r. 1682 zbudovaná a 1719 rozšířená. Nízká obdélníková loď plochým stropem krytá, k níž původní kaple jako apsida rovněž plochým stropem krytá přiléhá. Kryt šindelový, nad presby-táříkem barokní lucernová vížka plechem pobitá, nesoucí na hrotu monogram I H S.

Soška sv. Rosalie ze dřeva hrubě řezaná; přes to tvář i vržení širokého pláště obstojně podáno.

t*

Bráník (u Kučeře).

Rozsáhlé pohřebiště v lese na břehu Vltavském, dosud neprozkoumané. Některé z mohyl (počtem přes 100) měří až 25 m v průměru.

if

Březí.

Sedláček, o. c. XI, 79.

1 VRZ již 1549 pustá, po níž nyní ; žádné památky není.

Březnice.

Obr. 77. Březnice. Půdorys dvou klenutých síní ve tvrzi.

Sedláček, o. c. VII. 52 (s plánem a vyobr.);

Fr. Wildmann v Methodu XIX, 31.

Na tak zv. »Zahrádkovém políčku« pohanské pohřebiště.

TVRZ podoby nepravidelného pětihranu, příkopy obklopená, jejíž zdi opatřeny v rozích baštami. Původní obydlí pánů tvrze proměněno v sýpku.

V dobách pozdějších byla tvrz patrně k severovýchodu rozšířena, a na prostoře nově připojené vystavěny některé budovy, pro něž ve staré tvrzi místa nebylo. A z těchto staveb, zdá se, bylo stavení na severovýchod poblíž staré tvrze ležící, zámeckou kaplí, jelikož zachovala se v něm místnost překlenutá zajímavou diamantovou klenbou, jejíž hrany v mírných křivkách jsou prohnuty, a pak místnost větší opatřená p lunetovou klenbou bez žeber; viz půdorys na obr. 77.

Ze starší kamenické výzdoby tvrze zachoval se toliko kus žulového gotického pažení (viz obr. 78.).

Obr. 78. Březnice. Profil gotického pažení.

Pěkná jest renesanční rytá železná lišta na dveřích

špýcharu.

Březovec.

Mohyly z doby hallstattské. Viz v Památkách archaeologických XVIII, 117 — 119.

Černice.

LOVECKÁ ZÁMEK (zbudovaný r. 1766), jednopatrové stavení zajímavého půdorysu: ze šestiúhelníkové části střední vybíhají tři obdélníková křídla (viz obr.

79. ). Střední šestiúhelníková čásť o patro zvýšena. Fagada střízlivá. Uvnitř pěkná rokoková kamna

3'20 ni vys. (viz obr.

80. ). Z nářadí zde chovaného zasluhuje zmínky vkusný barokní tác pro psací náčiní s tisového dřeva mosazem a cínem vykládaný (viz obr. 81.)..

Červená.

Obr. 79. Černice. Půdorys loveckého zámku.

Jos. Branišv »Methodu« XXI, 6 (s půdorysem).

KOSTEL SV. BARTOLOMĚJE, prostá románská stavba orientovaná s presbytářem pravoúhelným.

Presbytář 4‘65 m sir., 'tolikéž dl. a 6’07 ni vys. má románskou klenbu křížovou s plochými širokými žebry 2 66 m nad podlahou jednoduchou římsou počínajícími.

Ve východní zdi kruhové okno 0‘77 m šir., vyplněné kamennou mříží s kruhovým středem, z něhož šestero kamenných paprsků k obvodu se rozbíhá (viz obr. 82.).

Vítězný oblouk polokruhově sklenutý je na vnitřních postranních kolmých stěnách (1’52 m širokých) u výši 2’16m ozdoben románskou římsou, v jejímž žlábku jest řada polovypuklých polokoulí; římsa ta táhne se pak ještě 0'34 m dále po kratší straně pilíře obrácené k presbytáři (viz obr. 83.).

Sanktuarium kamenné v severní zdi, 0'97 m šir., 1‘28 m vys. 2’05 m nad podlahou s římsovou obrubou nahoře polokruhovou; nejvýše rovno-stranný křížek s trojúhelníkovými výstupky na ramenou (viz obr. 84.).

Z původních oken zachovalo se pouze románské okénko na hudební kruchtě; jinak jsou všechna ostatní v široká segmentovitě překlenutá okna přeměněna.

Zevnější i vnitřní úprava moderní.

Nad síncem velmi pěkně kutý kříž ze XVII. stol.

Na nevzhledné zvonici (opodál stojící) zvony:

1. 0805 m prům., 0'65 m vys.: kolem hořejšího okraje znakové kartuše držené z každé strany poprsím mužským a ženským v rostlinný dekor vybíhajícím; pod tím souvislý věnec akanthových listů špicí dolů obrácených. Na plášti Kristus P. na kříži, pod nímž P. Maria a sv. Jan. Kolem dolejšího okraje věnec svislých lístků.

Na zadní straně znak Eggenberský a v oválovém věnci obdélníkový rámec s nápisem:

ji

■r-

•S

.7

ig

í\ ví

& £Ě

m,

7 v li

11;:

'my.:

;§y

P.

TSĚj' ^y{V~ ■ ■ 4 -v-

j?ý|

S/7 '/---i

fel

T' ■ i

Obr. 80. Černice. Rokoková kamna.

LETHA 1637 SLYTY GEST KE CZTI A SLAWIE PANA BOHA BLAHOSLAWENE PANNY MARYE

.7

iítí

K ZADVSSY S. BARTHOLOMIEGE NA CZER-WENEG. SKRZ OBSTARANÍ PRZEDNIHO KOSTELNÍKA IANA KAZYMAVRA PODDANÉHO G. M. K. Z EGKENBERCKV OD STANISLAWA FRYCZE ZWONARZE W MIESTIE RAVDNICZY.

e,

«•

s>

ři    Jt¹

IF

■v'

'iP

Obr. 81. Černice. Vykládaný tácek.

2. 0 825 m průrn., 0'635 m vys.: při hořejším okraji pás, v němž motiv: pelikán prsa svá rozdírající, jehož rozestřené peruti v dekor rostlinný se rozvíjejí; pod tím prohnutě visící festony s velikým květem slunečnicovým uprostřed. Na plášti v barokní kartuši polovypuklý obraz sv. rodiny:

sv. Josef a Panna Maria vedou malého Ježíška za ruce, dále znak zvonaře v kruhovém rámci s nápisem:

WEIS. ANNO 1839.

a konečně relief sv. Barbory na barokním E podstavci stojící.

k WM

-r' '-■1

.'-Jm

l!i%

Kli

Il"

ďíi

i.

ll

Dobronice.

Obr. 82. Červená. Okno v presbytáři.

Schaller XIV, 144; Sommer X, 45; Trajer 631 až 632; Jos. Hejna, Paměti statků: Opařanského, Podbořského, Dobronického a Stáleckého 186—204; Sedláček, Hrady a zámky VII 36 — 44; Týž, Místopisný slov. 141—142; F. J. Lehner v Methodu XVI. str. 66 (s půdorysem).

Mohyla u hájovny poblíž silnice. O jiných blízkých mohylách viz Hraše v Pam. 1871—3 str. 139.

KOSTELÍK PANNY MARIE (viz obr. 85.), nyní filiální, r. 1350

jako farní připomínaný. Stavba orientovaná (viz půdorys na obr. 86.).

ÉSlIli 1

f,

fit

u(?

Wgl

3£

Obr. 83. Červená. Románská římsa.

Čtvercový presbytář má ve zdi východní a jižní po jednom okénku s kružbou dvojnosou. Klenba hráňová. Výška klenby od země 5'49 m. Vítězný oblouk do špice sklenutý. Loď obdélníková s dřevěným stropem úzkými trámci ve čtverce rozdělenými. Na straně jižní 3 do špice sklenutá okna, z nichž dvě kružbami dvoj-nosými jsou ozdobena, kdežto okno na kůr vedoucí jest bez kružby. Na téže straně nízký portálek gotický s jednoduše profilovaným ostěním (viz obr. 87.), do špice sklenutý, 2 02 m vys., 1'30 vt šir. Ve zdi západní (průčelní) nízký polokruhově sklenutý neprofilovaný vchod a nad ním do špice sklenuté okénko bez kružby; obé neslohové, původu novějšího. Kruchta dřevěná spočívající uprostřed na dvou dřevěných sloupích prostě řezaných: osmistěnný hranol nahoře šikmo sříznutý nad tím osmihranný prsténec, z něhož vystupuje válec dole vydutý a nahoře šestihranným prsténcem spjatý; nejhořeji místo hlavice zase šestiboký hranol. Střecha vysoká žlábky krytá s vížkou dřevěnou.

Hlavní oltář v pozdním baroku: dva celé sloupy a dva polosloupy korinthské s vydutým stvolem nesou kládí s kusým" šikmým římsovím. Po

.4.

** r*-

, !,

4-

á

M

V.-

*■

Obr. 84. Červená. Sanktuarium.

stranách řezané listoví. Kolem středu obdélníkový rámec nahoře segmentovitě uzavřený. Nad ním dva andílkové drží korunu. Pod ko- • runou ve výklenku rámcem tvořeném 1'48 m vys. socha P. Marie s Ježíškem. (viz obr. 88.). Oltář a zejména tato socha jsou zdařilé práce z konce XVII. století. |

MPn

r MM

wfsmm

mm

Obr.|,85. Dobronice. Kostelík P. Marie.

Při zdech, jimiž vítězný oblouk v loď se šíří, po jednom oltáři ku z každé strany v střízlivém baroku, velmi slabého provedení s obrázky na

gtm y    .0

II

Obr. 86. Dobro.iice. Půdorys kostela.

plátně neveliké ceny. Z r. 1678 a 1682. Na oltáři v levo stojícím malá soška P. Marie neuměle řezaná s letopočtem 1635.

Obr. 87. Dobro-nice. Profil pažení portálu.

Při zdech v lodi po jednom větším oltáři z každé strany v jednoduchém baroku s dvěma kanellovanými sloupy korinthskými po stranách s jednoduchým kládím nahoře a šikmými kusými římskami. Jako obrazy oltářní visí na nich veliké skoblené rytiny Heissovy: Poprsí P. Marie dle malby Benedetta Lutti-ho á a Poprsí p. Ježíše dle malby I. G Berkmillera.

Na severní stěně pěkně řezaný barokní rámec roz-vilinový (2’3 rn vys., 0‘78 m šir.), do něhož zasazena r. 1701 zhotovená kopie v Tovačově chovaného obrazu Spasitele z Jerusaléma přinešeného.

HRAD (popis, vyobrazení i půdorys viz u Sedláčka o. c. na str. 36—48), zbudovaný asi v pol. XV. stol. na místě bývalé tvrze; r. 1773 opuštěn a 1790 rozmetán. Zachovalo se z něho dosud ještě jen zdivo mohutné okrouhlé věže, dále první brána, čtyřhranná klenutá komnata, několik kleneb, několik gotických jednoduše profilovaných ostění a krákorců a p. (viz obr. 89.).

Dražíce.

i:-

•i

Nedaleko eliptická mohyla 21 a 30 kroků v prům.; 200 kroků odtud 8—12 velice zploštělých mohyl. Richlý, Mitth. d. C-C. XIX, 1893, str. 142.

O bývalé tvrzi viz Sedláček o. c. VII, 57.

Nynější ZÁMEČEK jest

prosté jednopatrové stavení beze všelikých ozdob a památ-ností. Přímo k zámečku přistavěna kaple sv. Mikuláše 10 tn dlouhá a 6.65 m šir., plochým rákosovým stropem krytá, nic pozoruhodného nevykazující.

Hánov.

J. Hejna, Paměti statků Opařan-ského atd. str. 141.

Západně nad dědinou v lese »Čabelkách« kamenná mohyla, v níž nalezena cista (viz J. K.

Hraše v Pam. arch. XVII, 70svyobr. cisty; Český Lid II, 711—713 a j.)

Na stráni severovýchodně od Hánova hojné střepy a popel, jež nasvědčují dávnověkému osídlení.

ií§

rř7tírrf

Obr. 88. Dobronice. Socha P. Marie.

Obr. 89. Dobronice. Zříceniny hradu.

Hemery.

O zajímavých mohylách zdejších viz ve stati »Bechyně« na stránce 2.

Hodonice.

Střepy hliněné a tuhové s popelem a uhlím, místy i s černou zemí smíšené jež poukazují k osídlení středověkému. — Západně od Hodonic kruhová mohyla

jpa

ÉI

■Aa

W:-

> ,:ys&

:m!Ě

■ ".....;v

'ů

v-

fm

'■i

Él

||g

*&*>

wm

IfeíS

■:V;-

35

$4 i

-j

ž&ío

á'“<;

I •?!

mající v průměru asi 10 kroků. Jindř. Richlý v Mitth. d. C. C XIX, 1893, str. 142.

gl

hk

Hodušín.

tm

IH

mm

Obr. 90. Hodušin. Půdorys chrámu.

Schal ler o. c. XIV, 149; S o naměř o. c. X, 55; Trajer, o. c. 623; »Hodušín« v »Českém

Jihu* r. 1880. č. 43.

Západně nad osadou při cestě do Sepekov, kde slově »ve vosečinách«, na hřebenu hory »Chlumu« rozlehlé praehistorické pohřebiště. Dosud patrno asi

60 mohyl, jež měří okolo 14 m v průměru, a 2—3 m na výš. Jedna z nich nade všechny vyniká, majíc c. 6 m výšky a c. 30 m v průměru. Některé z nich neopatrným zkoumáním porušeny.

■<j

mĚfř.

••

-- ■ *<    'r bC i

Kfcfcí*¹*.

:#

■S

:r

t‘.

“it -i

..

v.

II

ti

w

SR St*ž

lili

TOlm,

v, • a

»i

yp

I "

Ji II

c-:;:

rm

flS

ls

His

Obr. 91. Hodusín. Portál západní.

KOSTEL SV. VACLAVA, farní, již r. 1343 připomínaný, orientovaná budova z lomového kamene, rannou gotikou ve XIII. stol. zbudovaná. R. 1832 vyhořela. Poslední úprava z r. 1889.

Věž čtyřboká r. 1804 přistavěná, při jižní stěně lodi, úplně bezvýznamná. Přízemní kobkou přístup k jižnímu portálu kostela.

Soupis památek umění výtv. Pol. okres Milevský.

Loď mírně obdélníková, původně plochým dřevěným stropem krytáv jenž po požáru r. 1832 nahražen nynější valenou cihlovou klenbou, rozdělenou na tři travé, opřenou o pasy, jež spočívají na hranolových pilířích k bokům zdí přistavěných (viz půdorys na obr. 90.).

Triumfální oblouk lomené

........[°

Z 3    4    5    6    7    8    9<im.

klenutý; hrany ploše sříznuty.

Obr. 92. Hodusín. Profil západního vchodu.

Vchody dva: v západním průčelí a v jižním boku z podvěží. Oba jsou bohatě profilovaným žulovým ostěním obloženy a obloukem v mírný hrot zlomeným překlenuty. Vchod západní (obr. 91.), l'45m šir. a 2’90m vys., obložen jest dvojnásobným, stejně profilovaným rámcem. Profil rámce: třikrát lomený plášt jeho zdobí na dvou hranách hruškový profil, na hraně prostřední pak válec, jenž jest ve výši 1'37 m ozdoben kalichovitým výstupkem na způsob hlavice; mezi tím dva polokruhové a dva čtvrtkruhové žlábky (obr. 92.); vše to na hranolovém soklu, oblounem a žlábkem^na svrchní hraně římsovaném.

Jižní portál 1‘22 m široký, obložen toliko jedním rámcem profilace souhlasné (obr. 93.).

Okna v lodi mají úpravu novodobou. Toliko v jižní stěně zachovalo se okénko původní, zakryté přistavěnou věží; jest 024 m šir., štíhlé, půl-

"!;!n

iiij

ii

030-

CPi p|

■j—w

[—zo-

ji- 013 -j-

-025

i.

‘'•saď

Obr. 93.—95. Hodusín. Profil jižního portálu, profil Žebra, konsola žebra.

kruhem překlenuté, vnitř i zevně špaletované (špaleta vnitřní nyní zazděna)' a hladce tesanými kvádry obložené.

Presbytář, pěti stranami osmiúhelníka nastavený obdélník, kamenem zaklenutý do žeber.

Žebra (profil ob. 94.) 020 m široká, vystupují na 0'26 m z klenby;, sbíhají se ve dvou svornících okrouhlých; svorník nad oltářem ozdoben jest vytesanou pětilistou růžicí.*)

*) Až do r. 1291 byl Hodusín majetkem Vítkovicův, již patrně kostel zdejší

založili.

Konsoly žeber z vápence a žuly tesané: pět z nich má podobu lidských hlav, nesoucích okrouhlou krycí desku (obr. 95.); válcová hlavice při triumfálním oblouku po epištolní straně ozdobena třemi lžicovitými lístky (viz obr. 96.). Všecky tyto hlavice byly původně podepřeny válcovitými sloupky. Konsoly prostřední, z nichž trojí žebro vyrůstá, jsou je-hlancové, na hranách panelované (viz obr. 97.); žebra pak — zprvu jediný hranol — dělí se teprve 042 m nad konsolou.

Zevně podepřena jest klenba opěráky (vyjímajíc severní stěnu, kde budova opřena sakristií), bez ústupků, 0 90 m², ozdobenými trnožem 1‘70 m vys., šikmou deskou žulovou přikrytým.

l|l‘Ť

•i;U

- -tV I

_lw

■ i'.

!■

ii

i;

■i

i’

I¹?

■i!

li

ř-

1:

liií

■ii

!:

■H

l|i -\V

i!

MM

|;h

\\\'

"5

Obr. 96. a 97. Hodušín. Konsoly žeber.

jsou zevně bohatým pro-

Okna — čtyři, v bocích osmiúhelníka filováním orámcována. Měří 078 m na šíř, 3'70 ni na výš; zda původně měla kružbu, nelze konstatovati (ač tomu nepochybně tak bylo). Profilování, jež vykazuje tvary příbuzné gotickým tvarům na oknech v klášteře Milevském, sestává ze dvou hruškovitých prutů, dvou žlábků a jedné ploché hrany. Prut oknu bližší přerušen římskou opět hruškového profilu. Hrot, v nějž záklenka zlomena, jest velmi mírný.

Původní nábytek chrámový požárem zničen; nynější jest dílem moderní, dílem z Milevska a ze Strahova sem přenešený. Zmínky zasluhují:

Obraz na plátně 072 m široký, 2'50 m vys. »Pieta«: Sv. Jan a P. Maria sedíce drží mrtvého Krista; nad nimi andělé se vznášejí. Cenná práce z poč. XVIII. stol, opravováním značně porušená.

Kopie Sepekovského obrazu na plátně z konce XVII. stol., velmi dobrá (l OQ/1’72 m).

5*

Slušné barokové sochy T20 m vys. (sv. Barbora, sv. Florian, sv. Vavřinec a sv. Apolena) na oltáři; z druhé pol. min. stol.

Kalich, zlacené stříbro, 022 m vys., sličné formy, ozdobený poněkud hrubě provedeným tepáním (ovoce, květy v páskové ornamentaci. Značky: Malostranský znak s letopočtem 1735 a Uď Na okraji nohy: »S. Vito in Cheyn obtulit Pater Adolphus Schdnegg,

Can: Reg: et Provisor Sionensis.«

Zvon 1. požárem zničený, nyní přelitý, měl nápis: »Milonis Abbatis Strahoviensis, ecclesiae Hodussinensis patroni impendiis campana haec refusa est anno Domini CIDDCCCV1I Prage Bohemorum per Georgium Maier. Georg Maier goss mich in Prag auf der Kleinseite A. 1807.« Relief sv. Václava, barokní, O'12 m vys. odlit dle zvonu starého.

Zvon 2. průměr 045 výška 036 m. Při koruně rokokový ornament, pod ním nápis:

GEORG MEIER GOSS MÍCH IN PRAG ÁVF DER KLEINSEITHE

A. 1807.

Na plášti hrubě modelované reliefy sv. Václava a Vojtěcha. Dole^: MILO ABBAS STRAHOVIENSIS REFVSAM VOLVIT. ANNO REPARAT7E;:

: SALVTIS CIO • IDCCC • VII • PER • ME • GEORG • MAIER.

Holešice.

Sedláček o. c. XI. 70—72 (půdorys a vyobraz.); Frant. Tyl, Paměti Zvíkovské

(passim).

Na »Žikovci« ostrohu to vrchu »Žikova«, obemknutém Vltavou a potokem, rozsáhlé hradiště mohutným válem z nasypaného kamení opevněné. Na sever, kde ostroh souvisí s vrcholem hory, zbytky širokého průkopu a dvojitého válu.

Severně při dvorci zříceniny TVRZE mohutným, dosud dobře zachovaným válem a příkopem v okruhu opevněné. Zdivo silné z lomového kamene hlinitou maltou spojované. Ve dvorci některé budovy zachovaly stopy renesanční výstavnosti (zbytky štítů, rustikování); v severovýchodním rohu zahradní zdi zbytek polokruhové bašty.

TVRZISTE, skrovné rozlohy, okrouhlým příkopem a obklopené.

Jižně před vjezdem do dvorce, kde nyní cihelna, druhé, starší

válem hliněným

Hradiště viz Skalice.

Hvožďany.

V místě zvaném »na Hrobech* mohyly se zbytky spálených kostí. J. Richlý v Mitth. d. C-C. XIX 1893, str. 141.

Chotěřina (Kotejřina).

Sedláček, o c. XI. 79; Tyl o. c. 119 et passim. TVRZ zdejší zanikla beze stopy.

Chýžka Malá.

Schaller XIV., 150. — Sommer X., 58. — Trajer, Beschr. 625. — Sedláček,

Míst. sl. 346 b.

FARNÍ KOSTEL SV. PROKOPA, již 1365 farní, orientovaná stavba původně románská, později v některých částech sgotisovaná a posléze barokně upravena.

Presbytář apsidovitý, zbytek původní stavby románské, konchou sklenutý, 7''05 cm v průměru, 7⁻85 m vys.; síla zdí 125—VASm. Uprostřed apsidy románské okno, jež pouze z kaple Nejsv. Trojice čili ze sakristie jest viditelno, kdežto z kostela jest zazděno. Nalézá se 2¹24 m nad zemí, ostění jeho šikmo dovnitř se zúžuje, takže vnější rozměry okna jsou: 2T5 m vys. a 085 m šir., kdežto rozměry vnitřní: l'54wvys. a 0T9 m šir. Hloubka okna obnáší 068 m¹). Kolem vnitřního otvoru táhne se úzký kamenný pás. Kromě zdivá, klenby a polozazděného okna nic z románské stavby se nezachovalo.

Vítězný oblouk do špice sklenutý, 532 m šir., síla zdivá 1¹17 m.

Loď 15'75 m dlouhá; každá podélná zeď její rozčlánkována uprostřed a v rozích mohutnými pilíři přístěnnými, z několika pilastrů složenými, z nichž některé jednoduchou vkusnou barokní hlavicí jsou ozdobeny. Svrchu spočívá mohutná římsa. S pilíře na pilíř klene se oblouk. Prostřední pilíře spojeny dvěma klenbovými pásy na přič přes prostoru se pnoucími. S nárožních pilířů jde po jednom pásu. Mezi pásy plackovité klenby. Loď osvětlena čtyřmi (dvěma po každé straně) obdélníkovými okny, nízkým segmentem překlenutými. V jižní zdi lodi nízký postranní portál gotický s jednoduchou profilací (žlábek uprostřed), 2T0 m vys., 099 m šir.

Oltář hlavní (z r. 1769) a kazatelna (z r. 1778) barokní; práce slabá.

Barokní vásovitý podstavec dřevěný (1T4 m vysoký) pod křtitelnicí.

Křtitelnice cínová, nízká, mísovitá, bez ozdob; na vrcholu cínová koule s vyrytým nápisem:

SAND PROCOPIUS 1692

a na kouli dosti pěkně modelovaná a litá (nyní však valně porouchaná) soška sv. Prokopa 22 cm vys.

Dřevěná náhrobní deska (38 cm šir., 65 cm vys.) na vnitřní stěně vítězného oblouku. Znak a dole kartuše s německým nápisem k Theodoru Leopoldu z Ohrenheimbů (f 18. čna 1743) se vztahujícím. Obstojná práce.

KAPLE NEJSVĚTĚJŠÍ TROJICE, NYNĚJŠÍ SAKRISTIE, k románské apsidě r. 1610 od Jindřicha Doudlebského z Doudleb přistavěná. Sloh pseudogotický. Pět stran osmiúhelníka, v jehož rozích z prostých říms vyrůstají klenbové hrany bez žeber, jež nepravidelnou klenbu síťovou tvoří. Okna úzká, nahoře oble sklenutá na spůsob románských. V okně jižním do skla vpálený barevný erb (0T6m v prům.) s kruhopisem:

GINDRZICH DAVDLEBSKY Z DAVDLEB • LETHA 1610

(viz obr. 98.).

iUL

mí

m,

Tf >!/

wZ

* i m --asi-

ři

SV

5#

pH

mMm

Obr. 98. Chýžka Malá. Erb do skla vpálený.

V koutě mezi sakristií a apsidou nizounká jednopatrová věž šindelovou mansardovou střechou krytá.

Zvon 1. 83 cm šir., 60 cm vys. Na plášti (strana severní) Ukřižovaný (corpus o sobě litý a pak na zvon připájený), v levo sv. Sigmund, v právo sv. Václav (krásně modelovaný, postava i s praporcem 26 cm vys.) Kolem hořejšího okraje pás 7 cm šir., obsahující maskové karyatydy v rostlinné rozviliny vybíhající. Na druhé (k jihu obrácené) straně obdélníková kartuše s jednoduchým římsovým orámováním. V ní nápis:

VOX MEA VOX VÍTE VOS VOCO AD SACHA VENITE THOMAS JAROSCH BRVNENSIS AVXILIO Dl VIN O ME FVDIT MDLIIII

Zvon 2. 61 cm šir., 48 cm vys. U hořejšího kraje 10 cm široký ornament složený z akantového listu barokně stylisovaného, jenž po stranách vybíhá v barokní římsky, na nichž sedí andílkové držící v náručí květy. Na plášti dvě ozbrojené postavy ve starořímském odění²), v levici mučednickou korunu držící. Pod nimi nápis:

FVDIT ME IOSEPHVS LISSIAK PRAGAE 1766.

Při dolejší obrubě obláčky, v nichž andílčí hlavinky. Na druhé straně pláště sv. Vít.

Jednota.

Schaller o. c. 149.

Pod nynějším dvorcem těsně při silnici do Milevska vedoucí, kdež »na zámku² říkají, zbytky bývalé tvrze.

Jenšovice.

ZÁMEČEK na hřebenu horském, původně renesanční budova z počátku XVII. stol. umělecky nevýznamná.

Při cestě do Milevska pěkná žulová soška P. Marie Svatohorské, as 1 m vys., na štíhlém oblém sloupci s hranolovým podstavcem (asi 4 m výsokým). Na podstavci nečitelný nápis a letopočet 1735.

Klokočov.

Sedláček o. c. VII., 210.

1 VRZ zdejší byla ještě r. 1572 ve stavu dobrém, potom však za několik málo let na samém sklonku stol. XVI. klesla v rumy.

Klučenice.

Na severozápad v lese, jenž slově »na hrobcích² (pare. 609.), rozsáhlé sídliště a pohřebiště. Dvě z mohyl dosud zachovány (měří 7'00 m v průměru). Mezi přehojnými střepinami a popelem nalezeny tu skleněný korál (žlutý, duhovaný), úlomek bronzového srpu (obé v zemském museu). Některé předměty odtud uloženy v museu Plzeňském.

KOSTEL SV. JANA KŘT. A ANTONÍNA POUSTEVNÍKA (farní), úhledná baroková orientovaná budova r. 1723 na místě starého, již r. 1352 připomínaného kostelíka postavená.

V západním průčelí věž (čtyřboký hranol) zevně na dvě poschodí římsami, jež jsou při rozích hladkými pilastry podepřeny, rozdělená, bání a lucernou krytá. Přízemní kobkou, 2'50 m šir., 3'80 m dl., a sploštělou bání překlenutou upraven vchod do kostela, nad ní pak empora.

Loď obdélná — nároží jsou oble otupena — 915 m šir., 14’15 m dl., překlenuta valené u výši 9 00 m. Klenba opřena o široké pásy, z nichž na přič tři, podél dva jsou přepjaty a na vzájem se křižují. Pásy podepřeny

jsou uvnitř hladkými pilastry se štukovými různě modelovanými hlavicemi (ovocný a listový motiv s okřídlenou hlavičkou uprostřed, viz obr. 99.).

Kněžiště (5-75 šir., 5'00 m dl., 8‘80 m ji vys.) rovněž valené zaklenuto : v koutech za-

v -

■ 'EE

it

mm

t:

........

PÍ

im.

O.

!€si ‘jL

J- 4ř '^-v

/A*    7- £$$

TZ7*ZH

ní/-*'

ř. jp..

okrouhlených stojí pilastry, podobné pila-strům v lodi, z nichž vyrůstají kosmo se křižující pásy klenbové. Od lodi je dělí vítězný oblouk půlkruhem překlenutý, 8'10;« vysoký, nezdobený.

Okna v lodi po dvou, v presbytáři po jednom na každém boku, jsou obdélníková (svrchu je přepíná segment); klenba tvoří nad každým výseč.

Sakristie za hlavním oltářem, 355 m šir., 3 75 7n dl., 4'00 vi vys.,

Obr. 99. Klučenice. Hlavice pilastru.

stejně jako presbytář překlenutá.

Pozadí hlavního oltáře tvoří krásný Brandlův obraz na plátně 3'00 m vys., 1‘90 m šir.) »Sv. Jan Křtitel a sv. Antonín opat« *) v profilovaném rámci dvěma anděly neseném, nad nímž řezbou ve dřevě upraven baldachýn v bohatých záhybech s napodobené stříšky splývající. Nad brankami po bocích oltáře 1‘80 m vysoké sochy bl. Anežky české a svátého Augustina.

Na pobočních oltářích slušné obrazy na plátně: »sv. rodina* a »sv. patronové čeští« orámované architektonicky upravenou strukturou.

*) Viz F r. Beneš ve »Světozoru« 1867, str. 147, čís. 72.

Po bocích obrazů slušné sochy. Komposice všech tří oltářů jest vkusná, provedení však hrubé a tvrdé.

Šest svícnů barokových na hlavním oltáři, ušlechtile ze dřeva řezaných a zlacených, 074 m vys.: na trojboké prohýbané noze štíhlý stvol hojně a ozdobně římsovaný, na němž uprostřed nasazeny jsou tři dětské hlavinky (obr. 100.).

Tamtéž pár stojanových re-1 i k v i á ř ů 0 90 m vys.: prolamovaný, ze dřeva řezaný a zlacený rámec obkličuje ostatkovou zasklenou schránku ; pod ním štítová okrasa s namalovanou kyticí (napodobená malba na porculánu).

Monstrance (obr. 101.) 0'38/z/ vys. (s křížkem později přidaným), mosazná, z části zlacená, z části stříbřená, noha oválová ze čtyř výsečí, sličným barokovým tepáním ozdobených, složená; stvol oblý, uprostřed profilovaným šestibokým ořechem přerušený, pokrytý nahoře vytepanými šupinovými lístky, nese sluncovou schránku, obklíčenou oválným prolamovaným a tepaným okolkem (listy a propletavé větvoví). Zadní stěna schránky okrášlena podobným vyrytým ornamentem. Bez značek. Z počátku XVIII. stol.

Kalich 0235 m vys., ze zlaceného stříbra, jemně tepaný: na noze i číši hojný květinový dekor, prázdné štítky a dětské tváře; na ciselovaném ořechu tři páry líbajících se andílčích hlav. Na obrubě nohy puncováno: P. M. 1714. (Obr. 102.)

Kaditelnice bronzová, 0T5m v prům., probíjená, ze XVII. stol.; místo uch pro řetízky hrubě styli-sované okřídlené hlavy. Loďka na

ií

sil

Obr. 100. Klučenice. Svícen barokní (0'74 m vys ).

kadidlo, barokní, ze stříbřené mosazi slušně tepaná; místo stvolu deltín. Výška 0'17 m.

Věčná lampa cínová: baňka 023 m v průměru, profilovaná, se třemi kariatydovými uchy pro řetězce (hlavy mouřenínů).

V sakristii slušná dubová, jalovcem vykládaná skříň na paramenty jakož i podobná zpovědnice.

Na skříni dva modely soch 024 m vys.: sv. Barbory a sv. Apolleny.

in*

Vše z poč. XVIII. stol.

Na dveřích pod věží pěkný kruh renesanční ze

XVII. stol., 015 ni v průměru, profilovaný; na něm nanýtovaná podoba tváře do plechu vsekaná.

Kování dveří ozdobeno

slušně vytepaným barokovým listovím.

/rs-*

Zvony: 1. 092 m průměr i výška, bohatě a vkusně ozdobený. Při koruně obíhá vlys 7 cm široký, skládaný z renesančních větvic, z nichž vyrůstají polopostavy muže a ženy proti sobě obrácené a štítek držící (obr. 103.). Na plášti na obdélníkové, lištnou orámované desce nápis:

máĚM,

■é

Obr. 101. Klučenice. Monstrance (0.38 m vys.).

Bryccivs Pragensis o Av-xilio Divino fecit o Mé ANNO 1554 o LAVS DEO. *) Po každé straně nápisu je podobiznová medaile; pod nápisem obraz Ukřižovaného. Na protější straně pláště opět orámovaná legenda: NON NOBIS DOMINE NON | NOBIS SED NO | MINI TVO DA GLORIAM nad tím ornament v hořejším vlysu se opakující a četné otisky medailií. Při okraji otisk pamětní mince, na aversu podobizna a opis: GILBERTI LONGOLII HVM. ART. ET MEDICÍNA: DOCT., na reversu poprsí Ferdinandovo s letopočtem 1550.

*) Slova dělena jsou kruhem, v němž na'ézá se štítek s podobou zvonu; nad štítkem písmena: B Z.

S}

Ohr. 103. Klučenice. Část’ ozdobného vlysu na zvonu.

V lese »panském« veliká »mohyla« 14 m v průměru se žárovými pohřby a četnými střepy, při prorážení cesty zničená. Nalezena tu bronzová jehlice nejstaršího typu, hliněný přeslen, miska a úlomek popelnice Hallstattského rázu (nyní vše v česk. museu)-

KOSTEL NAROZENÍ P. MARIE již r. ₁₃41 (jako farní) připo

2. 0'59 m prům., 0'57 m výška, nehezké formy. Při koruně: SVB REGI-MINE ANTONII SVCHANEK GENE-RALIS MAGNI MAGISTŘI CRVCI GE-RORVM CVM RVBEA STELLA FVSA SVM A- D- 1790 ICS. Pod tím relief P. Marie (016 m vys.) typu Sepe-kovského.

RE

Na hřbitově náhrobní kříž kovaný 1'42 m vys., 0 70 m na přič, s letopočtem 1767, hrubá, vesnická práce dle pěkného vzoru.

Ve dvorci PANSKÉ STAVENÍ

rustikované, umělecky nevýznamné. Na kamenném obložení dveří letopočet 1605, čímž vznik budovy této datován.

íiém

Kostelec.

Schaller o. c. III, 28, Sommer, VIII, 62.

— Traj e r o. c. 534. — Fr. Pa lack y v »Cas.

Č. Mus.« 1851. I., 15. — Fr. Vacek v »Methodu« XVII. str. 17. A. Sedláček, Míst.

Slov. 440.

Obr. 102. Klučenice. Kalich (0’235 m vys.).

U' -' v «./

> * (■*/< y.

s&

<■

pj

míná se i s proboštstvím zdejším jakožto pradávné příslušenství Benediktinů

Břevnovských, kteří jej patrně sami založili. Orientovaná budova z lomového zdivá, založená záhy ve XIII. stol. v podobě poněkud nepravidelného latinského kříže (viz půdorys na obr. 104.), jeví tvary přechodu ze slohu románského v gotický.

V ě ž v západním průčelí: mohutný hranol na lichoběžníkové základně, celou šíří původní budovy zaujímající. Původní jsou toliko spodní dvě patra, výše zdivá kostela dosahující a nepochybně kdysi dřevěným patrem ukončená. Svrchní patra přistavěna teprve r. 1763, čemuž nasvědčuje i chrono-gram nad vchodem chrámovým:

AVE GRATlA PLENA sanCta VIrgo aC DeI Mater.

Obě spodní patra byla původně toliko zevnitř budovy přístupna a do chrámu otevřena velikým půlkruhovým obloukem; nyní jsou otvory ty

.......t

HP

wHm

gjjjj

K\

\

//

mm

mm

:;-ž

wm,

18

Obr. 104 Kostelec. Půdorys chrámu.

přezděny, v západní stěně nevkusný vchod do kostela upraven, přístup do svrchních pater opatřen prolámáním otvoru v severním boku věže a nevkusným ozděným schodištěm v podvěží. Síla zdivá 1'62 m.

Loď podélná, plochým rákosovaným stropem krytá, zohyzděna v XVIII. stol. přistavenými po obou stranách oratořemi; tehdáž podélné stěny prolomeny po každém boku otvorem, z něhož podlaha oratoře obloukovitě do lodi vysedá, a dubovým zábradlím z dosti slušně profilovaných sloupků složeným zapažena jest. Touto přestavbou zničena původní okna; světlo má přístup okny novými, ve vnějších stěnách přístavků upravenými. V době pak nedávné prolomeny boky lodí i v přízemí pod oratořemi, čímž kostelíku dodáno rázu pseudotrojlodního — na velikou ujmu původní líbeznosti. Míry: šíř. 6'05 m, dél. 9 85m, výš. 7 08 m.

Loď příčná 13’32 m dlouhá a toliko 3T6m (na jih 3 36 ni) široká jest překlenuta sličným křižovým klenutím (tři pole) polokruhovým, o profilovaná žebra opřeným. Výška středního pole 6'68 m. bočních 6'58 m.

Wmm

i- i

t.

Ují-'

á$4

g»

mi

4É“^

ň\ f

i k m

n>

I -M

mm

T,

řlLřy t V

““Ifó

Lis

>.*i»

iiuf

JL' -UL "i* J rt

íf

-    V-,.

»*»*<

1IK

ii. M

Obr. 105. Kostelec. Pohled do presbytáře a na hlavní oltář.

Klenbová pole dělí od sebe polokruhové pasy 0'53 ni silné, 6'04 m vys., neprofilované. Podobný pás, 0'57 ni silný, 6‘16 m vys., dělí prostřední pole od lodi podélné i od presbytáře. Klenba je cihlová.

Původní okénka zachovala se (přezděna a zakryta bočními oltáři} v severních stěnách křížových ramen; umístěna jsou 2’80 ni nad podlahou. Jsou 0‘\1 m široká, 117 m vysoká, do vnitř i zevně špaletovaná; špaleta. měří 063 m na šíř a 1‘80 m na výš a jest půlkruhem zakončena. Okenní otvory rámovány jsou žulovým ostěním tvaru nyní nezřetelného (patrně gotisující dvojnos).

Presbytář: čtverec zdloužený třemi stranami osmiúhelníka. Zaklenut jest podobně jako loď příčná elegantní půlkruhovou žebrovou klenbou (viz obr. 105.).

Zebra v presbytáři i v lodi stejně profilovaná: hranol 0‘22 m široký, 0'32 m ze zdi vynikající, má hrany ploše sříznuté a žlábkem ozdobené.

lilii

Svorníky všechny (v lodi tři, v presbytáři dva) jsou okrouhlé, mískovitě prohloubené. Na žebrech stopy mnohonásobného omalo-vání. Patky žebrům schází; toliko v presbytáři, kde tři žebra pospolu ze stěny vyrůstají, upraven slušný, všem společný patníček (viz obr. 106.).

Okna v presbytáři původního tvaru po-

r-

i.

zbavena.

T~

t:

WIH

+*

II

illll

Rohy presbytáře podepřeny jsou zevně úhlednými opěráčky o jednom ústupku. Ustupečky i vrcholy opěráčků kryjí šikmé žulové desky, žlábkem v předu profilované; dva z pilířkův zdobí mimo to na vrcholu kamenný trojúhelníkový štítek.

Obr. 106. Kostelec. Konsola žeber.

Kolem celé původní stavby obíhá kamenný trnož 0‘66 m vys., svrchu šikmo sříznutý.

Hlavní oltář (viz obr. 105.) velmi sličný, rokokové úpravy: dva velcí a dva malí andělé vznášejíce se, drží rozpjatý stříbřený baldachýn, jenž svrchu je spjat prohýbanou římskou. Baldachýn tvoří pozadí měděné, dílem zlacené, dílem stříbřené skříňce se sochou Madonny dosti vkusně upravené, stojící na tubernáklu rovněž tepaným plechem obkládaném, k němuž se podobně upravené lavičky pro svícny připojují. Nad skřínkou vznáší se dřevěná socha Boha Otce. Po stranách oltáře po pěkné soše dřevěné, zlacené 1*10 m vys. (asi sv. Filip a Jakub), a pěkně upravené brance, jíž se k sakristii, vzadu za presbytářem nedávno přistavěné, vchází; branka ta ozdobena jest řezbou a vásami.

Skřínku, tabernakl i lavičky zhotovil r. 1766 za 240 zl. pasír Zikmund Ehrlich v Příbrami.

Soška Madony (obr. 107.) pozdně gotická z lipového dřeva, 067 //z vys., s Děťátkem na pravici, zastřená dřevěným, vyřezávaným krunýřem na způsob šatu. *)

Kalich stříbrný, zlacený vkusné formy: noha šestilistá, mírně profilovaná; XVI. stol.

(obr. 108.).

.-v*

wm

Svícny: 1. Dva pěkné renesanční z bronzu lité; podstavec trojboký na třech tlapách ; na plochách vsekávané palmetové lístky a uprostřed připájené andílci hlavičky, hrubě modelované (obr. 109.). Stvol nevkusný, kroužený. XVI. stol.

2.    Dva bronzové, kroužené, vkusně profilované, 0'265 ni vysoké. Z téže doby.

3.    Dva cínové, 0'42 m vys. s barokovým listovým dekorem na trojbokých nohách, z konce XVII. stol.

jgm

Uf

Oltáře poboční z téže dílny jako hlavní, podobné, však prostší úpravy. Obrazy novodobé.

Kazatelna baňatá, střechou přikrytá. Zdobí ji hojné rokokové rámce, andílci a relief Rozsévače. Oltářům soudobá.

Lampa před hlav. oltářem z mosazného plechu ob-hrouble tepaná, (rokokové ornamenty), stříbřená.

Sedadlo pontifikální s pěkně řezaným opěradlem, barokové.

—-jT* Z-Vsnrf

^"IgáÉř*

WH

fř** Mfci

Zvony: 1. 1.02 m v průměru, 1‘00 m výška (s hladkými uchy). Při koruně vlys (5 cm šir.) složený z obdélníkových obrazců (8 cm dl.), jež se vždy čtyři a čtyři opakují, znázorňujíce příběh

Obr. 107. Kostelec. Soška Madonny (0’67 m vys.).

marno-

*) Aby mohli sošku tímto »šatem« odíti, odřezali původní sošku Ježíška a přidělali novou barokní.

tratného syna. Pod tím obruba svislých akanto-vých listů. Na plášti podélný rámec 0'26/0'49 m (větévka akantovými listy ovíjená, v rozích okřídlené hlavičky), v něm relief (O⁻15 m vys.) P. Marie bolestné a minuskulový

i:

h.'Š$SSty

nápis:

%&gž

(. c

ryri

Obr. 108. Kostelec. Kalich.

B bmtmlcntm ragjbcc nrojcncljo }$ana $ana Hana (Dirjifjo j ^ímam-bcrka na Bonflpccgkcc. c ga | kcgfo ho lato ca Jfarij a kojícla Blaíjo-Jlamenc panij [ RJarijc ni holkclnj, a milorontha Prarobij panic j Briiltonňj, íc| i nakrgcnjinň pcaiocíjo hcicjítan|hcí;o Cenin' Jraon Blomnínij Brijhcij Jmo-nari i (Etjnbcrghu ni Romem | RJiejiie ^cajfhcnt, Pro poícjchn Cijckcmni juanům Bfab: | nim nale-jejicijm k mcijfl gmcito-raanemu Rojtelu nakla-bcm | w gegitfj gcjí nbiclal Beta panic 1596. w

Pod nápisem oválová medailie: na aversu podobizna Brikcího s opisem: BR1CCIUS ^ERIS FUNDITOR A STANN1MONTE,

•r\«

imšm

na reversu pak jeho znak a heslo. Při okraji okrouhlá mince (8 cm průměr) s vyobrazením personifikované Spravedlnosti a Trpělivosti. Na protější straně pláště dva znaky: Svamberský a Fel-zovský, nad nimiž nápisy:

Jan Girzy. Pan z Sswan-

BERGKA NA RONSSPERG-CZE, BOR V, A WORLIKV, E~ GEHO MILOSTI CYSARZE

'■

- •!

' *3 -n. t ,

i,. •

mt*-- ~

.'V

■I

kí

W-

lí

BBLLfcfcf ■'• "v- ■“

—.->'■ ..................—.—_

rwm

Il

/f jHrln

Sl - i ■"

PPlf    í

iipprrfíf

fí :*v

u&nm-

—.jBff-    '

fMě^yy-

ftí*¹

'xi

ssMS?*

»./m.

;■• 13WKV1

•    étfgW

;:

.

•    -‘.v

ř#l

fci

,i

Sfe

. S|

,......- - ■ -lig-¹, ř *Jf^

IWWpKl

3ř-

•-

* 4    ‘ *• ^BL; 5*

»%*

\.fcv -SLrit

Obr. 110. Kostelec. Zvon.

Alzbieta Sswamberg-

KOWA, SWOBODNA PANI ROZENA Z FELSU w NA RONSSPERGKCZE, BORU A WORLÍKU m

Při okraji pod znaky symboly čtyř Evangelistův: okřídlené postavy píšící a při nich obvyklé attributy.

Na bocích pláště 9 cm vysoké reliefy sv. apoštolů (dva a dva): Simona a Judy, Jakuba a Filipa. (Viz obr. 110.).

2) 0-91

ni v průměru, 085 ni výška (s uchy v podobě vousatých hlav).. Při koruně vlys květů a listů z orlích postav vyrůstajících, s něhož pletence splývají. Na plášti v rokokovém orámování týž relief Bolestné Matky jako-na zvonu č. 1. Při obrubě letopočet 1799. Na protější straně ve věnečku vavřínovém znak (zvon) a opis: JOS: PERNER IN BVDWEIS. ³) Náhrobník mramorový hladký s vrytým nápisem: lOANNES FERBERT PRESBlTER ECCLESlASTICVS ET FVNDA-TVS PROTOCAPELLANVS ad hospItaLe KOSTELeCese OBUT ANNO MDCCLXXV DIE XVI MARTII.

¹

Původně byla apsida osvětlena několika takovýmito okny nyní zazděnými.

²

Patrně sv. Jan a Pavel, patronové proti krupobití.

³

Zvon tento Pernerem přelitý, měl dle pam. knihy farní nápis: »Leta Páně 1611. slyt jest tento zvon ke cti a chvále Pánu Bohu všemohoucímu nákladem všech vosadních záduší Kosteleckého, založení Kostela Panny Marie, Matky Boží ve vsi Kostelci nad Vltavou přič. P. Jana Vovčičky nad Vorlíkem a P. Václava Hostinského J. M. P. Jiřího Šwamberka služebníka, ode mne Bartoloměje Hofmanna, zvonaře, měštěnína nového města Pražského v Slovanech.³ Vážil 7% centu.

Kovářov.

Schaller o. c. III, 29; Sommer o. c. VIII, 60; Trajer o. c. 535; Sedláček

o. c. XI. 78—79.

KOSTEL VŠECH SVATÝCH, farní, již r. 1356 připomínaný, hrubá, orientovaná stavba z konce XIII. věku, z lomového kamene (viz. půdorys na obr. 111.)

Věž čtverhranná, nevkusnou schodovitou střechou opatřená, přistavena r. 1712 (dle pam. knihy). Spodní prostora (původní) měří 2'70 m na šíř a 3'20 ni na dél (síla zdivá T45 ni) a jest nyní do kříže (bez žeber), překlenuta.

Loď obdélníková (délka 14'40 m, šířka 9'80 ni) přikryta prkenným,, omítnutým stropem (výška 7'05 ni).

Vítězný oblouk, lomeným obloukem u výši 600 m překlenutý (rozpjetí 5¹75 m, síla zdi P38 ni), na hranách rovně sříznutý, jest přerušen (T83 ni nad podlahou) jednoduchou římsou: krycí deska žlábkem podepřená.

Presbytář ukončen třemi stranami osmiúhelníka, klenut kamenem a sice travé při vítězném oblouku valené, ostatek do žeber kamenných, 017/020 m, na hranách ploše sřezávaných, osazených na jehlancovitých nosnících, přeložených prostou čtyřhrannou deskou. Svorník kruhový ozdoben mírně vypuklou růžicí ze čtyř okrouhlých listů. Klenba značně zvýšena (výška 8'40 m při 6'85 m šířky). Nároží presbytáře opřena jsou zvenčí opěráky bez ústupkův. Síla zdivá 1‘45 m.

Okna: v lodi tři po každé straně, nepravidelně rozložená, v presbytáři pět (v osách klenbových polí mimo stěnu severní), jsou 0 85 m šir., 2‘22 m vys., půlkruhem překlenutá, nyní bez ostění, silně špaletovaná.

Obr. 111. Kovářov. Půdorys kostela.

Portál (obr. 112.) v jižním boku lodi hrubým žulovým pažením obložený: vnější špaleta tvoří pravoúhlý ústupek, jest do špice zaklenuta a na hraně prutem profilována; vchod sám jest obdélníkový (l*19/2’00 ni), obložený dvěma oblými pruty, kteréž tvoří ve vodorovném nadpraží neumělé — parománské — podvojné zaklenutí, nad nímž vytesán hrubý rovnoramenný křížek se špicemi sešikmenými; tympanon zakryt nyní stropem přistaveného síňce.

Sakristie při severní stěně kněžiště, obdélná (uvnitř 3’60/6'25 ni), vysokou valenou klenbou zaklenutá. Portálek z kostela do sakristie vedoucí (0‘94/l'60 vi) má ostění hrotité, na vnější hraně oblounem (na ploše šikmo sříznuté hrany nasazeným) ozdobené.

Monstrance 0'58 m vys., zlacená měď, sluncové formy, z druhé polovice XVIII. stol., vkusným, ač obhrouble provedeným tepáním ozdobená. Beze značky.

Na kalichu 0'23 m vys. sličně tepaná ozdoba číše (barokní roz-viliny s okřídlenými hlavičkami) z konce XVII. stol. Noha i dřík pozdější přídavek.

Cínový podnos s profilovaným prohýbaným okrajem z konce min. stol. Na něm vyryto: IOHANN ADAM VLRICH. (S. W.)

Kropenka žulová, do zdi při věži zasazená, románské formy: polokoule 0'20 m průměru, zevně soustředným rýhováním ozdobená.

i.

m

i.

i¹

li

iiniBiji

11 mm

■■i lu

JJ

mn

li

j:

1 lil*

■i

__

Hll!

I I

li I

lil

: li íj

!'i

|||||i|:

ji I )|

I I

I;:};; ::Á■

lili

i¹

II

I i||

i,i

31'

¹

I[

ir

'H

ííl í i; í í 11'¹ ||

I

Ji

j-i;

h.

IIN

i;;::;:;;::::::;:;:;;:!!

::

ní- -

MÁ

IplpiilBMiagi

"V" . ........; ■    .    .. • "

í-- % k

Bii ill'

Obr. 112. Kovářov. Portál v kostele.

Nábytek kostelní moderní až na kazatelnu ze sklonku XVIII. stol.: řečniště silně vyduté, prohýbanými římsami, zlacenými ozdůbkami rokokovými a reliefem »rozsévače« ozdobené.

Náhrobníky četné, vesměs žulové, až na dva úplně otřelé, ze

XVI. stol.:

1.    při jižní zdi v lodi: bohatě pracovaný renesanční znak (kapr). Rámcový nápis již nečitelný.

2.    tamtéž: ve znaku kozel (? zajíc) při okraji obíhá nápis: . . . tufo

Irjrj: urovná pani ... . m jír^rb ....

Zvony: 1. 1T2 m průměr, L08 m výška s uchy ozdobenými řadou oblých nýtů. Při koruně dvouřádkový opis:

•' #• ,*-i    #|

|«N *C^ V\ . í ^

<•' v *\ s5* y •*

ětvf^í# # € *■ 5"

SI

*r- 1

%,y>>šSfsi0S&‘

Ti *i*V i I

MB* *fc.

•síň*

S?^2

tK~    mm

» _ u%5,    -^řv. l*0*»Í*k. %t

i ^y^igg^p^l'- i||iii£^É^rii......|f ,-

Ý\*

* ff v:\:

<

*š

íi

‘A

r/#

*r

* ■.

**í č "uíS'’*’*

TL w

IVjř

,/

gnp

A.

7*3* ,1

V 1 kw*-'

v

..... *• ■_ «. ^ v

4    '⁴-

*^'ÍŤrT

i $ É

I T    ♦

A'

, • *. ■ ?*.

i-V

- \ -A-7^

Obr. 113. Kovářov. Ornamentika a písmo na zvonu.

ANNO DOMINI 1548 ISTA CAMPANA FVSA EST AD LAVDEM DEI OMNIPOTENTIS ET BEATE MARIE

VIRGINIS ET SANCTI IOHANNIS PER ME MAGISTRVM STANISLAVM ČIVEM NOVE CIVITATE PRAGENSI.

Mezi obě řádky vložena větévka listem akantovým ovíjená; pod nápisem vkusný motiv renesanční (větvicové proplétání kol kolem se opakuje (obr. 113.). Na plášti reliefy 0T8 m vys. v celých postavách (na protilehlých stranách): sv. Ludmily (pěkně modelováno; viz obr. 114.) a P. Marie s Děťátkem. Na dřevěné hlavě letopočet 703.

2. r. 1839 Pernerem přelívaný, měl dle pam. knihy nápis »gotickými literami*: »Hoannrs, lotras, IDarrirs, IDafíjEus. Jíror B)aria graita pír.* Letopočet scházel.

3. Sanktusník, přelíván (dle pam. knihy) r. 1758 u Jana Henna, zvonaře Pražského. Měl po jedné straně obrázek sv. Floriána, po druhé sv. Donáta, an se koří sv. Trojici.

Před vchodem na hřbitov ka

,Jjé

J&íi .*

menná SOCHA SV. JANA NEP.

mm j

W tím

(typu mosteckého) na kamenném římsovaném hranolu, původně kamenným zábradlím ohražená. Chronogrammy na podstavci označují dobu vzniku r. 1722.

FARNÍ BUDOVA, zřízená

"Z*

mW

řW Á

1739 až 1740, statná jednopatrová budova (obdélný hranol), mansardou přikrytá, slušně profilovanými římsami nad okny krášlená. V hořením patře prostorná světnice ornamentální řemeslnou malbou na ob-mítce r. 1763 vyzdobená; tamtéž slušná rokoková kamna zeleně polévaná.

mm

■,iZf ,

mmm

jtfW

Obr. 114. Kovářov. Relief sv. Ludmily na zvonu.

Při faře na návrší KALVÁRIE z r. 1732: při dřevěném kříži slušně pracované pískovcové sochy P. Marie a sv. Jana v životní velikosti.

TVRZ jihozápadně při kostele, jejíž přízemní křídlo valené klenuté s hojnými ostěními žulovými (v horních rozích výplně) i část příkopu dosud zachováno (nyní č. p. 46), jeví výstavnost z konce XVÍ. stol. Zvlášť zajímavý jsou rozsáhlé sklepy, z nichž vede chodba k podzemní studni.

Křižanov.

SOCHA P. MARIE S JEŽÍŠKEM na sloupu, jehož hranolový

podstavec nese letopočet 1678 a písmena I W V S.

Kučer.

Mezi Kučeří a Sobědrazí hradiště řečené »Hradiště« nebo ^Obrovy (i Bobrovy) hroby*: pravidelný čtverec obehnaný náspem, v jehož severním rohu homolovitý pahorek, snad místo, kde stávala věž. Nalezeny tu dvě střely a koňská uzda. Srvn. Sedláček o. c. XI. 81 (s vyobr.). o mohylách zdejších viz »Bráník«

Květov.

Schaller, o. c. III., 28. — Sommer o. c. VIII., 64. — Trajer o. c. 551. — Sedláček, Hrady XI. 80.

TVRZ zdejší, jež patrně stávala tam, kde nyní panský dvorec, zanikla beze stopy.

KOSTEL SV. JANA KŘTITELE na návrší nad vesnicí v XVI. stol. jako pustý připomínaný. Drobná orientovaná budova nejpozdnější gotikou v XVI. stol. zbudovaná z lomového kamene, omítnutá, s drobnou sanktusovou vížkou na střeše taškové. V západním průčelí prostý vchod, chráněný později přistavěným síncem.

II

pí

Obr. 115. Květov. Půdorys kostela.

(Půdorys viz na obr. 115., pohled na obraze 116.). Loď obdélníková, čtyřmi okénky (dvě a dvě proti sobě) osvětlená, prkenným stropem přikrytá. Délka 10 ;n, šířka 5‘50 ni, výška 5‘00 m. Triumfální oblouk nízký (výška 3'70 m), hrotitý, na hranách rovně sříznutý. Presbytář utvořen pěti stranami osmiúhelníka, prkny přikryt. Osvětlen třemi okny.

Při evangelní straně vložen do zdi sanktuář, imitace to sanktuáře v Červené. Okna 0'60 m široká 1'64 m vys. bez ostění, hrotitá.

V rozích presbytáře, jakož i v západním průčelí (dva) a po stranách lodi (po jednom) prosté opěráky bez ústupkův. Sakristie po epištolní straně později přistavěná, do kříže prostě zklenutá.

Hlavní oltář: rozvilinový rám obemyká neúhledný obraz: v roz-vilinách rozsázeny okrouhlé medailonky, na nichž namalovány obrázky sv. Patronů (na dřevě). Dosti slušná práce venkovského umělce. P o b o č n oltáře rovněž rozvilinové, avšak prostší. Vše z konce XVII. století.

Obr. 116. Květov.

Kalich 0 265 m vys., zlacená mosaz. Noha prohýbaná i nodus. Na noze vyryto: JOANES TER TAVFER : PAVLI • GERZABEK : V : TORF : KVZERS : • 1758 •

Lašovice.

Schaller o. c. III, 30. — Sommer o. c. VIII, 58. — Sedláček, o. c. XI. 78.

KOSTEL NAVŠTÍVENÍ P. MARIE, farní, již r. 1365 uváděný:

orientovaná budova ranně gotická. Věž v západním průčelí, jakož i sakristie

při presbytáři bezcenný přístavek.

“W i¹ t t i'4-t í i‘ t-C'

Obr. 117. Lašovice. Půdorys kostela.

00

oo

Á;

IL

Loď obdélná, plochým stropem dřevěným přikrytá, 7'80 m šir., 1L90 m dlouhá, osvětlena jest po straně jižní třemi a na sever jedním oknem, nově upravovanými. Od západu hlavní vchod (obr. 118.), 1‘20 m šir., 2'60 m vys., lo-

meným obloukem překlenutý, obložený tesaným ostěním; vnější špalcta tvoří pravoúhlý ústupek, jehož kout vyplněn válcovitým prutem na oblém soklu vztýčeným, přerušeným u výši 1'75 m římsou (0 30 vi šir.), složenou ze dvou na sebe položených nízkých kuželů. Druhý vchod po jižním

\v

\\

"■HUpg

iÉr

JE;

i

;

i-í

fi

t

-■

mm .

h ; '    *>■ mn

■ - >

'7,

"i

■mi

Obr. 118. Lašovice. Portál.

boku, 100 m široký, původně toliko 1‘64 m vysoký (nyní o 0'40 m zvýšen), žulovým gotickým pažením, jehož vnější hrana třikrát je lomena a dvěma žlábky, jedním hruškovým prutem a jedním oblounem profilována, orámovaný. Ve stěně severní prolomena chodba na bývalou emporu, 065 m šir.

Vítězný oblouk 5’00 vys., 0‘90 m silný, lomený. Ve výši 134 m nad podlahou římsa, nad níž jsou hrany oblouku rovně sříznuty; z římsy té vyrůstá silné žebro osmiúhelníkové, 0⁻30 m šir., 0’20 ni vysoké, osazené na pěkném nosiči (obr. 119.). Žebro to pne se jako ozdoba po vnitřní ploše oblouku.

Kněžiště: nepravidelný pětiúhelník, zevně v rozích opěráky o jednom ústupku sesílený, původně klenutý do žeber osmihranných, 0'18 m silných, spočívajících na jehlancovitých (stěny prohnuté) konsolkách. Původní klenba (zbyly z ní toliko spodní části žeber) nahražena v XVII. stol. klenbou bez žeber. Ve stěně severovýchodní z části zazděné okno zachovalo původní ráz: jest štíhlé, do špice zaklenuté, na obě strany špaletované.

Zdivo z lomového kamene, omítané, 1'25 m silné (severní stěna s chodbou r70 m).

Oltáře tři rokokové, úhledné (oltář hlavní zkomolen), slušnými soškami ozdobené. Z druhé polovice XVIII. stol. Obrazy novodobé.

lil

i V'¹.-. ■"    "'"I

Socha Madonny, z lípového dřeva, gotická, 1‘02 m vysoká, v celé postavě s neoděným dítkem, jež si s jablíčkem pohrává, na levém rameni; u nohou velký půlměsíc s lidskou tváří. Řemeslná práce z konce XV. století. Opravena roku 1898. (Obr. 120.).

Obr. 119. Lašovice. Konsola.

Svícny cínové, líté: šest na trojbokých nohách listovým ornametem zdobených, 030 m vys., označených: G. W. 1696.; jeden na trojúhelníkovém deskovém podstavci se třemi spáro-vými nožkami, 0‘45 m vys., s vrytými písme-nami: S. S. R. N. M. B. 1651. Stvoly jejich jsou krouženy.

Na kalichu (novějším) ozdoba číše z poč. XVIII. stol., 8'6 cm šir., tepanými kvítky a dvěma nanýtovanými oválovými medailionky ozdobené. Na medailioncích vytepán obrázek sv. Jana Křt. a znak města Horažďovic; při okraji vyryto: »Patron Oberzt Horazdov. Szvateho Jana Křztitele.« Všední práce.

Monstrance ze zlacené mědi: oválová noha okrášlena rokokovými ornamenty; dosti slušná práce z druhé pol. XVIII. stol.

Na mešním rouše (novějším) našit dvojí znak (ze XVII. stol.) pod korunou; na prvém znaku, na čtvero děleném, střídavě po jednohlavém orlu a modrém břevnu na zlaté půdě; na druhém: lekno v červeném poli s hvězdou uprostřed.

Zvony: 1. 094 ni průměr, 0'89 m výška (s pletencovými uchy). Při koruně trojřádkový opis minuskulový:

in nomtrm 2 bomint 2 nojírt 2 tjieju rrtjíi 2 ab fjouorent 2 juirane 2 friititaft 2 cf 2 mbiutbue 2 mtifaít 2 aram jaíutts 2

uojlre 2 m° cccc⁰ tnonagejímo 2 netáno 2 fena 2 quinta 2 pojí 2 gtegort 2 pape 2 borntra 2 trt quabragejtma 2 marholí 2 gníjanea 2 caníartjia 2 í;oc opus 2

Na plášti relief sv. Pavla v celé postavě (15 cm vys.).

2. stejné úpravy jako předešlý; dílo téhož zvonaře: 0 76 m v průměru, 0'74 m výšky. Nápis:

lrfí;a s pante z ftftjcrfjo z tcccc 2 imo z pan z pan z ^řtraflbtmc z bal z íenfo 2 pum 2 kojíeln 2

laflatufktmu 2 tne puten o 2 hopj 2 ke rit 2 djtnale 2 panu 2 bníju 2 pannte 2 tnartgt 2 ntaíte bop. 2 Relief P. Marie, opět v celé postavě (13'5 cm vys.), v koruně, s neoděným dítkem na pravici. Na protější straně znak dárcův (půlměsíc).

Na pěkně pracované dubové stolici letopočet 1780.

TVRZ zdejší zanikla úplně.

Lhota Tetaurova.

Trajer o. c. 526. Sedláček, o. c. VII. 211

TVRZ, jež již v XV. stol. stála, spustla v polovici XVI. stol. úplně. Ještě roku 1760 spatřoval se kus zdi od tvrzky a vedle ní místo příkopy obehnané.

Milevsko.

fkrji

.jm

Schaller o. c. XIV. 146. — Ervin Ant Weyrauch: »Historische Darstellung des Ursprunges und der Schucksale des ehem.

Obr. 120. Lašovice. Socha Madonny.

Klosters etc. Miihlhausen (rukopis z r. 1841. v archivu děkanství Milevského).— Som-mer o. c. X, 52—53. — K. V. Zap »Milevsko* v Arch. Pam. III, 213 sg. (s illustra-cemi). — J. E. V o cel: »Kostel sv. Jiljí v Milevsku* v Arch. Pam. V. 232 sq. (s vyobrazeními). — Týž: »Baudenkmale zu Múhlhausen* v Mittheil. d. C. C. 1863 11 sqt. 36 sq. — Grueber o. c. I. 17 a 59 (illu-stro váno). — Dr. J. Neuwirth o. c. 85al50 et passim (s vyobrazeními). — F. Lehner

v »Methodu« XV. 37, sq, 51 sq. (s illustracemi).

J. Braniš: »Dějiny středov. umění v Čechách« I. 30, II. 86 et passim (s vyobrazeními).

KLÁŠTER ŘÁDU PRAEMONSTRÁTSKÉHO při roku 1184

Jiřím z Milevska založený, obdržel již r. 1187 prvého opata — bl. Jar-locha — jenž stavbu kláštera nepochybně sám vedl a na počátku XIII. stol.

dokončil. R. 1191 klášter vyhořel; r. 1420 byl pak ztroskotán; po r. 1575 přeměnili jej Hodějovští v panské sídlo. R. 1623 navrácen klášter i zboží jeho Praemonstratům, byl i s kostelem obnoven a r. 1648 znova posvěcen. R. 1668 a 1680 provedeny značné opravy. R. 1681 znovuzřízeno proboštství.

Ér    / L>~<"ť

■skis

ra

"v

, jfJ}

'7\Vt

V*

gfe

.AWrml'

' *n*rv ⁴' '

Obr. 121. Milevsko. Klášterní chrám P. Marie.

py

-■í«

Ví

«?>

jÉPpp- *

Po r. 1690 upraven ze starých konventních budov pivovar. R. 1695 počata stavba nynějšího konventu a praelatury Pražským stavitelem Sylvestrem Carlonim, dokončena však teprve v letech 1761—1767. R. 1785 klášter zrušen: nyní jest přeměněn v děkanství a v sídlo úřadů hospodářských.

Z původních budov klášterních zachovaly se: klášterní chrám, konvent, část opatství s kaplí, a část’ původního farního chrámu. Ostatní rozsáhlé budovy, jež nyní tu spatřujeme, přistavěny během XVI. až XVIII, stol.; byly v dobách našich mnohonásobně upravovány.

KLÁŠTERNÍ CHRÁM NAVŠTÍVENÍ P. MARIE, (pohled

viz na obr. 121., půdorys na obr. 122., řez podélný na obr. 123.) nyní dě-

/MM

wmm

r'",

§J

10

sil j

[liji

TTTTZTTTTTTTTTTTTTTTTTTTTTTT^TTTTVTTTZ^

Z⁷!

MĚSmm

Obr. 122. Milevsko. Půdorys chrámu i kláštera.

kanský: rozsáhlá orientovaná budova z drobných kostek (nejhojněji žula, sem tam i zarudlý pískovec anebo vápenec). Dvě věže v západním průčelí, jakož i všechny tři obdélné lodi zbudovány jsou slohem románským; provedení hmotné, nanejvýš střízlivé. Úplný téměř nedostatek dekoračních článkův přičísti dlužno nepodajnosti staviva (žuly), jakož i hojným opravám pozdějším. Východní zakončení budovy (loď příčná a oltářnice) provedeno bohatými a ušlechtilými formami nejrannější gotiky. R. 1730 nově upraveno

4-

ip

Obr. 123. Milevsko. Chrám P. Marie : Řez podélný.

rt

ES

fSta

PÍ

1

průčelí, přistavěn štít a věže přikryty báněmi. Poslední obnovy z r. 1882 a 1897.

Věže, obě stejné — čtyřboké to hranoly — vztýčeny jsou nad prvými travé pobočních lodí. Ve svrchních patrech, přístupných původně z podstřeší lodí bočních, ozdobeny jsou třemi řadami románských okének, sloupky dělených, po všech bocích prolomenými; okénka prvé řady jsou podvojná, původně 2,20 ni vys., 1’60 m šir., obou svrchních pak potrojná, 245 m široká (viz obr. 124.). Sloupky ze žuly tesané měly patku krychlovou (hoření rohy jsou zakulaceny a hrubě naznačenými drápkovými výpustky na rozích ozdobeny, dřík osmihranný nahoře i dole oblým prsténcem ovinutý, hlavici rovněž krychlovou, neozdobenou, s dolními rohy zaokrouhlenými. Sedla 040 m vysoká, 0'64 m široká a 028 ni silná, při spodu sešikmená, nejsou profilována. Zaklenutí půlkruhové, přitesaným kamenem obložené. Svrchní prostory věže měří 4'15/4'55 m.

Průčelí, jež postrádalo již původně bohatší ozdoby, dostalo se roku 1897 úpravy románské a slohového portálu; i obě věže, na nichž neobjevily se žádné stopy původních lišen anebo jiných ozdob, téhož roku novým krytem opatřeny a obnoveny, při čemž i všechny sloupky v oknech novými pískovcovými byly nahraženy. Ve stěně průčelní, kdež nyní upraveno kolové okno, objeveno zazděné okno gotické, rozměry svými shodné s okny v křížové lodi.

Štít původně scházel; stěna průčelní, vodorovně zakončená, přikryta byla příčnou (ose kostela) střechou, jejíž hřeben dosahoval k prvé řadě okének věžních, a s hřebenem krytu lodi hlavní se spojoval. Nad ním, těsně při oknech, obíhala profilovaná římsa (bez podřímsí), jejíž zbytky, v podstřeší až do loňska zachované, nyní otlučeny jsou.

Loď hlavní (obr. 125.), založená na soustavě přiřaděných čtverců (c. 8'00 ni²), 30'10 ni dlouhá, 7'20 m široká, oddělena jest od lodí bočních stěnami arkádovitě upravenými. Prvý pár jejich podpěr, jež spolu nesou i věže, tvoří silné čtyřboké pilíře směrem k průčelí a k lodím bočním polopilíři, záklenkové pasy nesoucími, sesílené; ostatní — počtem 5 po každé straně v nestejné od sebe vzdálenosti — jsou upraveny jako hrubé, válcové sloupy (nynější výška 4'00 m, průměr 1'15 m)\ patky, zvýšenou podlahou přikryté, nejsou nyní patrny; místo hlavic z kamene vytesaná ozdoba na způsob převrácené patky, složené z čtvercové desky a oblého prstenu, z něhož na rozích výpustky vystupují (viz obr. 126.)*).

Podpěry spojeny jsou polokruhovými záklenkami nestejné výšky.

Ve východním konci =' hlavní lodi upraven mnišský choř, nyní o dva stupně povýšený, jehož stěny nemají arkad. Loď i choř osvětleny jsou obdélnými, půlkruhově zaklenutými okny (pět po každé straně, proti sobě prolomených), slabě špaleto- //,. vánými.

—T7    l' \ — _

iii

//

ih

///.

i.

!i

•==“

/'•

Ž4H

,_yl,

- iKJ

iin

#■

"iii

iii

\*

mu

V,

rw

lili;

//"

1 "‘1

•mi

iii //. — l ni.

//

|i

Z//'

jan¹"

c'nv^jmnnnjO |*    p    jS |6 j⁷ |8 j9 |lQdmv

Lodi boční (soustava čtvercová, c. 4'00//z², výška nynější 6'50 ni) dosahují stejné délky jako loď hlavní i choř; prvý pár čtverců — podvěžní — oddělen od ostatních půlkruhovým obloukem příčným, osazeným na. jednoduché římse: deska 0'29 m silná, při spodu rovně sříznutá. **) Tak tomu též bylo původně i po obou stranách choru, o čemž svědčí dosud zachované římsy, stejně, jako v podvěží upravené, a zbytky polo-pilířových přípor. Avšak oblouk ústící do lodi příčné jest již lomený,, obložený silným kamenným žebrem (polovina osmihranu), osazeným u výši

Obr. 124. Milevsko. Chrám P. Marie: Románské okénko ve věži*

*) F. Lehner 1. c. vyslovuje domněnku, že sloupy ty vznikly osekáním ze čtyř-bokých pilířů. Jistoty o tom nabyti lze teprve ohledáním základů, pod dlažbou ukrytých..

**) I pilíře podvěžní obíhá podobná římsa, jakož i poslední oblouk arkádový při. choru na stejné římse jest osazen.

.

■

■

/

J

!/v.

■

.....MM

n

.

m

Obr. 125. Milevsko. Chrám P. Marie : Pohled vnitřní.

mm

h

.

W •

if -

JK

"*~ ‘---------- i i. - ■

■ :■ . . __

-    ;; 'Ji

* ■*

i!

■ .

I

Ú$0

-

llf*^

/*fÉá

Mm

. i Sá** ’

,'í;:

•-&SEÉ*m

■

IMS

I pfl

V

■

V

t

j««

r SHeSWfT? —m—nrr - ⁷¹

r.

S »

» - ’

• ~ť,

» >:v

■?:

*

‘v15k?S«]

■

M

mi

■;j .

* ■% !

44

■

!

vj

1

- ¹ 7'ůw⁴-

slH

lili*

rll

k?

SMp?r ň;-;

I W I

% "T

' M

v\Jf£4&

' v

V.

* *

mi

■

#3

:'4£,,

^4

as

mmtmgmmm. -    -■•

245 m nad nynější podlahou na jehlancové konsole s prohnutými stěnami (obr. 127.).

Okna novější úpravy; toliko tři — po evangelijní straně choru — zachovaly podobu původní; jsou kulatá, ostěním neprofilovaným, tvořícím okrouhlý čtverlist, opatřená, na obě strany špaletovaná. Prolomena jsou 5'40 ni od podlahy, 1'20 až 1'50 m v průměru vnějším (viz obr. 128.).

Klenba podélných lodí není původní; jest cihlová, křížová, bez žeber; hrany její ozdobeny jsou štukovou vejcovkou; osazena jest na římsových jednoduchých výstupcích, toliko v choru podepírají ji dva páry hladkých pilastrů, půlkruhovými pasy — triumfální oblouky zastupujícími — spojené. Vznikla při opravách XVII. stol. Původně byly nepochybně všechny tři podélné lodi přikryty stropem plochým dřevěným. Opěrných pilířů zevně není. ²)

VIT

Hl

WM

i>!t

-J

~ j-r-

:Wím

=#l||,,=ř=~,= fe

Obr. 126.—128. Milevsko. Chrám P. Marie : Hlavice sloupu v lodi hlavní (pohled zdola, se strany a s rohu);

konsola a okno v lodi boční.

Portál v severní stěně, kvádry žulovými obložený, půlkruhově zaklenutý, o třech pravoúhlých ústupcích ve vnější špaletě, jež zlíce zdi poněkud vystupují (původně byly čtyři ústupky; poslední — k vůli rozšíření vchodu nyní odsekán). Sloupky, jež kouty ústupků vyplňovaly, i veškera ostatní ozdoba nyní chybí; toliko hrany jsou ploše sříznuty. Spodní partie portálu zasypána, takže se do lodi sestupuje nyní po třech stupních.

Druhý portál, jednoduchý 1'38 m široký, nyní zazděný a z části zasypaný, obdélný a do půlkruhu zaklenutý, obložený neprofilovaným tesaným kamenem, vedl uprostřed jižní stěny do chrámu z bývalého paradísu.

Loď příčná (obr. 129.), po způsobu basilik ve východním průčelí připojená, zaujímá celou šíři všech tří podélných lodí, výškou pak lodi hlavní se vyrovnává. Uprostřed — v ose hlavní lodi — vyniká z ní polygonální presbytář z pěti stěn téměř v půlkruhu rozestavených utvořený. Klenba této části, ranné tvary gotické jevící, jest původní, cihlová; rozdělena jest

i

fl

li

i

-1

.. ■;

K

bi

i

:

iř

' á

i

11

fm ■

i ■

,

. I

"v

I

•í

j

■fj:

PS!

mí V,

*

■: «:-■

P *

jy

li

■ * - •

i

11

Sil

.

.

g§!    §

ítój

■

i

:

1

u

ta

-■v.

ft

*

i*

Í3

íV

jtt

i

E

1;

.

:

m

1;

.

P

•-*4

4É

■

'

•1

'

příčnými pasy na čtyři travé (tři v příčné lodi, čtvrté v presbytáři) do kříže zaklenutými, silnými žebry nesenými.

lift

■fe li!W

i‘

lilii;

mi

■gust ^

j.

;»í_

II’

i!¹

•r

Pasy, klenbová pole dělící, z tesané žuly (5 stran osmibokého hranolu), zaklenuty jsou mírně zalomeným obloukem; nesou je štíhlé hranolové (rovněž osmiboké) p ř í p o r y, nyní 7’60 m vysoké, osazené na profilovaných hranolových trnožích (trnože při hlavní lodi jsou skoro cele podlahou nynější zakryty; trnože při presbytáři, o něco výše než předešlé založené, jsou však patrny — viz obr. 130.) ozdobeny jsou ušlechtilou řezbou na způsob hlavic.

,:i

Toliko pás při presbytáři jest bohatěji profilován (obr. 131).

>lr

r===|

.8 §m

W/

H1 avic e, jimiž jsou přípory, pásy nesoucí, ozdobeny, tesány jsou ze žuly a jeví vkusný ornament listový (dvojnásobný košíček mečíkových listů upo- mmmmm mínající na květ lotosový, věnec z listů jetelových, javorových) anebo ornament podobný koruně složené z listův troj-

wm.

iHH

úhelníkových, jichž hroty jsou buďvmalé voluty přehnuty anebo drobnými růžičkami ozdobeny (viz obr. 132.).

Obr. 130. Milevsko. Chrám P. Marie: Trnož přípory v presbytáři.

Žebra klenby jsou hmotná a sličným hruškovým profilem (obr. 133.) opatřená. Nasazena jsou na vkusné, rozmanitě komponované konsolky ve stejné výšce jako hlavice přípor ze zdi vynikajícími. Konsolky ty nejčastěji upraveny jsou jako jehlanec s promáčknutými stěnami, ač i listové motivy, s úpravou hlavic na příporách

shodné, nechybí (viz obr. 134.).

Obr. 131. Milevsko. Chrám P. Marie : Profil pásu u presbytáře.

Žebra nad presbytářem jsou však na místě konsol podepřena štíhlými sloupky (oblé dříky jejich však nyní vesměs jsou vylomeny), jichž hlavice kalichovitě se rozvírající, prsténcem opásané, jsou opět listovými okrasami zdobeny. Sokly jejich (dvojnásobný válec) stojí na neprofilovaném trnoži kolem

stěn presbytáře obíhajícím.

Žebra ve všech polích sbíhají se v kruhových svornících listovým ornamentem ozdobených (obr. 135.—137.). Svorník nad presbytářem jest zakryt oltářem.

Okna v lodi příčné (tři, na jižní straně, kdež přiléhá sakristie, chybí) i v presbytáři (pět) jsou veliká, lomeným obloukem překlenutá, prutem — nyní ve všech vylomeným — na dvé dělená, kružbou (při prutech dva neúplné jetelové trojlisty, nad nimi opět kruhový trojlist) opatřená, a po vnější i vnitřní straně oblým prutem na kroužené patce a hranolovém podstavečku stojícím rámcovaná (viz obr. 138.). Kružba sama jest rovněž válcem a pod ním žlábkem profilována. Tři okna za oltářem jsou (k vůli umístění oltáře) kratší, prostřední pak z nich až po kružbu zazděno. Pod okny obíhá pa

ilíl

'/iq

Iv

'W1L

"    '13

v-

•vfe

Íp\l

-- I.

>18

Obr. 132.—134. Milevsko. Chrám P. Marie : Hlavice přípor, profil žebra a konsola žebra klenbového.

stěnách presbytáře profilovaná římsa, kteréž odpovídá podobná římsa zevně obíhající.

Rohy presbytáře opřeny jsou skrovnými opěráky (hranol čtvercové základny) bez ústupkův, nad nimiž plochá segmentová záklenutí nesou se-sílené zdivo a okapní římsy (novější úpravy).

l|l

kx-

ĚmBSíšŘ

''jí'’* ■

■V .:

Obr. 135.-137. Milevsko. Chrám P. Marie: Svorníky.

Východní stěna má zevně trnož vkusně profilovaný.

Síla zdivá: v západním průčelí 1'57 m, v arkádách T42 m, ve svrchních patrech věží 1*15 m a 0‘95 m> při sakristii T30 m, v oltářnici 1'38 m.

Oltáře — pět počtem — barokových tvarův, nevynikající, ozdobeny jsou řemeslnými obrazy na plátně a dosti slušnými sochami ze dřeva řezanými. Vše z prvé polovice XVIII. stol.

Mensa hlavního oltáře ze žulových kostek, původní, půlkruhově žlábkovanou římsou při svrchu okrášlená.

Po stěnách hlavní lodi rozvěšeno deset velikých obrazů obdélníkových, život sv. Norberta znázorňujících, velmi zpustlých. Maloval (dle Weyraucha o. c.) Jan Jiří Hering (od roku 1620 dvorní malíř v Praze). Na prvém z nich, představujícím nehodu 1    ■

světcovu na honbě, restaurovaném, kde patrny jsou i sytý svěží kolorit i živá koncepce, podepsán:

Max Gvido Pvklshaimb Renovavit a. d. 1748.

Obr. 138. Milevsko. Chrám P. Marie: Dolejší část: orámování okna v lodi příčné.

Nad vchodem do sakristie jedenáctý, stejné úpravy:

»Pohřeb Kristův.«

Svícny cínové 0'93 m vysoké, lité, na trojbokých nohách, stojících na spárových nohách, jež kouli drží, vkusný rostlinný ornament a tři modelovaná andílčí poprsí; stvol kroužený hladký. Z konce XVII. stol. (obr 139.).

Chorová sedadla velmi vkusná ač

kusá (zadní vysoká opěradla chybí), 8'25 m dlouhá, s ozdobně řezanými náplněmi a li-senami (obr. 140.). Náplně zdobeny jsou mimo to reliéfovou okřídlenou andílčí hla-vinkou. Dobrá práce z prostředka XVII. stol.*) Dvířka při nich nevkusný pozdější přídavek.

Křeslo pontifikální vkusně pracované, s dvojnásobným opěradlem, ozdobené řezbou (akantový motiv, po stranách maskaron, nahoře okřídlená hlavička) zlacenou. Slušná práce ze sklonku XVII. stol. (obr. 141.).

Křtitelnice: na dřevěném římsovaném podstavci cínový kotlík 065 m v průměru, jehož jedinou ozdobu tvoří čtyři na-letované, dobře modellované okřídlené hlavy. Hrubá práce XVII. stol. Víko rovněž dřevěné.

Skříně na paramenty v sakristii dubové, vykládané; slušná řemeslná práce z druhé pol. XVIII. stol.

“Ml

Obr. 139. Milevsko. Chrám P. Marie Svícen.

KONVENT, o jednom poschodí, obstupující čtvercový paradís, přiléhá k jižní stěně chrámové (v celé délce). Dosud zachována jsou křídla východní i jižní (nyní k pivovarským účelům sloužící); křídlo západní strženo a na místě jeho nyní praela-tura. Zdivo podobné jako při kostele, 125 m

*) R. 1677 obnovena zde chorová mnišská služba; tehdy asi lavice ty byly sem

pořízeny.

silné, z žulových i pískovcových kostek, ³) zachováno dosud úplně v přízemí i v poschodí. Při jihozápadním rohu bývalý klášterní sklep, půlkruhovou valenou klenbou cihlovou opatřený, malými obdélníkovými okénky klenutí prostupujícími osvětlený.

i''

[:í

i mís ífii lilii i | lilii i lilii

"i

. ..

...

wmsKmmm

TMI

Obr. 140. Milevsko. Chrám P. Marie: Chórová sedadla.

Při jihovýchodním rohu dvě okénka prvého patra, původní, dosud zachována. Jsou rovněž obdélníková, 0'87 m vys., 0'53 m šir., žulovým rámcem v němž patrny jsou stopy po železných skřížených prutech, v zevnější líci zdi obložená. Stěna rozvírá se toliko v právo a v levo dovnitř. V jižní stěně stopy později po goticku upravovaných oken.

ví

Ct⁴;

_•

ťSH

v. -v

a.i

aSB

...

■>

gšĚssíS^

>7

«:4

<3

itž;

A⁴

" \H

fcíx

VJj

Obr. 141. Milevsko. Chrám P. Marie : Pontifikální křeslo.

V křídle východním zachovány dosud i příční zdi, rovněž z kostek zbudované, neomítané. Vchody toliko obdélníkové, tesaným kamenem pažené. V těch místech prostorná čtvercová síň, nyní za lednici používaná, se stopami žebrové klenby podobně upravené jako klenba presbytáře kostela (patrně i zde byla žebra v koutech podepřena sloupky). ⁴)

Mezi ní a chrámem nynější SAKRISTIE, drobný to kostelík orientovaný, o lodi obdélníkové, 9’SO m dlouhé, 5'00 m široké, zaklenuté u výši 5*11 m klenbou napříč kostelíka v půlkruhu valenou, a apsidě konchou zaklenuté (výška 4*29 ni). Původní okna ani vchody nejsou nyní patrny. Kostelík ten měl původně vlastní kryt sedlový, s osou kostela paralelní. Konvent byl od něho oddělen příčným štítem, dosud v podstřeší zachovaným.

I-

: 'iíih

ffi

Paradís obklopen byl původně na všech čtyřech stranách AMBITEM, z něhož se však nezachovalo nic kromě hrubých žulových nosníků, na nichž spočívaly příčné hranolové pasy, nesoucí nepochybně kolmou vyzdívku, na které spočíval dřevěný plochý strop. Při kapitulní síni patrno bývalé zvýšení podlahy o dva nebo tři stupně.

i.

šk*

OPATSTVÍ přiléhalo k severozápadnímu rohu kostela, kde nyní děkanská budova se spatřuje. Zbyla z něho sličná kaple a dvě ke kapli přilehlé místnosti nad sebou, těmitéž formami a současně jako východní část chrámu zbudované.

Obr. 142. Milevsko. Kaple opatská. Konsola žebra.

lili

I ¹ li I

Elf

Ét

Obr. 143. a 144. Milevsko. Kaple opatská. Profil paženi okna a dolejší část orámování okna.

Kaple: čtvercová, do kříže překlenutá místnost’, z níž na východ vyniká 5 hran presbytáře, v polokruhu rozestavených. Odděleny jsou mírně zlomeným vítězným obloukem: čtyřboká hranolová přípora, na rozích čtvrtkruhově žlábkovaná, vztýčená na prosté žulové kostce, ozdobena jest na způsob hlavice korunkovými cípy (s růžičkami na hrotech nasazenými). Klenba jest opět žebrová (týž profil, jaký jsme shledali v chrámu); žebra nesou konsoly kuželovité, plášť jejich jest buď listovitě vyhlouben, anebo kanellován (obr. 142.); svorník, v němž se protínají, ozdoben jest dvěma soustřednými věnci. Okna (tři’ v bocích presbytáře) bohatě uvnitř i zevně trojnásobným oblounem a dvojnásobným žlábkem orámovaná (viz profil na obr. 143.), lomené (hrot maličko nad půlkruh vyniká) zaklenutá; třetí z oblých prutův okno vrou-bících stojí na kroužené patce a hranolovém soklu, jehož boky jsou na způsob zubořezu prolamovány (obr. 144); pruty vnější jsoumimo to ( ve výši, kde kolmice přechází v oblouk) ozdobeny kalichovitou římskou a prsténcem. V pozadí kaple sličná empora, nesená dvěma polokruhovými oblouky a klenbou (dva obdélníky — žebra neprofilovaná, bez konsol); oblouky podepřeny jsou uprostřed empory štíhlým sloupkem: osmiboký hranol s hladkou kalichovitou hlavicí (obr. 145.). Na emporu příchod z přilehlé světnice v prvém patře dveřmi do půlkruhu nahoře zaklenutými, T80 ni výška a 0'83 m

šířka, neprofilovaným tesaným kamenem obloženými; dolů do kaple vede schodiště v severní zdi (síla její 2'00 m) upravené, 0'68 m široké, plochými kameny místo klenby přeložené (dolejší vchod opět půlkruhem zakončen). Se severní strany byla empora původně osvětlena lomeným oknem (nyní zazděným); na jih pak vedly ■dvéře (nyní též zazděné) na pavláčku dřevěnou, vedoucí ke přilehlé věži kostelní.

Nároží kaple opřena opěráčky podobně jako při chrámu upravenými; pod okny obíhá opět podobná římsa, při zemi pak trnož.

Štít nad obloukem triumfálním má úpravu stup-

lil

novou.

7,1

Přízemní světnice za kaplí (podlaha nyní zvýšena) je zklenuta do žeber křížem přeložených, hladkým svorníkem (okrouhlým) spjatých a konsolami konsolám v kapli podobnými podepřených.

Nad ní v prvém poschodí druhá podobná světnice (6'53 m šířka, 4⁻48 m délka, 6'13 m výška), rovněž do kříže sklenutá (žebra osmihranová); žebra klenby osazena na konsolách dolejším podobných. Svorník šesti javorovými lístky a růžičkou uprostřed ozdobený. Na sever vysoký, půlkruhem překlenutý prostorný otvor

wnlO 0    1    1    3 H óUv

rM|—|—i—i—i

Obr. 145. Milevsko. Kaple opatská. Sloupek pod em-porou.

Obr. 146. Milevsko. Chrám sv. Jiljí. Půdorys.

sloužící nyní za vchod; na západ půlkruhem zakončený, kamenem obložený přístup k ostatním bývalým prostorám, nyní již shořeným. Síla zdí 0‘94 mt při kapli 1’75 m.

Severovýchodně při klášterním chrámu zbytek čtyřhranného VĚŽOVITÉHO STAVENÍ, jehož se nyní za sýpku užívá. Zdivo 155 m silné, zevně na omítce černě rustikováno a při spodu trnožem a šikmou trojúhelníkovou

4,

,^3k®pr--

m.

/i

L-

I .-*4

4-i ' P

k ý’i

fl ::lj

‘M

llí

”■ "v-" '>• % ■

wl lí

iřj

? >' 74? *; .VL

Ni

ai

■i *r ^

£' ?

bgHáíÚL

- f"

j •• £■* ,rg 4

řH

ř/í.

K⁵:

u..t •

>ŤK

iil

Li

ENS

$%¥*

£2

*.

Mí .■

fe |f#

• .4

římsou opatřeno. Vnitřní prostora 5 90 m a 6‘30m; při oknech nyní stříl-novitě upravených kamenné lavice; na stěnách stopy červeného olíčenL (Dle místní tradice bývalá farní budova.)

Při rohu jihovýchodním BRÁNA, nad ní pak světnice pěkně klenutá (valené; místo žeber ostré trojúhelníkové hrany síťovitě po klenbě rozložené; místo svorníků čtyři ozdoby na způsob lví tváře, jak se zdá pálené z hlíny).

Obr. 148. Milevsko. Kostel sv. Jiljí. Pilíř ve věži.

Nad branou (na vnitřní straně) stopy pavláčky.

Omítka rustikována.

Obé pochází ze XVI. stol. Ostatní budovy klášterní umělecky ničím nevynikají. Tu onde zbytky starších gotických ostění a kružeb.

¹

Zvon tento Pernerem přelitý, měl dle pam. knihy farní nápis: »Leta Páně 1611. slyt jest tento zvon ke cti a chvále Pánu Bohu všemohoucímu nákladem všech vosadních záduší Kosteleckého, založení Kostela Panny Marie, Matky Boží ve vsi Kostelci nad Vltavou přič. P. Jana Vovčičky nad Vorlíkem a P. Václava Hostinského J. M. P. Jiřího Šwamberka služebníka, ode mne Bartoloměje Hofmanna, zvonaře, měštěnína nového města Pražského v Slovanech.¹ Vážil 7% centu.

²

Jižní stěna sice podepřena nemotornými, hrubými pilíři, jež však se stavbou nijak organicky nesouvisí; sloužíť k podepření stěn, jež se po provedeném zaklenutí počaly rozstupovati, a byly spolu s klenbou v XVII. stol. vystavěny.

Soupis památek umění výtv. Pol. okres Milevský.

³

Z kostek zbudovány toliko líce zdí; ostatek drobným kamením s maltou smíšeným vyplňován.

⁴

Nepochybně bývalá kapitolní síň.

HŘBITOVNÍ KOSTEL SV. JILJÍ (viz půdorys na obr. 145.), původně farní, zbudovaný v r. 1185.*) Z této původní stavby zachována

dosud románská věž v západním průčelí

■‘"--V

l|i

I . I

ji. II

I 'i

li

iiii

XIV. stol. ostatek ubourán a na jeho místě přistavěn chrám nový formami vyspělé jihočeské gotiky.**) Nynější úprava z r. 1883.

VĚŽ (viz obr. 147.), obdélníkový hranol, který zaujímal celou šíři původní stavby, z žulových drobných kostek pečlivě stavěný, nese dosud svrchu dřevěné pažené patro se zvony, šindelovou mansardou přikryté.

Přízemí a prvé patro (toliko z vnitra kostela přístupné) založeno jest — jak na zevnějšku zdivá zcela patrno — skoro do čtverce (9'00 m šířka, 7'65 m délka); obé bylo původně do kostela otevřeno, tvoříc emporu, jejíž zadní travé v podvěží dosud zachováno. Patrna tu arkáda o třech polokruhových obloucích, podepřená dvěma pilíři.

Pilíře stojí na oblých, neprofilo-vaných, při podlaze nyní poněkud zasypaných (měří dosud 3*35 m na výš) kvádrových sloupech kruhového průřezu, jež nesly zároveň i trámový strop přízemku. Pilíře vlastní, 2'30 m vysoké, čtyřboké (0'75 nfl) jsou ozdobeny *) R. 1201 posvěcen tu oltář.

**) Podle listiny z r. 1407. archivu Krumlovského možno zbudování tohoto díla přičítati mistru Staňkovi aneb jeho synovci Janu. (Zap 1. c.)

Slil

i"i!i.¹ i; iluii ■ ni•*. I

r.....i ~ i

.....^0    ,1    [i |4

Obr. 149. Milevsko. Kostel sv. Jiljí. Románské sloupky ve věži.

římsou (deska, pod ní oblounový podbradek viz obr. 148.) a nesou půlkruhové neprofilované pasy, překlenuté nejen směrem příčným k ose kostela, nýbrž i směrem k západní stěně. Na pasech spočíval opět toliko trámový

strop. Empora původně vnikala mnohem dále do lodi, dosahujíc patrně až ke schodišti v severní zdi upravenému. Kterak byla upravena, zda na dalších arkádách, či jen ze dřeva, není více patrno. *) Přízemí pod ní bylo přístupno od severu portálem půlkruhem překlenutým 1‘02 m širokým, nyní zdí přepaženým a zpola zasypaným. Při jihozápadním nároží patrno dosud (zazděné) podvojné okénko, 1*00 m šir., ne-profilovaným hranolem dělené.

Nad západní — dosud zachovanou — částí empory pnou se svrchní patra věže (zdivo zevně ustupuje o 0'20 ni), jejíž místnosti roz-Mrt‘r-1 děleny jsou dvěma příčkami, v celé výši věže provedenými, na tři oddělení; jižní přístupno bylo (jakž tomu dosud) po vznositých schodech zevnějších, vchodem v jižní stěně upraveným, obdélníkovým, 0‘68 m šir., 1*78 m vys., neprofilovaným, obě ostatní pak z empory.

Hořejšek věže ozdoben dvěma řadama podvojných, sloupky dělených okének, po všech bocích prolomenýma tak, že v západní a východní stěně po třech, v jižní pak a severní po jednom v každé řadě se spatřuje. (Okénka ve HW východní 'stěně, k níž nyní štít kostelní lodi přilehá, jsou zazděna.) Tvary jejich shodují se s těmi, jež jsme na klášterním chrámu spozorovali, a svědčí o téže pe-

r'

!;f

*1 1.1

---

é'

!!

!!

iii'

B!

•li i

f-

I# li

,11

i [ • ■=*

(É^

Mílii

Obr. 150. Milevsko. Kostel sv. Jiljí. Románské sloupky ve věži.

■I

i z í¹ 0 s' Cl

riodě stavební, jsou však zejména při jihozápadním rohu mnohem bohatěji pracovány (po většině žula, ozdobné tvary z bílého vápence). Rozměry: T65 až 1*77 m výška, 1T6 až T35 m šířka. Sloupky (viz obr. 149. a 150.) měří 0'90 až lT8wajsou rozmanitě pracovány. Svrchní řada má sloupky hranolové, osmiboké (vyjímaje prvý v západní stěně od jihu, jenž je válcový), spodní pak válcové (až na okénko severní, kde opět hranol). Patky na způsob

Obr. 151. Milevsko. Kostel sv. Jiljí. Ozdobné hlavice sloupův.

*) Na nádvoří před chrámem P. Marie spatřují se tesané okrouhlé kameny ; nepochybně jsou to zbytky těchto ostatních arkád.

attických tvořené mají na rozích plynthu drápkové výpustky; patka prostředního sloupku (hořejšího) v západní stěně ozdobena mřížkováním. D ř í k y se vesměs slabě zúžují. Hlavice krychlové, spodní rohy zakulaceny, stěny pak poněkud uprostřed prohloubeny. Ozdobně pracovány jsou toliko hlavice oken jižních a prvého při nich ve stěně západní (obr. 139.).

íiliíffíri f

’ ;fl£*

::Sr

i ta

r:-'

■ tli

SH

■(

4 4

, %A ■,    - "V//

•: •" 'V'    - - " -'44/

. pk fiXfé -iYjf Méět A

£4: Ů A

ilÉjkfeLl Wy- KY

i I 4

•    . 44

■

^ssigsxi

Hlavici severního (spodního) okna tvoří krychle, jejíž spodní rohy jsou šikmo k hranolovému dříku sříznuty. Obě okna jižní (viz pohled na jižní stranu věže na obr. 152.) jsou mimo to orámována pěkně profilovaným (viz profil na obr. 153.) ostěním z červeného pískovce.

Na téže straně zachována i římsa řady okének od sebe dělící, jakož i nad nimi z červeného pískovce sekaný zub o řez s římsou podstřešní (obr. 154., profil obojí římsy stejný).

Střední patra jsou osvětlována úzkými obdélníkovými střílnami (0*08 m šir. a 058 ni vys.).

Do severní stěny bývalé lodi,

II M

4>.' ~

Ml ;

Ji

___£

,■    -.....4(4

■Š j Tt 42* ■ I J

*, . *

w/',\yséc

Obr. 152. Milevsko. Kostel sv. Jiljí. Pohled na jižní stranu věže.

201 ni silné, vloženo schodiště 068 m široké o 13 stupních (několik jich ještě nynější podlahou zasypáno). Vchod k tomuto schodišti upraven jako výklenek 1*31 m hluboký, 2*50 m široký a dosud 3'09 m vysoký, do polokruhu zaklenutý. Vstup sám obložen obdélníkovým hladkým ostěním 1*64 m vysokým. Chodba přeložena přitesanými deskami na místě klenby. Nad schodištěm upravena ještě jiná dutina (nepochybně k vůli větrání) čtvercového průřezu (0'60m²), vedoucí směrem vodorovným v celé délce schodiště silou zdi a končící v kolmo do zdi upravenou prohlubeň. Schodiště ústí opět do výklenku ve výši prvého patra věžního, 2*32 m šir., 5 00 m vys., půlkruhově (cihlou) zaklenutého a osvětleného kulatým okénkem (0*16 m průměr), vysekaným ve kvádru z červeného pískovce; kolem otvoru oken-

obr.i53. Milevsko.Kostel svrchních patrech 0'72 m až 0 79 m silné.

ního vytesán šroubovité vinutý prsténec. Směrem ku věži jsou upraveny ještě další (nepochybně dva) podobné výklenky (úhrnem tedy tři, jež se zdají odpovídati třem řadám arkad, původní emporu nesoucím); všechny byly do kostela otevřeny — zvětšujíce tak vnitřní prostor jak v přízemí, tak i na empoře — a jsou nyní (až na poslední v rohu věže) zazděny.

-8-^ V prostředním bylo původně upraveno podvojné okénko

S shodné s okénkem v jižním přízemí věže (nyní zazděno).

Z div o románské části jest z drobných kvádříkův, po většině žulových, pečlivě vrstvených, v lodi (s chodbou) 2'00 m, ve věži 1'50 m nad emporou 1‘05 m, ve

sv. Jiljí. Profil pažení okenního.

Loď gotická (severní stěna přizděna na románské zdivo původního kostela), obdélná, 11'72 m sir., 23'43 m dlouhá (viz pohled vnitřní na obr. 155.), původně bohatou klenbou (15'58 m vys.) krytá, jejíž žebra na způsob sítě se protínala. Klenba ta nahražena okolo r. 1573 rovným stropem lištnami ve čtverce děleným a pomalovaným. {Při restauraci až na malbu obnoven.)

Žebra hranolová (přední hrany značně sříznuty a plošky takto vzniklé žlábkem ozdobeny) osazena jsou u výši 11 '09 m nad nynější podlahou na konsolách, jež mají vesměs podobu potvorných mask lidských i zvířecích. (Ukázky viz na obr. 156.)

Vítězný oblouk hrotitý (5'40 m rozpjetí, c. 14 m výška,

1 Oliv

.    ......H ’

0'74 m síla) jest pěkně hruškovitě profilován (viz obr. 157.).

,'ii

I!-

Ulili

1' — - '

K-l

On 10

Obr. 154. Milevsko. Kostel sv. Jiljí. Zubořez s římsou podstřešní.

Presbytář (viz vnější pohled na gotickou čásť kostela na obr. 158.), poněkud z osy stavby vychýlený obdélník, zakončený pěti hranami osmiúhelníka ; spanilá, bohatá klenba s původní klenbou v lodi souhlasná, dělí jej na čtyři travé, označené ušlechtilými štíhlými příporami, jež nesou žebra klenutí, síťovitě se proplétajícího.

Podobné přípory jsou i v rozích polygonálního zakončení.

Přípory tyto jsou oblé (0'12 m v prům); patky (oblý prsténec) stojí na polygonálním hranolu, jehož úzké stěny jsou poněkud promáčklé (obr. 159.); místo hlavic římsa kalichovitě se rozvíjející, při spodu i nahoře oblým prsténcem obroubená a přikrytá deskou, což vše v osmihran upraveno.

Žebra shodného tvaru se žebry v lodi protínají se mnohonásobně rozdělujíce celou klenbu v množství sklípkovitých polí kosočtverečných;

...

Lí

ša

lte*

- "í: * ■

Mm

Uf

M: "I

‘4

v »    /

Jfl

«r) '

Obr. 155. Milevsko. Chrám sv. Jiljí. Pohled dovnitř kostela.

na vrcholu klenby (výška 15⁻02 m od podlahy) spjata jsou protínající se žebra čtyřmi kotoučovými svorníky, z jichž prostředku trčí šroubovité hroty (toliko svorník při triumfálním oblouku jest upraven jako kruhový světlík).

Klenbová pole při svornících ozdobena jsou od času obnovení chrámu za Hodějovských freskovými kartušemi, jednak znaky členů této rodiny, jednak i nápisy nesoucí:

1. znak mezi prvým a druhým svorníkem nad oltářem; v sousedních polích čtyři nadpisy; při straně evangelní:

BERNÁRTH ST ARSSÝ Z HODIEGO WA NA TLOSKOWIE MI LIWSSTIE LCZIOWICZ YCH CZIESSTICZYCH — TRZI RZIMSKYCH CZYSARZVW FERDINANDA MAXIMI LIANA ÍI: A RVDOLFA TEŽ ÍI: RADDA A SAYD CZE ZEMSKY WKRA LOWSTWI CZIESKEM

PAN OTECZ JANA MLADSSIHO A PRZE CHÁ BRATRZI WLAST NICH Z HODIEGO WA

při straně epištolní:

KTERÁŽ ZIWOT SWVG V WIRZE PRA WY KRY STY AN SK Y DOKONALA LETHA OD NAROZENI SYNA BOŽÍHO M, D, LXXIII,

JOHANNA Z HO DIEGOWA ROZENA Z CZIESSTICZ GIZ PO SLEDNÍ RODV TOHO GE DINKA MANZIELKA PANA BERNARTA STARSSIHO Z HODIEGOVA p:

2. znak mezi druhým a třetím svorníkem; po stranách jeho nápisy::

MARKÉTA WEN CZELIKOWNA Z W RCHOWISST GEHO MANZIELKA

IAN MLADSSIJ Z HODIEGOWA je STARSSÝ SYN jc

3. znak mezi třetím svorníkem a světlíkem; při něm nápisy;

PRZECH Z HO DIEGOWA iz : HEYT MAN KRAGE WLTAWS : KEHO. TOHO LETHA jc KTERÝŽ TENTO KOSTEL TAK JAKOŽ SE SPATRZV GE OBNOWITI A SPRAWI TI DAL K MLADSSI SYN ít

DOROTHA HR ZAŇKA Z HARASO WA GEHO MANZIELKA

Po epištolní straně oltáře v jižní hraně osmiúhelníka upraveno ve výklenku zdi pěkné sedile (obr. 160. a 161.) o čtyřech odděleních, jež jsou označena nahoře kružbami. Kružby ty jsou orámovány pravoúhlými římsami, z nichž vyrůstají žlábkované pruty, vypnuté v dvojnos a v mírném hrotu, nahoře se sbíhající. Třetí kružba (od oltáře počítaje) jest vyšší.¹) Špice

dvojnosů ozdobeny jsou lístky anebo růžičkami. Sedadlo tvořívala prostá kamenná lavice, na niž se ozdobné podušky kladly.

Nad sedilem obíhá kolkolem vnitřních stěn ozdobná kamenná římsa (profil viz na obr. 161.), jíž dříky přípor prostupují.

it

Ur

:W

-=ř

'JU.

— 1

Ij

tm

Obr. 156. Milevsko. Chrám sv. Jiljí. Konsoly žeber v lodi.

na

Okna veliká, štíhlá, v presbytáři pět, v lodi tři (jen v jižní stěně), ozdobena jsou vesměs bohatou, krásnou kružbou. Jsou dělena dvěma pruty tré (toliko nad kruchtou jest okno menší, jedním prutem na dvé rozdělené). V mírně hrotitém zakončení oken upraveny jsou pruty bud jako dvojnosy anebo jako jetelové listy, z nichž prostřední vždy vyšší jest postranních. Nad tím geometrické obrazce z křivek skládané:

1.    a 3. okno (počínaje od sakristie směrem kolem presbytáře): uprostřed kružby trojúhelník z vypnutých segmentů objímá hrotitý trojlist;

na

každé hraně trojúhelníka nasazen koncentricky opět hrotitý trojlist.

Obr. 157. Milevsko. Chrám sv. Jiljí. Profil vítězného oblouku.

2.    a 4. okno: pruty okno dělící jsou zakončeny jetelovými listy; nad tím dva kolmo postavené čtyřlistý v kruhu, a třetí, rovněž kolmo stojící nad nimi.

5. okno: pruty končí ve 3 trojnosy; nad nimi tři koncentrické hrotité

čtyřlistý.

6.    okno (v lodi): pruty jsou zakončeny třemi trojnosy, nad tím tři hrotité trojlisty souběžně seskupené kolem drobnějšího listu jetelového.

7.    okno: pruty opět končí ve trojnosy, nad nimiž tři jetelové listy se souběžně kupí kolem drobného trojlistu hrotitého.

Éf|^

i® /..

^A***TA

IA

5gp»

Obr. 158. Milevsko. Chiám sv. Jiljí. Vnější pohled na gotickou část:.

PA

U, '

ii

L>i

f5jg

i»t^.

X.

r!

is^i 5Érr.

Í3*i]

ig»

~..lu

**■

IaÍtA-C

(A-x

>,

Žt

8. okno (nad kruchtou), dvěma dvojnosy rozdělené; nad tím jediný okrouhlý čtyřlist kolmo ve kruhu.

!'■!: ;íí'íi.

Ji!

rfr

Sakristie při severní stěně presbytáře, obdélná, prostorná síň, jedním oknem (na východ), prutem na dvé děleným, osvětlená. Kružba okna: dva jetelové listy vyrůstající z prutu; nad nimi jediný čtyřlist kolmo postavený, jehož listy mají po třech okrouhlých lalocích.

II

fit

iL

Obr. 159. Milevsko. Chrám sv. Jiljí. Patka přípory.

Klenba sakristie podobné úpravy jako v kostele: žebra (shodný profil), opřená o kalichovité konsoly — šest počtem — (stejné jako v presbytáři), bez sloupků, protínají se mnohonásobně. Svorníkův tu není. Vchod do sakristie moderně upraven.

Portál kostela v jižní stěně lodi jest v mírný oblouk zaklenut, v profilu pak na šikmé ploše třikrát lomen; na hranách takto vzniklých jsou válcovité pruty; plošky mezi nimi pak půlkruhem žlábkovány. Šířka vchodu 1’77 m, výška 3‘75 m Ostění ze žuly.

Zevně opřena jest loď i presbytář v místech, kde žebra ze stěn vyrůstají, mohutnými opěráky o jednom ústupku, zakončenými kamenným

trojhranným štítkem Celou stavbu obíhá zevně kamenná římsa, tvarem svým shodná s římsou, vnější zdivo chrámu. P. Marie krášlící.

jí

Obr. 160. Milevsko. Chrám sv. Jiljí. Sedile. Pohled celkový.

Krov vysoký, sedlový, znamenité tesařské práce. (Sank-tusník je moderní.) Směrem ku presbytáři ukončen kryt věže průčelním štítem cihlovým,jednoduchým panelová-ním ozdobeným. Obruba tohoto štítu ze žulových desk, při dolejším zakončení střechy svismo sříznutá; obě plošky takto vzniklé ozdobeny jsou znakovým štítkem, na němž vztýčená hlava psí na právo hledící, s obojkem kolem krku.

Kruchta i nábytek chrámový jsou novodobé; ze starších dob zachována tu toliko zajímavá renesanční kazatelna, hranolový to ambon (osmistěn). Stěny podstavce ozdobeny jsou hrubou řezbou listovou; řeč-niště má na nárožích po hadovitě krouceném sloupku, ovinutém révím, s hlavicemi pseudojonskými (uprostřed volut andílci hlavička). Náplně mezi

iKiTVi'¹¹

.-i -    - -

//

lil.

.i

j!í

íi¹

IP

iimm

li

>1

ll l

'I

lil!

IS.

i'!lí

íi

ll

■liliSSi

n*

,ř

laa

II

li

Sitx GLčfo.

j'

Obr. 161. Milevsko. Chrám sv. Jiljí. Sedile. (Detail a řez.)

sloupky jsou ozdobně orámcovány. Dobrá řemeslná práce, nyní hrubě olíčená, ze XVII. stol.

Náhrobníky (stejně jako z chrámu P. Marie) odneseny do nynějšího pivovaru, kdež slouží za dlažbu.

ZVONY v dřevěném patře na románské věži při kostele sv. Jiljí:*)

*) Dle Weyraucna přeneseny zvony r. 1692 z klášterního kostela k sv. Jiljí; ne-mohloť se jimi prý bez nebezpečí pro klášterské věže zvoniti.

1.    123 m v průměru, 1'17 m výšky (s uchy pletencovými). Při koruně minuskulový dvouřádkový nápis:

trt nmnhtB x bmtttrtt x ttojiri x tfjE^u crijlt x f;oc z opus z prEElatxtm z esí x fatíunt z ab íjtumrEm z JumntE z írtntíaíi z eí inbtmbeu z uttiíaít z amto s bom x

tni x mtllelmto qoabrmgEnÍBftmo x mmagEjtmo x jBpítma x fsrta x qroaría x attfs x nicníat x tjoJjattEg x canfariffa x fertí x fjoc x opus x inmnmE x bomhri.

Obě řádky od sebe dělí proutek, kolem něhož se ovíjejí šalvějové lístky. Počátek druhé řádky označen jest dělítkem: běžící zajíc.

Na plášti drobounký, hrubě provedený krucifix a relief sv. Mikuláše v biskupském rouše, s knihou a třemi jablky.

2.    0'90 m prům., 0‘94 m výška (s uchy hladkými). Nahoře pás k sobě přikládaných drobných reliefů (antické postavy): žena se psem, v zrcadlo hledící; muž s holí a sypacími hodinami, mladík poskakující, jenž na loutnu hraje a pod. Pod tím věnec svislých listův. Na plášti nápis:

IAKOZ GSAV AVRZÁD OBECZ MILIWSKA K KOSTELV S. GILGI NALEZEGICI M . D . L . XXX .

TENTO ZWON DIELATI TAK ROZRAIENEHO ZASE PŘELIWATI SE WSSI OSADAV M . DC . XXX . DALI

PRZI CZASV PANOWANI G . M .

P . OPATHA CRISPINA A PROBOZTA DOX ANSKEHO

Pod nápisem medailonek s poprsím Madonny s dítkem.

KOSTEL SV. BAR TOLOMĚJE V městě, monstrosní stavba z r. 1866, na místě starého kostelíka, tehdy shořeného, zbudovaná.*)

cM

Za

jř

:X

"TÍil-Cirrj

Obr. 162. Milevsko. Socha P. Marie v městském kostele.

ADALBERTVS ARNOLD V.P.B.H.M.O.G MBG — AZA

*) Starý kostelík (podle papírového modelu na radnici chovaného soudíc) byl drobná stavba, skládající se z obdélné lodi, sedlovou štíhlou střechou kryté, a polygo-nálního nižšího presbytáře, a postrádal zevně všelikého uměleckého významu. V pod-

Po stěnách rozvěšeny renesanční obrazy na plátně značně zarudlým koloritem malované — zbytky to velikého oltáře, jenž patrně v původním kostelíku anebo (spíše) u sv. Jiljí stával. Představují sv. patrony i jiné světce (4 evangelisty atd.). Řemeslná práce z poč. XVII. stol.

Obraz sv. Norberta na plátně (P75/095 vi) ve vkusném rozvili-novém rámci 0 30 7/z širokém. Z konce XVII. stol.

li / i''

Sochy: Ukřižovaného, P. Marie a sv. Jana na postranním oltáři při kruchtě, v životní velikosti (1'82 m vys.) ze dřeva řezané, polychromo-vané. Jsou pozoruhodný zejména bravurností, s níž řezány bohaté záhyby rouch (viz obr. 162. a 163.). Stávaly původně na břevně při vchodu do presbytáře v klášterním chrámu, odkud byly r. 1821 po opravě sem přeneseny. (Pam. kniha na děkanství.) Velmi dobrá práce z první polovice XVIII. stol.

Na novodobém hlavním oltáři

-Čilí**,

|ÉH|

Obr. 163. Milevsko. Socha sv. Jana v městském kostele.

dvě pěkné sochy světců, v rouše praemonstráckém, nyní bílé natřené, P48 m vys., z kláštera sem přenesené. Slušná práce z min. stol. Rovněž tak i sochy dvou andělů, stojících na válcovitých podstavcích jež jsou ozdobeny reliefy obíhajících geniů (patrně součást! bývalého oltáře).

Věčná lampa před hlavním oltářem visí na ozdobném řetězci,

jehož články jsou z kovaných volut skládány. Zajímavá práce ze XVII. stol. C i b o r i u m hrubě tepanými akantovými rozvilinami ozdobené,

z r. 1721.

Zvony: 1. 061 m průměr i výška (ucha, z nichž jedno uraženo, jsou ozdobena ženskou maskou). Při koruně věnec minuskulových písmen střeší zřízena byla řada drobných okének, v nichž Grueber 1. c. domníval se spatřovati střílny, jakož i celou stavbu za románskou pokládal, a jakožto prý »kostel opevněný* vysoko cenil. Mínění toto neshledali jsme ničím opřeno; stavba sama pak, což dle některých zmínek v listinách Weyrauchem o. c. citovaných i patrno jest, vznikla v XVI. stol. za vlády Švamberkův.

Dle Weyraucha měl kostelík tento (r. 1841) ^podivuhodné hvězdovité klenutí nad presbytářem*. Ryly v něm tehdáž tři oltáře.

bez ladu a smyslu skládaných. Dělítkem jsou křížky a čtyřlisté ostnité růžičky. Pod nápisem Kristus na sukovatém kříži. XV. stol. (Zvon k vůli zavěšení v koruně provrtán.)

2. umíráček 029 m v prům. Při koruně rokokový ornament, při •okraji I. G. K. 1764. Na plášti relief sv. Jana Křtit. a sv. Kateřiny.

RADNICE, nyní okresní úřední dům, ze XVII. stol., prostá jednopatrová budova skoro do čtverce stavěná, s prostorným světlíkem ve středu, nad nímž se zvedá nad střechou věžovitá přístavba, bání přikrytá. Pod bání obíhá uvnitř dřevěná pavlač, při níž jsou arkádovitě upravená okna {po všech čtyřech stranách).

PEČETIDLO MĚSTSKÉ, mosazné, okrouhlé, 39 mm v prům.; uprostřed kartuš štítová, nad ní postava ve vévodském oděvu, jež má na prsou drobounký štítek s Hodějovským kaprem. Při okraji legenda; SIGILLVM MINVS CIVITATIS MIL1VIENSIS; při kartuši letopočet 1603 (viz obr. 164.).

mm.

Obr. 164. Milevsko. Městská pečeť

Nuzice.

O blízkém hradišti viz zmínku ve článku »Bechyně« str. 1.

Olší.

O bývalé TVRZI zdejší viz Sedláček, o. c. VII., 287.

Opařany.

Schaller o. c. XIV, 142; Sommer o. c. X, 44; Trajer o. c. 637. Jos. Hejna Paměti statků: Opařanského, Podbořského etc., str. 1. —125.

KOSTEL SV. FRANTIŠKA XAV. (od r. 1786 farní). Na místě spustlé tvrze založila r. 1657 hrab. Františka Slavatová drobný kostelík, jenž byl posvěcen r. 1659. Plány zhotovil Matěj Vels, stavbu provedli Ondřej Radler, mistr a Michael Seemayer, stavitel.²) R. 1669 přistavěny k němu kaplice: Svatohorské P. Marie a sv. Ignáce; také i věž.

Z kostelíka tohoto zbyla toliko kamenná tesaná deska, původně nad vchodem jeho umístěná, s nápisem (v jednoduchém kartušovém orámování): DIVO FRANCISCO XAVERIO SACRUM, a letopočtem 1658. (Kámen ten jest nyní osazen uvnitř chrámu při průčelním vchodu.) Na místě jeho zbudovali jesuité nádhery milovným způsobem svým v r. 1732—1735 nynější skvělou orientovanou budovu z lomového kamene, na kvádrovém trnoži, značně na chrám sv. Klimenta v Pražské koleji upomínající. (Pohled do nitra viz na obr. 165 a 166.)

V něj šek chrámu jest u porovnání s bohatstvím vnitřku téměř chudý.

v patře druhém — jest fagada

Západní průčelí rozděleno jest bohatou římsou na dvě patra. V přízemí upraven prostý vchod, nad nímž rozčleněna dvěma oblými polosloupy na tři pole, jež mají při nárožích po pilastru za ozdobu. V prostředním poli prolomeno zprohybané okno, v pobočních jest po výklenku s kamennou sochou. Nad druhým patrem opět hojné prohýbané římsoví, místo štítu pak věž, přikrytá sličnou plechem pobíjenou bání s lucernou. Pod bání hodinové ciferníky.

Ostatní stěny děleny jsou pilastry (místo hlavic — římsy) a lisenami na jednotlivá travé, rozčlenění vnitřku naznačující. Nad okny a pod okapem opět statné římsy. Uprostřed bočních stěn po vchodu, nad nímž vždy na střeše slušný, barokně prohnutý vykýř římsami a elliptickým světlíkem ozdobený. Střecha hladká, nad celou stavbou stejně vysoká, prejzová, na východní straně oble zakončená.

Půdorys skládá se ze čtyř travé za sebou jdoucích a jeví podobu kříže, jehož příčné břevno (široké a krátké) obě prostřední travé zaujímá a mírně jen na způsob risalitu povystupuje, tvoříc loď (12‘35 m širokou a 17 00 m dlouhou); travé východní (9'00 m šir., 6'90 m dlouhé) tvoří presbytář, travé pak západní, s východním shodné (uvnitř 8'20 m šířka, 5'35 m délka), slouží za emporu. Stěny presbytáře i podvěží jsou znatelně do vnitra budovy povyduty, v lodi pak tvoří výklenky pro poboční oltáře.

m

: j •

X *

i.

V" .

■v.Alr .

-

?

i

;

i

|Tí'J -^(.;': ^

’-r- *52

$0$!fŠř

pp»9

umw*'

* 4a

I ■

/ ,'

i

1%

m

JSEps

I

^6

L

4

4 '"

I

R*%5.

i

W/1?

T

* ■■    ' V» •    -'** v* ■"'*■

: J5C. '

w

pr

wjw

&

**

I S

5@

€

**•'■**•

fy

>

!

r ?.#*> ^

Sm ⁴

-^SP S"

*2 V-*

i§j|

a i

«M'~

f«-

i

'i

'

?.

m i

-‘■r

■

! '

‘

f M\l

sr.

I

i i* .

I 1

1

•.« :

i

I

■

š

x>1

* a-

I

1

. !

*

m

m-J*l

i

■ *

• i

%

.

3I a ■

t

1

t"iH

*í7.i7a

^ ' v-.

ESá

Půdorysu odpovídá klenba, rozvržená na čtyři kuple, nesené pasy {páry sploštělých, k sobě prohnutých obloukův), jež se opírají o velmi bohaté římsoví, na způsob hojně lámaného architravu, podepřené sloupy a pilastry s ozdobnými korintskými hlavicemi (stucco).

Mezi párem sloupů, nesoucím prostřední klenbové pásy v lodi, upraven jest po každé straně poboční vchod. Silná špaleta prolomeného zdivá tvoří tu předsíňku, jejíž otvor do kostela býval zastřen kobercem, zavěšeným na dřevěném, řezbou ozdobeném nadpraží. Vchodem po straně epištolní přístup do kostela, po straně evangelní přístup do sakristie. Nad síňkami zřízeny mezi dříky sloupců ústící drobné sličné balkónky, drobnou ballu-strádou opažené, z nichž toliko balkónek při sakristii z obytné budovy jest přístupný.

Klenba nádherně jest ozdobena freskovými malbami i stukatérskou

prací.

Freska, bohatou a živou komposicí, správnou, na eťfekt vypočítanou kresbou a velmi živým koloritem vynikající, představují život sv. Františka Xav. V poli prvém (nad presbytářem) znázorněny hrůzy morové rány: nakažení umírají, jiní vztyčují ruce prosebně k nebi, v pozadí pak mrtví jsou odnášeni; nad tímto skupením vznáší se v oblacích sv. František, an se přimlouvá a rukama k nemocným vztaženýma je Bohu odporoučí. V poli druhém: Sv. František stojí na lodičce, vlnami zmítané, obklopen uděšeným zástupem, a vztaženou pravicí s křížem utišuje rozbouřené moře. V poli třetím: Světec, před nímž andělé drží rozestřenu mapu Asie, stojí na zeměkouli. Nad emporou: Apotheosa světcova, jejž andělé do nebes provázejí. V cípech, kde klenba ve stěnu přechází, jsou zdařile šedí vymalovány alegorie světcových ctností, jakož i personifikace krajů, v nichž světec působil.

Stuccová práce dosti střídmá, provedena nejvíce motivem rostlinným. V průčelí klenbových pásů jsou provedeny mimo to ještě velké nápisové kartuše, vznášejícími se anděly nesené; nápisy jsou votivní a letočetné (udávají rok stavby — 1735.).

Okna jsou vesměs prohýbanými křivkami ohraničená, prostorná, v klenbových osách po obou stranách kostela prolomená.

Nábytek chrámový dosud vesměs původní.

Hlavní oltář. Pozadí jeho tvoří malba na omítce, představující perspektivické pokračování chrámové architektury, nad níž pod klenbou ve světlém oblaku vznášejí se četní andělé velebné Svátosti se kořící. Oltář vlastní, volné před touto malbou stojící, jest ze dřeva na způsob mramoru olíčeného, na hojně zprohybané vyzděné mense; veliký tabernakl obklopen jest čtyřmi šroubovité točenými sloupky a dvěma anděly jej podpírajícími. Nad tímto oltářem upevněn ozářený rámec, jejž nesou dva velcí andělé (jeden při spodním, druhý při svrchním rohu naproti sobě), četní pak drobní oblétají. V rámci tom jest pod sklem zmíněný již obraz sv. Františka 1'80 m vys., 1'34 m šir., na plátně. Obraz představuje

rS.

JH

Mte

irtl

sy

■u

mm, i

Ssa*

■”jaum

■.

**•

■JÉĚk

_y%

- '?

njg X '

Ji

■«#&

4NH

vj3

f\

rV

0Wj

' ÍÉ

, *3&áfc.;JÍ d

1 . ’> . 4^'ifiÍ-*

Ji JEKv

■'S&t

Íí

1.

i.

2T-    ' *235*7 -    ^5

WW'

* "■'""'„i

wr

WiMM

eWMV*

**

ki

i*í Jjpjfc

li.

ve střední partii klečícího sv. Františka, an se koří P. Marii, sedící na trůně, neseném anděly v oblacích, s dítkem na klíně. Ostatní plochu obrazu vyplňuje zástup andělův na různé hudební nástroje (i na basu) roztomile hrajících. Komposice obrazu velmi pěkná, kolorit na temném pozadí neobyčejně skvělý, provedení však dosti hrubé. Eťfektní práce italského rázu z počátku XVII. stol.

Nad tabernáklem (později přidaný) temný obraz Madonny Brněnské v bohatě řezaném, prolamovaném zlaceném rámci. Rámec jest velmi dovedná práce z prvé pol. XVIII. stol.

(jsou dílem zlaceny, dílem bíle natřeny).

Po stranách hlavního oltáře jsou ve zdi upraveny výklenky, v nichž stojí dobré barokové sochy v životní velikosti, sv. Víta, Václava a Norberta — čtvrtá jest neurčitá Stěna jižní i severní byla původně také okrášlena freskou (po jedné straně byl dle pamětní knihy >vypodobněn Xaverius, an se koří před obrazem Ukřižovaného«, po druhé »an mezi dvěma anděly ducha vypouští«); malby ty dle rozkazu biskupova o visitaci pro sešlost’ r. 1787 zabíleny.

Nad sochami v presbytáři zavěšeny jsou dva obrazy na plátně (poprsí: sv. Alois, sv. Stanislav) circa 1'00 m vysoké, oválové, směru Raabova.

Poboční oltáře čtyři (po dvou proti sobě při stěnách lodi pod okny); hojná dřevěná struktura těžkých tvarů. Na každém z nich obraz na plátně, 1'70 m šir., 277 m vys., z nichž vynikajícím dílem uměleckým jest obraz sv. Jana Křtitele, kážícího zástupu na poušti. Bohatá scenerie (osoby podány v malebných orientalských krojích), kolorit jasný, značně zarudlý. Velmi cenná práce Ig. Raaba S. J. Ostatní obrazy kompo_ sici chudší, pečlivého však provedení. Slušná práce některého z pomocníkův Raabových. Po každé straně obrazů vždycky po soše sv. Patronů českých, slušné práce. Nad oltářem sv. Jana Nep. (při empoře po evang. straně) okno, ústící na chodbu residenční budovy, zakryto jest obrazem sv. Vavřince ve vkusném prolamovaném rámci barokovém.

Při triumfálním oblouku, po straně epištolní, pátý poboční oltář prostých tvarů, s cenným obrazem sv. Ignáce na plátně (úplně zašlý a plísní zničený) a skulpturou nejs. Trojice.

Naproti němu kazatelna dřevěná, bohatě pracovaná, při zdi umístěná. Reliefy: na zábradlí stupňů: Kristus vyhánějící kupce z chrámu; na řečništi; Proměnění Páně; mimo to hojné ozdoby řezbářské, andílkové s emblémy spravedlnosti, milosrdenství, troubou soudu, knihou evangelia atd. Na přístřešku veliká zlacená zeměkoule, nad níž Boží oko hojně ozářené; při okraji anděl s deskami zákona. Ozdoby jsou hojně zlacené, ostatek mramorován.

Na empoře vkusné varhany, jež postavil r. 1736 Václav Pantockay varhanář z Moravských Dačic. Pod emporou dvě dubové zpovědnice dosti ozdobně pracované; v hořejší části jsou v nich zasazeny slušné podélné obrazy na plátně: kajícího Petra a Marie Magdaleny.

Lavice dubové, úpravné. Postranice jejich jsou ozdobeny řezbou (listový ornament).

V sakristii krásná dubová skříň na paramenty 3'10 šir.; svršek její (obr. 167) ozdoben na místě pilastrů akantovým listem, z něhož nahoře hlavinka dětská vyrůstá. Svrchu soška anděla pletence držícího.

Kalich³) — zlacené stříbro — 0’27 m vys., hojně na noze, nodu i košíčku tepáním ozdobený. Mimo to na noze (ze šesti zaokrouhlených lupenů sestrojené), jakož i na číši po třech na smaltované destičce malovaných obrázcích (životopis sv. Františka), obroubených hojnými imitova-

X)

mmF

Spi

SH Í7~11 \Th

Obr. 167. Opařany. Skříň na paramenty v sakristii.

nými drahokamy. Na ořechu (hruškový profil) jsou vytepány tři andílčí postavičky s odznaky víry, naděje a lásky. Tepání ostře a precisně prováděno ; poněkud banální formy a příliš hojná barevná skla jsou však vkusnosti tohoto kalicha na ujmu. Vynikající pražská práce okolo r. 1723. Značky:

Pacifikál (stříbro z části zlacené), velmi ušlechtilé formy (obr. 168): noha kruhová, 13‘8 cm v průměru, ozdobena jest velmi dovedně tepaným rostlinným ornamentem, úplně naturalisticky podaným. (Viz obr. 169.) Oblý stvol přerušen prsténcovým ořechem, nad nímž z akantových, tepaných

lístků upravena štíhlá číška, ze které vyrůstá kříž při okraji granáty osázený. V předu kříže drobná soška Ukřižovaného, v zadu [okrouhlá ostatková schránka. Výborná práce pražská z prvé pol. XVIII. stol.

Značky:    @

«»

R e 1 i k v i á ř v podobě drobné sluncové monstrance, 037 m vys., tepáním zdobený. Slušná práce z druhé pol. min. stol. Zlacená mosaz.

\,

i/ii

á(|

jA

t S

í * 5 *■

<6 ét. * ár

Kalich 2. 0'22 m vys., zlacená měď: noha hladká, osmilistá, na kupě prolamov aný a tepaný košíček (v listovém ornamentu andílčí hlavičky). Počátek XVIII. stol.

**

V .:*>

mi

II 3

/■

Hojná mešní roucha z brokátů zlatém, stříbrem i barevně protkávaných. Stářím i krásou vzorku nade všechny vyniká žlutavě zelená kasule z těžké hedvábné látky, do níž jest vetkán znamenitě komponovaný renesanční vzorek. XVII. stol. (Viz obr. 170).

- ů ;

Vv

Zvon hrubě provedený,

:: rf:

0 56 m průměr, 0 42 m výška (bez uch). Při koruně barokně stylisované listy svislé a opis:

li

m.

mi

mm

k >

ii

ji

FRANZ JOSEBH KÚHNER GOSS MÍCH IN PRAG ANNO 1800, na plášti: IN HONOREM S. FRANCISCI XAV. (nad reliéfem sv. Františka umírajícího), a IN HONORÉM S. IOAN-NIS NEP., při reliefu stojícího sv. Jana Nep.

Obr. 168. Opařany. Pacifikál.

RESIDENCE nyní přestavěná a na zemský blázinec upravená, statná budova o třech patrech v pravém úhlu stavěná, a s kostelem souvisící. Zevnějšek úplně prostý. Vchod z>nádvoří kostelního, kamenným pěkné

Hodinový stroj kovaný, označen: IOHANES GAN-DENS HÓŇER IN BECHIN 1735.

profilovaným pažením (nahoře zprohybaným) obložený. Letopočet MDCCXVII. do něho vtesaný udává vznik této budovy. Dvéře jsou železem pobité a tepanými růžičkami posázené. V bývalém refektáři klenutý strop. (placková forma) stukatérskou prací a olejovými obrazy ozdobený. Obé jest slušné, má však cenu toliko dekorativní.

Obrazy představují život sv. Františka

íÉj

.#

Ozdobné dvéře z příbytku i představeného přeneseny do Bechyně I (viz obr. 62). Podobné ač prostší ještě B několikrát se tu vyskytují.

NÁDVOŘÍ klášterní obehnáno « zdí, v níž jsou upraveny dvě brány ■ s ozdobnými prohýbanými štítky.

Obr. 169. Opařany. Noha pacifikálu.

Při kostele KAPLIČKA sv. Jana Nep.: drobné čtvercové staveníčko v průčelí trojúhelníkovým štítem zakončené.

Ostrov.

M. Kolář v »Pam. Archaeol.« VII. 459. Sedláček »Hrady« Vil. 233., >Místop. sl.«

287. č. 450.

HRADIŠTĚ

na prostorném ostrově (měří c. 5 čtver. jiter) velikého, rybníka. Rozsáhlé zbytky vesměs nízkých zdí; na straně západní, kde pruh rybníka ostrov chránícího jest nejužší, jest dosud patrný veliký příkop. Příchod na ostrov byl s téže strany brodem, kamenem dlážděným, asi, 4 m širokým.

Podboří.

Sedláček o. c. VII. 56. — Hejna o. c. 126—140.

O mohylách zdejších viz článek »Hodušín« a »Hánov«.

TVRZ zdejší s pivovarem a ostatními budovami stávala tam, kde nyní' čp. 54. (a sousední). Měla ještě před nedávném mimo přízemí jedno ještě-patro a kryta byla štíhlými střechami s ozdobnými štíty. Čásť budovy dosud zachována; přízemní světnice jsou opatřeny klenbou z konce XVI.. stol. Umělecky nevýznamno.

Předbořice.

Schaller XIV, 31.: Sommer X, 102.

KOSTEL SV. FILIPA A JAKUBA, filiální, roku 1365 farní.

Drobná orientovaná stavba ranně gotická, líbeznou úměrností vynikající.

ssmjr..*

.'■V

A⁴

'1

9'

mmá

bm^Ů

Pl

C'-A

ijll

a,

£«

s*s

řfi

mákĚVx'

,,

V|A,

tmm aaí

; ^iiá2    '

§§A# ■f*

1111

r^o jflf

gjlf

■/'CL'.--    •■

iSíyip

tí

5aí=a!r«ci

).v,v A-

j

lll§y§lll

Obr. 170. Opařany. Vzorek látky mešního roucha.

Věž čtyřhranná, stanovou střechou přikrytá, přistavěna v západním průčelí ir. 1812 (původně stávala dřevěná zvonice opodál). Celé budově dostalo se •nedávno moderní úpravy.

Loď 1L00 vi dlouhá, 6‘75 m široká, 5 65 m vyšší), přikrytá stropem plochým, osvětlena jest tř

(původně o něco

pozbavenými. Vchod se strany jižní, 1*17 m sir., 2 40 m vys., hrotitým kamenným ostěním obložený, jehož vnější hrana jest profilována (obr. 171).

es

tr>

---    Triumfální oblouk (roz-

pjetí 4'23 ;n, 505 m vys., síla zdi

Obr. m. Předbořice. ProfiT °'⁹⁵ **) zaklenut do špice, nepro-portálu.    filován.

Kněžiště skoro čtvercové (5‘25 m dl., 4'65 m šir.) zaklenuto kamenem u výši 5 95 m. Kamenná žebra hranolová, na hranách ploše slíznutá, 017 m šir., 024 m ze zdivá vynikající, protínají se ve hladkém okrouhlém svorníku. Okna tři (v osách klenby), z nichž toliko okno za oltářem zachovalo podobu původní: úzké (0'25 m šir.), štíhlé (1'70 m vys), lomeným obloukem překlenuté, se špaletou na obě strany silně se rozvírající; špaleta zaklenuta půlkruhem a měří 0'78 m na šíř a 3'73 m na výš. Okénka počínají 210 m nad podlahou.

Síla zdivá v presbytáři i v lodi 1‘20 m.

Ve štítě nad vítězným obloukem prolomeno hrotitým žulovým ostěním obložené okénko 0‘55 m šir., L60 m vys

Nábytek vesměs novodobý.

Monstrance rokoková, 0⁻60 vi vys., ze zlacené mědi, paprskovitá, ozdobená obhrouble provedeným tepáním a tepanými reliefy sv. Simona a Judy. Beze značky. Řemeslná práce z r. 1766. *)

Mešní roucho plátěné, ozdobené různo rozloženými květy, pestrým hedvábím vyšitými. Z konce XVII. stol.

Zbytek antependia: na žluté hedvábné látce hedvábím barevným vyšívané vkusné girlandy. Z počátku XVIII. stol.

Náhrobníky: 1. (před vchodem do sakristie) 0'80/1'80 m, žulový otřelý: uprostřed znakový štítek, při krajích rámcový nápis, z něhož čitelno:

.... ENI GILGI ZAHRADESKI Z W | LCZI HOŘI j A POCHOWAN LÉTA P. MDL ....

2. (v protějším rohu, přikryt oltářem) má dle pamětní knihy fary Kovářovské nápis : »Leta Páně MDXLVI Adam Zahrádecký umřel.«

es

es

r-*-*

es

ez

š&

es

es

es

es

es

es

es

es

es

es

es

CJ

es

<s>

es

s§

v*

es

Z,

C7>

es

-3

c|!

es

rs

es

CD

C2

'Sj

0->

F

es

c_»

es

es

ss

Obr. 172. Předbořice. Nápis na zvonu.

*) Stála (dle pam. knihy Kovářovské) 32 zl. 42 kr.

Soupis památek umění výtv. Pol. okres Milevský.

Zvony: 1. 0‘82 m průměr, 0’76 m výška (i s pletencovými uchy). Při koruně dvouřádkový minuskulový opis (obr. 172).⁴)

IK

Na plášti hrubě provedený relief sv. Václava (celá postava).

2. průměr 0‘61 m, 0⁻54 m výška (s uchy hladkými). Při koruně renesančním propletavým ornamentem obroubený nápis:

ANNO 1678: GOS MÍCH NICOLAVS LÓW IN PRAG.

Na plášti:

S : PHILIPI V. IACOBI.

TVRZ zdejší zmizela beze stopy. Dle některých nálezův (zdivav trámcův, šipek a pod.) soudě stávala asi tam, kde nyní škola stojí. (Srov. Tyl Fr. o. c. 90.)

¹

Sedadlo pro celebranta — kněze, jenž sv. obřady konal; sedadla ostatní pro přisluhovače: jáhna, podjáhna a obřadníka.

²

V kostelíku tom byly mimo hlavní oltář, k němuž zakladatelka darovala obraz sv. Františka ve Vlaších malovaný (dle pamětní knihy farní), — patrné týž, který dosud jest nad hlavním oltářem, — ještě dva poboční oltáře; obrazy na těchto oltářích (Rodiny Páně a sv. Františky Římské) maloval Řehoř Zrniček z Jindřichova Hradce.

³

V majetku chrámu sv. Salvatora v Klementinu Pražském nalézají se tři pare tohoto kalichu.

⁴

t. j. Anno MCCCCCXV. En ego campana nunquam pronuntio vana, ignem vel Hstum, bellům aut funus honestum. Qui me fecit magister Bartholomeus nomen habet in nova civitate Pragensi. Sit laus (Deo).

Radětice.

Severně od Radětic na obecním pastvišti 13 mohyl z V. stol. Richlý, Mitth. C. C. XIX., 1893, str 141.

Poblíž této nekropole u lesa jiné pohřebiště mohylové (ellipsové) v průměru 1000—500 krokův. Tamže str. 142.

Rataje.

Schaller XIV, 140; Sommer X, 33; Trajer 631.

U Rataj mohyly; viz o nich J. K. Hraše v Pam. arch. V 230, IX 130, 659;. Mitth. 1888 XIV. Hroby v lese »Březovec« u Rataj. Předměty (bronzové nástroje a urny) v zemském museu.

FARNÍ KOSTEL NEJSV. TROJICE. Ačkoliv připomíná se již

r. 1384, nejeví nynější stavba jeho nijakých známek starobylosti. Jest to malá prostá budova bezslohová z konce min. stol., jejíž prostičký zevnějšek ničím nepoutá. Presbytář jest obdélník, jehož klenba na 4 pilastrech spočívá a k obdélníku tomu vzadu přiléhá malý prostor třemi zdmi obklopený a klenbou konchovou krytý. Vítězný oblouk polokruhový. Loď jest rovněž nadmíru prosta. Okna obdélníková segmentovitě překlenutá. Celý kostel jest 18'70 m dlouhý; loď 8‘47 m šir.

Křtitelnice románská v předsíni, odjinud prý sem přivezená^ 0 795 w vys., 0⁻78 m šir. Tvar polokulovitý s válcovým nízkým podstavcem. Vypuklý povrch vnější ozdoben jednoduchými vypukle tesanými pruty. Průměr polokulovité nádrže vnitřní 0⁻475 m.

Lampa před hlavním oltářem, 038 m vys. z mosazi; pěkně vysekávaný vzor rostlinný; na třech stranách lité a ciselované karyatýdy ženské. Menší lampička téhož tvaru před oltářem postranním. Stol. XVII. (Obr. 173).

Rámec barokní, čtyřhranný s vysokým nástavcem hořejším, 97 cm šir., 185 cm vys., s intarsiemi rytých benátských zrcadel, do nichž vryty výjevy lovecké. Druhá pol. XVIII. stol. (Viz obr. 174).

Monstrance mosazná,

'M

Fy - o

"m

V /■ V)

v 7

i sájjB

.\ vja

UM:

’"'L    * 'íll

62 cm vys., 35 cm šir. Široká noha velmi vypuklá má ve křižujícím a proplétajícím se vzoru stuhovém medail-lonky čtyř sv. evangelistů (poprsí). Nodus litý ciselo-vaný (andílčí hlavičky). Střed věnec ze čtyř mušlí a rostlinného dekoru. Za tím pak barokový rámeček s mřížkováním a nejzáze paprsky.

Na okraji nohy nápis: Im-pensis benefactorum 1746.

Slabá práce.

>ry'jr^ť' T

Zvoní. 775 cm v prům.,

60 cm vys. Kolem hořejšího kraje pás 4 cm šir., v němž ornament: pelikán prsa svá rozdírající, jehož roztažená křídla přecházejí v rostlinné vinutiny. Pod pásem několik spolu nesouvisících listů akantových. V předu znak Šternberský, pod nímž nápis:

Obr. 173. Rataje. Lampa v kostele.

ILVSTRISS : AC EX-CELLENT : DOM : DOM :

WENCESLAVS ADALBER-TVS SAC : ROM : IMP : COMÉS A STERNBERG DOM : DIRECTVS FEVDORVM LIBEROSA - LEISKA • SARKA & REICHERSCIEUTZ HAE-REDITARIVS DOMINVS IN GRUNNERG HORASDIEGOWITZ • SEDLETZ HOROSEDL & ZALVZAN • KRVPKA • KLEZAN & DVRNHOLZ AVREI VELLERIS EQVES SAC : CAES : MAIEST : INTIMVS CONSILIARIVS • CAMERARIVS • REGIVS LOCVMTENENS • MAI • IVD • PROV • AS-SESOR & SVPREMVS REGNI PRAEFECTVS NEC NON AVLAE REGIAE MARESCHALLVS IN REGNO BOEMIAE • TVTOR MINORENNIS HE-RVLAE MARIAE TERESIAE COMITISSAE A STERNBERG CAMPANAM

HANČ LONGAEVO VSV IN PLVRES CONFRACTAM PARTES AVCTO AERE REFVNDI IVSSIT.

k-"'*

>*.

& '1

ar?

ti

•r.

A#?

ÍP

Pod tím při dolejší obrubě letopočet 1705 a malá vypuklá kartuše s nápisem. VETERO PRAGAE FVSA AB ANTONIO SCHÓNFELD.

Vzadu na plášti P. Maria s Ježlškem ve svatozáři na měsíci stojící; vedle sv. Václav. Výška figur 20 cm.

'%Š£Ls

Zvon 2. 61 prům., 47 vys. Nahoře rostlinný renesanční pás, pod ním věnec dolů svislých vedle sebe kladených lupenův. Nápis :

LETHA 1633 SLYTY GEST OD THOMASSE FRYCZE ZWONARZE W MIESTIE RAVDNICZY NAD LABEM. Na plášti krucifix.

TVRZIŠTĚ

WMkl

v-v

Obr. 174. Rataje. Barokní rámec v kostele.

čtverým válem a trojím příkopem obehnané; viz J. K. H r a š e Pam. arch. V, 231 a Sedláčkovy Hrady VII, 55.

Sepekov.

S challer o. c. XIV, 149 ; So mm er o. c. X, 54 ; Wey r auch o. c. (mskrpť). Tr aj er o. c. 632 sq. Dominik K. Čermák »Sláva P. Marie Sepekovské« 16 sq.

»Na Vrších* nad rybníkem »Tovaryšem« mezi říčkou Smutnou a potokem Milevským pohřebiště praehistorické. Dosud zachovány tři mohyly, ostatní — dosti četné — vesměs rozorány. Nález (nehojný) roznesen. Srv. Pam. IX, 131; Šnajdr, Poč. Praeh. místop. 90. — »Na Chlumu* nad levým břehem Smutné rovněž praeh. pohřebiště (asi 60 hrobů). Pam. VI. 221 a 310, IX, 130; Šnajdr o. c. 91.

O blízkém »Hradišti* nad rybníkem ^Chobotem* viz článek ^Skalice*.

BÝVALÝ FARNÍ KOSTEL SV. MIKULÁŠE, okolo r. 1321.

zbudovaný.*) (Půdorys viz na obr. 175.)

Stavba jeví tvary ranné gotiky; sestává z lodi, nižšího presbytáře a sakristie (viz půdorys na obr. 175.) a jest orientována. Zbudována jest z kamene lomového; toliko nároží, obložení vítězného oblouku a oken, žebra a kružby v oknech jsou z tesaného kamene (z části červen avý pískovec).

Loď (mírný obdélník), neklenutá, se vchodem v západním průčelí a oknem nad ním, jest nyní z větší části ubourána.

Vítězný oblouk zalomený, obložený silným žebrem s hranami ploše slíznutými.

■■MMI

”řW-

EL

Obr. 175. Sepekov. Kostel sv. Mikuláše. Půdorys.

W ll

Presbytář zakončen třemi stranami osmiúhelníka, kamenem zaklenut; býval původně osvětlen šesti nevelikými okny, opatřenými bohatou kružbou.

Klenba opírá se o žebra 0'21 m nad povrch její vynikající, 0'14 m silná, hranolová; přední hrany žeber nejsou ploše slíznuty nýbrž mělce žlábkovány (obr. 176.). Sbíhají se ve dvou kruhových svornících; svorník vítěznému oblouku bližší je hladký, svorník pak nad osmiúhelníkovým zakončením zdobí vytesaná růžice.**) Konsoly žeber upraveny jsou buď v podobě

171

Obr. 176. Sepekov. Kostel sv. Mikuláše. Profil žebra.

prosté římsy anebo v podobě hlavic na způsob lidských tváří poměrně velmi dovedně a pravidelně z kamene vytesaných (obr. 177.)

jn

fjif

Okna jsou obložena hrotitým pískovcovým ostěním a opatřena vkusnou a rozmanitou kružbou (viz obr. 178.). Mírně na hranách žlábkovaný prut dělil každé z nich na dvě části, zakončené nahoře neúplnými jetelovými anebo hrotitými trojlisty; nad nimi pak tyto různé kombinace kružbových článků :

ÍW⁵

Obr. 177. Sepekov. Hlavice v kostele sv. Mikuláše.

*) Dle originálu, jejž Weyrauch v archivu na děkanství Milevském nalezl, udělil Přibyslav, světící biskup Pražský, r. 1327. odpustky věřícím při oltáři sv. Mikuláše v Sepekově pobožnosť konajícím. Stalo se patrně u příležitosti posvěcení nově zbudovaného kostela.

**) Sepekovy postoupeny r. 1307. Jindřichovi z Rožmberka, jehož rod patrně růžice tato připomíná.

v kruhovém rámci, prohnutými pruty ze středu vybíhajícími na tré děleném, dvojnosy za sebou jdoucí; pravidelný zaostřený trojlist do kruhu vkomponovaný ; tři hrotité trojlisty v kruhu seskupené tak, že špice jejich do středu kruhu míří.

Sakristie obdélníková, při severní stěně presbytáře, překlenuta jest valené (klenba se na vrcholu rovnou čarou lomí) směrem kolmým k ose kostela. Světlo vniká okénkem hrotitým ve východní stěně prolomeným, které jest opatřeno kružbou: nejvýš v pravidelném kruhovém rámci jetelový trojlist kolmý, pod ním pak neúplný kruhový trojlist. V protější (západní) stěně jest ještě druhé okénko drobné, kruhové, bez kružby.

Sličný kostelík tento, kolem něhož se rozkládal hřbitov, byl r. 1785. zrušen a r. 1788. za 158T0 zl. prodán a přeměněn v příbytky a chlévy.

fps

i.

(f

A)

El

—í--h-

Obr. 178. Sepekov. Kostel sv. Mikuláše. Kružby v oknech.

Dva zvony odtud¹) darovány do Černé u Plané (Schwarzbach), třetí (prostřední) pak do Terči Vsi (Theresiendorf), hlavní oltář a kazatelna odvezeny do Jablonce u Krumlova (Ogfolderheid), a mešní roucha do Pohnání.

Stavba tato jest dnes již skoro pouhou zříceninou.

KOSTEL P. MARIE (nyní farní) zbudován v letech 1730—1733. na místě kaple, v níž milostný obraz zdejší lidem byl uctíván. ²)

Půdorys (viz obr. 179). jeví zevně podobu kříže skoro pravidelného, jehož rohy jsou promáčknutými oblouky spojeny; uvnitř však jest prostor upraven ellipsovitě a překlenut kuplí, již na vrcholu ellipsovitá lucerna korunuje; na východ přisunut čtvercový presbytář, na západ pak upravena kobka a empora, nad nimi pak věž. V letech 1760—1767. zbudován kolem do čtyřhranu ambit se čtyřmi kaplicemi — rovněž kopulí s lucernou překlenutými — v rozích. Kopulovité střechy červeně natřeným plechem pobíjené dodávají budově velmi sličné a bohaté podoby (viz obr. 180).

Fagada věže upravena až do výše lodi jako průčelí kostela: při hranách jsou pilastry (místo hlavic římsy), jež nesou římsové kládí a nad ním nízký trojúhelníkový tympanon; nad tím vypínají se teprve dvě patra

i!

:zzi

í!

»w~;.1 í r

pa

pus

mm.

4F

Obr. 179. Sepekov. Kostel P. Marie. Půdorys.

vlastní věže. I ta jsou při rozích okrášlena pilastrem s hlavicí pseudo-jonskou. V prvém patře věže jest na třech — ze stavby hledících — stranách po výklenku svrchu mušlovitě upraveném, v nichž stojí slušně pracované kamenné sochy: v průčelí P. Marie, s rukama sepjatýma, stojící na zeměkouli hadem obtočené, po stranách sv. Jakub a sv. Vavřinec. V druhém patře po každé straně okno. Nad hojnou okapní římsou (nad okny vzedmutou) pěkně profilovaná plechem obitá střecha bez lucerny. Ostatní zdivo kostela zevně hladké, toliko okna — obdélník, k němuž je svrchu přidána o něco užší kruhová výseč — jsou lisenami rámována.

Vnitřní stěny lodi rozčleněny jsou po každém boku čtyřmi mocnými, rovnoměrně rozestavenými pilíři (čtyřboký hranol), ke stěnám přistavěnými. Pilíře ty jsou po všech třech volných stranách ozdobeny pi-

fa

tlř

li

$ ••• ®

mmí Kfi ML

i.

Obr. 180. Sepekov. Kostel P. Marie. Pohled.

lastry s pěknými štukovými hlavicemi (komposita). Všechny je spíná bohatá vodorovná římsa, dole pak trnož. Pilíře nesou kopulovou klenbu, ozdobenou freskový mi malbami Siarda Noseckého, přímluvu P. Marie illustru-jící (význam podán vždy nápisem na blánce, již nesou poletující andělé). Malba rozvržena ve čtyři skupiny: prvá (směrem k presbytáři) vypodobňuje bohaté sloupoví, obstupující bránu. Ku bráně chvátá zástup. Na blánce nápis: PATENS COELI JANUA. Druhá skupina: loď ztroskotaná, na níž v živém seskupení plavci, nad skupinou jasná hvězda a nápis: FULGENS STELLA MARIS • PORTUS NAUFRAGORUM. Třetí obraz: zástup obkličuje zsinalého nemocného; v pozadí chvátá od kostelíka (jenž má podobu kostelíka Sepekovského) kněz s Vel. Svátostí. Nápis: SALUS INFIRMORUM. Na čtvrtém obraze spatřuje se věž — vězení, z níž vězňové jsou právě propouštěni. Nad tím nápis: DULCIS SPES ŘEORVM.

r:k

Ml

1

-

53

■

k

i*

£

7

v

± £

E

y

i

h.

&

sáSL

y

Ji

&

r ^ * *

s\

--;

*

i-

í:

y

S5

£ -

Stí*-

r.

i?

o

♦

■

m

'

.

o š

rÁ

*

L

&i2

?

Ui

>

í

c

r

i

Obr. 181. Sepekovy. Madonna.

\

Malby tyto umírněností komposice, správnou perspektivou vynikající, jsou nyní značně zašlé. Pozadí příliš šedé.

dva po

Presbytář zaklenut je valené (osa klenby shodná s osou kostela). I zde podpírají klenbu podobné ke stěnám přisunuté pilíře každé straně.

Na klenbě opět freskový obraz Siardův, nyní poněkud přemalovaný: Madonna sedí na trůně, k ní přicházejí geniové jednotlivých stavů v podobě malých dítek v oděvu a s odznaky různých důstojenství (papež, král, biskup, vojín atd.), a holdují jí.

Hlavní oltář v prostřed presbytáře volně stojící (za ním se vchází do sakristie), barokní, značně banální formy, cele zlacený. Retabulum jeho upraveno jako zlacená deska s okraji zprohybanými, v níž jest za sklem milostný obraz zdejší. Po stranách tohoto obrazu po veliké soše: sv. Václav a sv. Ludmila, dobré práce. Za celým oltářem ve dřevě imitovaný zelený baldachýn, zlatě květovaný, jejž dva vznášející se andělé drží.

Obraz P. Marie na hlavním oltáři (viz obr. 181.) 1'19 m vys., 0‘305 m šir., na jilmové (nebo javorové) desce 13 mm silné malovaný, na zlaté půdě. Madonna vypodobněna tu stojíc na srpu měsícovém (rohy jeho obráceny jsou vzhůru), jemuž přimalován profil mužské tváře, v celé postavě, poněkud na právo nachýlena. Spodní roucho zlatě desinované, plášť temně modrý se silnými světly. Na pravici neoděný Ježíšek správně kreslený (svatozář kovová, později přidána, jakož i šňůra korálů s křížkem kolem hrdélka), jenž usměvavě k Matce vzhlédá a kolem krku ji béře. Hlava Madonny — nepřiměřeně veliká — rázem svým se staročeskými Madonnami shodná — líbezného sic, však vážného výrazu, ozdobena je korunou, mitře biskupské značně podobnou, již dva andělé drží. ³) Vlas Madonnin přes levé rameno splývající jest světlehnědý. Andělé jsou oděni hněděčerveným rouchem, jehož okraj tvoří zelený, červeně žíhaný obláček. Pozadí obrazu jest tečkováním děleno na kosočtverce; při postavě jemná rýsovaná svatozář, půda pak imituje trávník zelený, z něhož tu i tam barevná ojedinělá kvítka vyrůstají.

Barvy syté, nelesklé, inkarnát značně zarudlý (ve tváři Madonny patrny jsou některé opravy), kresba i malba dosti tvrdý. Nicméně jest obraz ten vynikajícím dílem z počátku XVI. stol. — patrně renesanční variant staršího gotického typu. ⁴)

Ostatní nábytek chrámový jest práce pouze řemeslná.

Mešní roucho (1'13 m dl., 074 m šir.), cele pokryto barevně vyšívanými květy a listy (nynější látka jest nová), poněkud hrubé stylisace. Práce Doxanských řeholnic.

Kříž 080 m vys. a osm svícnů na hlavním oltáři z mosazi tepaných a zlacených, křiklavých tvarů, z r. 1761.

Monstrance úhledná, 0'60 m vys., sluncové formy, tepaná,

■empirová.

Ciboř 0'34 m vys. jemnými rokokovými vtepanými ornamenty ozdobený. Na víku soška ozářeného Beránka.

Sakristie na východ při presbytáři přistavěná, čtvercová, v osnovu stavby pojatá.

Zvony velké (dva) převezeny sem ze zbořeného nyní chrámu sv. Benedikta při zrušené kolleji Norbertinské v Praze (kde nyní novoměstský ústav šlechtičen). Srv. Ekert: Posvátná místa II. 420.

1.    původně z r. 1602, Diepoldem v Praze přelévaný, měl (dle Wey-raucha o. c.) letočetný nápis: »Ista campana dotatione honestissimae ac pissimae matronae D. Dorothaeae Korzenarzkin civis Vetero Pragensis anno 1602 ecclesiae huic tunc sancti Benedicti, nunc st. Norberti obvenit. 1708 incendio ruptam collegium sancti Norberti in honorem beatae Mariae Virginis et sti Laurentii refundi fecit Vetero Pragae ab Antonio Schonfeld.»

2.    0'81 m prům., 0‘77 m výška. Při koruně girlandový vlys a akan-tové listy svislé; na plášti reliefy sv. Floriána a sv. Norberta jakož i nápis:

yíjeC CaMpana fVsa De InsIgnI parIter aC DeVota

aDDICtIone Eorvm

qvi eCCLesLe hVIC InnoVat^e tVnC sanCtI beneDICtI

nVnC sancti patrIs

Norberti sInGVLarI faVore PIÁ CVRÁ ConsVLebant

hI ILLam fVnDI feCere

ac Vt MORlS DICI:

NORBERTVS FLORIANVS

ANNO S^CLI ABHlNC TERTlI MILLENÓ QVlNGENTENÓ BlS

trICenů OCTAVÓ SED COLLE:

GIVM S. PATRIS NORBERTI POST HAC GRAVlA INCENDIA PASSAM TERTIÁ MaII SOŇO aC VoCe Depressa ILLam iMpenDIó restaVrare feCIt anno

DICtó septIngentesIMo oCtaVO.

Mezi reliefy drobná kartuška s nápisem: VETERO PRAGA: FVSA AB: ANTONIO SCHONFELDT.

j. 0‘67 m prům., 060 m výška. Nahoře obíhá pěkný renesanční větvi-cový ornament, položený po obou stranách nápisu: GOS MÍCH NICOLAUS LOW IN PRAG ANNO 1663.

Na plášti velký relief sv. Mikuláše dítkám (třem) žehnajícího. Vedle reliefu invokace: SANCTE NlCOLAE ORA PRO NOBIS. Na protější straně pak opět nápis:

LETHA PANIE • 1663 • GEST • TENTO ZWON • LITEG A • POSWIECZENEG KE CZTI • SWATEMY • MlKV • LASSI DO • WSY • SEPEKOW • ZA • PANO • WANI • G. M. PANA • VINCENTIA • MACARIA • OPPATA • KLA • SSTERA • STRAHOWSKEHO • A • MlLIWSKYHO • Z PRIZINIENI •

Pana • Iana • Ladislawa - Krimera • ten • czas •

HEYTMANA • PANSTWI • KLASSTERA • MILÝWSKYHO •

Byl sem patrně přenešen ze zrušeného kostela sv. Mikuláše.

AMBI T do nádvoří chrámového arkádovitě otevřený (arkády podepřeny čtyřbokými pilíři), klenutý. U prostřed všech čtyř boků po vchodu; pole arkády, do nichž vchody ústí, mají rozměry větší nežli ostatní a jsou přikryta mansardovými střechami. V rozích ambitu kosmo (směrem úhlopříčen) postaveny kaplice s apsidovitou oltářnicí. Oltáříky v nich nad řemeslnost’ nevynikají.

FARA r. 1786. zbudovaná, statná budova o jednom poschodí; východní fronta lisenami, jež naznačují arkádu, oživena. Přízemí klenuto. Střecha mansardová.

Skalice či Hradiště.

Sedláček o. c, VII, 280—283 s plánem. J. K. Hraše v Pam. arch. IX, 451 — 453 Skrovné zbytky dvou obdélníkových stavení.*)

Slavoňov.

ZÁMEČEK o jednom poschodí, mansardou přikrytý. Přízemí klenuté (hrany výsečové klenby nesou oblá, z malty napodobená žebra) jakož i budova pivovarská pocházejí z druhé polovice století XVI. Na zahradní zdi zbytky červeného rustikování. Před vjezdem pískovcová SOCHA SV. JANA NEP. z min. století, práce řemeslné.

Sobědraž.

O blízkém hradišti viz či. »Kučeř«.

*) Sedláček pokládá je za pozůstatky hradu ze XÍII. stol.: větší obdélník považuje za místo, kde hradní palác stával, a menší za zbytky branné věže. Po jeho mínění byl hrad tento obehnán pouze ploty. Hradišti tomuto přikládá značnou důležitost, jelikož prý »ukazuje způsob prvních panských sídel v Čechách, tvoříc přechod od slovanských hradňv a týnů ke hradům středověkým*.

Soví.

O mohylách zdejších viz zmínku ve článku »Bechyně«. str. 1.

Srlín.

J. Hejna, o. c. 208—214

V lese »Březovci« směrem k Ratajům, jakož i v revíru »Bezinky« mohyly, o nichž viz J. K. Hraše v Pam. Arch. VII, 612., IX. 133—135. L. Šnajdr,

Počátkové předhistorického místopisu 90.

"i

i*

Na místě, kde nyní škola a kolna sousedního statku, dosud zachované zbytky (základy a sklepy) někdejšího panského obydlí jakož i ve skále lámaná chodba — patrně přístup pro vodu k potoku.

Strýšovice (Kočí hrádek).

Sedláček, o. c. 54—55.

TVRZIŠ1Ě neveliké, příkopem a z části i náspem obehnané.

.v* w

Sudoměřice.

L.

Ji

Fr. Wildmann v »Methodu« XIX, 22, 27.

>l •

fíLÍ^,

KOSTEL VŠECH SVA-

TYCH, stavba původně gotická, z níž při přestavbě r. 1826 ponechán toliko presbytář.

Presbytář čtvercový (6'20 m²), křížovou klenbou žebry v hladký svorník se sbíhajícími opatřenou. Výška klenby od země obnáší 6'83 m. Za oltářem zazděné okno gotické (1’32 m šir.), jež toliko ze zevnějšku

Obr. 182. Sudoměřice. Svícen oltářní.

jest patrno; znatelný v něm sledy kružby nyní úplně vytlučené. Postranní dvě segmentová okna novější.

Vítězný oblouk do špice sklenutý, na vnějších hranách šikmo slíznutý a uvnitř gotickým žebrem vyložený, jež končí se šikmo slíznutými hranami (Pól m nad zemí).

L o ď, až do r. 1826 dřevěným táflovaným stropem krytá, nezachovala ze starší podoby své ničehož.

Kamenná křtitelnice polokulovitá, 079 m v průměru mající, jež kolem obruby má plochý pás a jejíž vypuklá plocha ozdobena polo-vypuklými pruty od obruby k dolejšímu středu rovně i šikmo se táhnoucími. Celkem podobna jest křtitelnice tato křtitelnici Ratajské.

Z barokního nábytku velmi slabého provedení zasluhuje zmínku rámec levého postranního oltáře, poměrně ze všeho nejlepší.

Svícny oltářní cínové, velmi ušlechtilé práce: z trojboké nohy pokryté vkusným stylisovaným ornamentem a ozdobené uprostřed nápisovou kartuší, vystupuje jednoduchý ale ladně profilovaný stonek (viz obr. 182.). Na kártuších nápis:

»DANIEL WERKOCZ DARUGE KE WSSEM SWATÝM DO SUDOMIERZICZ

1641.«

Zvony (ve vížce, jež na krovu lodi chrámové spočívá):

1.    074 m prům.; 059 m vys.; při hořejším okraji pruh, v němž vždy jedno poprsí mužské a jedno ženské vzadu v rostlinný ornament vybíhající drží znakovou kartuši; pod ním souvislý věnec dolů obrácených .akantových listův. Na plášti podlouhlá obdélníková kartuše s nápisem.

LETHA 1638 SLYTY GEST ZWON TENTO KE CZTI A K CHWALE BOZI BLAHOSLAWE-NE PANNY MARYGE K ZALOŽENI CHRAMV WSSECH SWATYCH DO WSY SVDOMIERZICZ NÁKLADEM WSSY OSADY OD STANISLAWA ZWONARZE V MIESTIE RAVDNICZY NAD LABE ZA PRŽEDN1CH KOSTELNIKVW THOMASSE KNO-TKA WACZLAWA WRATNYHO MATIEGE KOWARZE.

Nejdoleji věnec akantových listů.

2.    047 m prům., 039 m vys. Kolem hořejšího okraje nápis:

<5 STANISLAW ZWONARZ W MIESTIE RAVDNICZY SLYL MNIE AO 1638.

Pod tím věnec stylisovaných listů špicí dolů obrácených, na plášti

pak nápis:

NÁKLADEM DWAVCH BRATRŽY THOMASSE A IANA KNOTKY O Z SVDOMIERZYCZ ©

Svatkovice.

Bývala tu TVRZ, kteráž zpustla již na počátku XVII. století. Viz o ní: Sedláček o. c. VII, 57—58.

Varta.

T y 1 o. c. 64.

Naproti hradu Zvíkovu na strmém břehu vltavském (kudy se scházelo k mostu přes Vltavu) místo opevněné okrouhlým, dosud Zachovalým

válem a náspem značných rozměrů. Zbytky rozmetaného zdivá.

‘<⁵1

rm

Vepice.

r v: L4

ilai

Sedláček o. c. XI. 79. Tyl o. c. 63.

dr/m

SX

Východně pod vesnicí v rybníce »Novém« TVRZIŠTĚ — skrovný to pahoreček (c. 50 m v průměru, nasypaný. Tvrz tu stávavší byla sroubena z dubových trámcův na nízké kamenné podezdívce.⁵) Poblíž tohoto pahorku patrný jest ještě pahoreček druhý, menší, jenž jest buď zbytkem náspu anebo (spíše) sloužil ku podepření dřevěného mostu, po němž se od vesnice ke tvrzi chodilo.

íJjy

Pí

Obr. 183. Veselíčko. Kalich rokokový 0'305 nt vys.

V nánosu kolem tvrziště množství střepin, kostí, odpadků (nalezeno tu i dobře zachované obilí a ovoce), též zbraně (železné sekyry, železné bodce šipek, nožík se střenkami kovem vykládanými) a pod. Na poli při rybníce nalezen úlomek vrtaného kamenného mlatu. (Vše v zem. museu.)

ua

Kde nyní čp. 9, stával dvorec, při něm pak zajisté i zděné panské sta-vení. Brána, obložená žulovým tesaným, do špice zalomeným ostěním, byla teprve nedávno rozbořena. Kus silného zdivá dodnes při vchodu patrný.

Vesce.

O bývalé TVRZI zdejší, nyní zúplna zaniklé viz Sedláček, o. c. XI, 78.

**■ i

'M

r;

Obr. 184. Veselíčko. Mešní konvičky.

Veselíčko.

Schaller o. c. XIV, 145; Sommer o. c. X, 48; Trajer Beschreib. 636.

FARNÍ KOSTEL SV. ANNY, Stavba moderní z r. 1851. Jediný starý předmět v ní se nalézající jest obraz svaté rodiny ze zbořené kaple zámecké, obstojná malba z poč. XVIII. stol.

Kalich rokokový, stříbrný, pozlacený, 0'305 m vys., kupa 0‘105 m šir. Koš kupy, nodus i noha bohatě tepané. Profily posázeny jsou drahokamy (umělými i pravými). Na kupě tři oválové emailové destičky s malovanými obrázky: Kristus P. na kříži, Bolestná Panna Maria a sv. Jan Ev*, (celé postavy). Na noze rovněž tři obrázky: Stigmatisace sv. Františka, sv. Josef a sv. Jan Kapistrán (viz obr. 183.). Prázdný prostor vespod nohy

zakryt jest talířkovou výplní, do níž vytepána pěkná kartuše. Beze značky.

Mešní konvičky rokokové (O¹17 m vys.), tepané a umělými drahokamy posázené (viz obr. 184.).

Podnos pod konvičky (035 m dlouhý a 028 m šir.), rovněž výborně tepaný a drahokamy posázený (viz obr. 185.).

Nádherné tyto nádoby mešní daroval zdejší svatyni arcibiskup Václav Leopold Chlumčanský (1815—1830).

.a

js mkfo

.i'

ii

wh

K>

■ JP

■ 1/ ■

Sx

■ 'HKx _

V ‘jjjSf ‘

•fiL> 'Jjg

feol

Obr. 185. Veselíčko. Podnos pod konvičky.

Kasule mešní (1'02 m dlouhá, 066 m šir.) ze zlatého brokátu pestrými naturalistickými květy protkaného. Při dolejším okraji jemně vyšitý znak arcibiskupa Chlumčanského s letopočtem 1829.

ZÁMEK. Stavení jednopatrové, zmodernisované. — V jedné síni freska z druhé pol. XVIII. stol.: na stropě oválový obraz znázorňující bohyni Iris; okraj obrazu tvoří znamení zvířetníková, z nichž vycházejí zlacené paprsky. Na stěnách Klotho, Lachesis a Athropos, amoretti a p. — Hojně portraitův na plátně malovaných, z nichž nejzdařilejší podobizna dámy, označená jménem BÉRNARDVS A. DE ROSQ. B. 1682. — Několik zajímavých předmětů z doby empiru, jako jednotlivé kusy nábytku, hrací hodiny, rámec na obrazu cis. Josefa II., pastellové poprsí dámské a j.

Vlksice.

Sedláček o. c. VII. 284—286.

TVRZ z prvé pol. XVI. stol. při potoce v dolině, jejíž panské stavení o jednom poschodí dosud zachováno. Místnosti jsou klenuty po většině do kříže; žebra jsou napodobena z malty (trojúhelníkový profil); tam, kde se několik hran sbíhá, žebra poněkud přes sebe přebíhají a jsou pak kolmo uťata.

-T.T7; r/.;;zv

Zvláště bohatou klenbu má místnost’

v prvém poschodí (viz obr. 186.). Vchody leckde dosud jsou obloženy špičatým kamenným ostěním.

Místo mezi budovou a potokem sluje na parkáně«; nalézá se tu množství střepin a kostí (ze střepin jsou mnohé tuhované).

IP

dosud

_3_

Obr. 186. Vlksice. Půdorys klenuté síně ve tvrzi.

Nad budovou »na zahradě« ve stráni staré polozbořené rozsáhlé sklepy, valené klenuté.

Voltířov.

Heber, Burgen III, 212; Sedláček, o. c. XI, 78.

TVRZ zdejší stávala tu, kdež nalézá se stavení č. 15, »Buršův hrad« řečené. Byla rozlohy skrovné, opevněna příkopem (dosud se čtvrtiny zachovaným) a válem. Dosud spatřuje se kus zdivá lomového. Polovina bývalého příkopu proměněna jest v rybníček.

Na zvonici, prosté to čtyřhranné věžce, zvonek 034 m v prům., ozdobený reliefy P. Marie, sv. Pavla a Jana, jakož i festony, nese počáteční písmena jména zvonařova IWK⁶) a letopočet 1791.

Vratišov.

Na zahradě při statku čp. 5. středověké TVRZIS1Ě okrouhlým příkopem a vysokým válem obehnané. Příkop zatápěn byl vodou z drobných na stráni zřízených rybníčků, dřevěným potrubím přiváděnou. Zbytky zdivá nejsou patrny.

Vyhnanice.

R. 1895 nalezen tu pěkný nepolévaný kachel z XV. stol. (0’21 m šir. a 0T6 m vys.) s cimbuřím a s pěknou polovypuklinou sv. Tří Králů

fs

•Sk

mi

mm

BeES

rr*

as

Obr. 187. Vyhnanice. Gotický kachel.

Ježíškovi se klanějících (viz obr. 187.; srovn. Mitth. C-C. XXII 1896, 108 a příl. IV, 19); dále nalezen tu zlomek kachle se znakem orla a zlomek gotického ornamentu hliněného.

Zdar.

Sedláček, o. c. VII, 54.

TVRZIS TE čtverhranné, příkopem obehnané.

'•4

U<ÓW

JMÉNA MÍST.

Chýžka Malá 69 71. Jednota 71.

Jenšovice 71. Klokočov 71. Klučenice 71—75. Kostelec 75—82. Kovářov 82 — 86. Křižanov 86.

Kučeř 87.

Květov 87—88. Lašovice 88—91. Lhota Tetaurova 91. Milevsko 91—119. Nuzice 119.

Olší 119.

Opařany 120—127. Ostrov 127.

Podhoří 127. ' Předbořice 128—130. Radětice 130.

Bechyně 1 — 55. Bernartice 55—57. Bezinky (u Rataj) 57. Borovany 57.

Bráník (u Kučeře) 57. Březí 57

Březnice 57—58. Březovec 58.

Černice 58.

Červená 58—60. Dobronice 60 63. Dražíce 63.

Hánov 63.

Hemery 64.

Hodonice 64.

Hodušín 64—68,

Holešice 68.

Hradiště viz Skalice. Hvožďany 68.

Chotěřina (Kotejřina) 69.

Rataje 130—132.

Sepekov 132—139.

Skalice či Hradiště 139. Slavoňov 139.

Sobědraž 139.

Soví 140.

Srlín 140.

Strýšovice (Kočí hrádek)

140.

Sudoměřice 140—141. Svatkovice 142.

Varta 142.

Vepice 142—143. Vesce 143.

Veselíčko 143—144. Vlksice 145.

Voltířov 145.

Vratišov 145. Vyhnanice 146.

Žďár 146.

JMÉNA UxMĚLCŮ.

Arnold Vojtěch, zvonař 117. Bartoloměj, zvonař 130. Blonde Gabriel, malíř 33. Bergmůller, malíř 56.

Brandl Petr J., malíř 8, 72. Brikcí, zvonař 74, 80.

Carloni Sylvestr, stavitel 92. Deplan Jan, puškař 52. Dobler Michael, kovolitec 52. Ehrlich Zikmund, pasíř 78. Feit František, sochař 20.

Fryč Stanislav, zvonař 60, 141. Fryč Tomáš, zvonař 132. Gangolff, truhlář 33.

Groder Jindřich, truhlář 33. Halwachs Michael, malíř 22. Heiss, rytec 56, 62.

Henn Jan, zvonař 86.

Hering Jan Jiří, malíř 101. Hofmann Bartoloměj, zvonař. 82. Holzer Jan, malíř 56.

Hdner Jan, hodinář. 126.

OPRAVY HRUBŠÍCH OMYLŮ.

Na str. 21. pod obr. č. 24 čti v ^klášterním* místo »děkanském«.

»    »    91. 6. řádka shora místo „Ia|Jait>|‘hiemu“ čti „Iaflmu}‘ft£mu“.

»    107. 14.

Jakub Olomúcký, malíř miniatur 29. Jan, mistr, stavitelský 107.

Jan, zvonař 12, 117.

Jaroš Tomáš, zvonař 70.

Jelínek Bartoloměj, malíř 33, 39. Joachym, zedník 33.

Kuhner Frant. Jos., zvonař 56, 126. Kůhner Jan Jiří, zvonař 119.

Kuhner Jan Václav, zvonař 145. Lissiak Josef, zvonař 71.

Low Mikuláš, zvonař 130, 138.

Maier Jiří, zvonař 68.

Májo Balcar, stavitel 33.

Markolt Jan, konvář 90, 91, 117. Modler Václav, řezbář 20.

Mrkvička Jan, konvář 10.

P. Nosecký Siard, malíř 136, 137. Pantočka Václav, varhanář 124. Perner Jan Vojtěch, zvonař 60. Perner Josef, zvonař 82.

Poser Pavel, puškář 52.

Posti Karel, malíř 8.

Prokop, zedník 32.

Proksch František, malíř 20. Puklshaimb Max Quido, malíř 101. Raab Ignác, malíř 124.

Radler Ondřej, stavitel 120.

Reder Lukáš, truhlář 38.

Rosq. de, Bernard, malíř 144.

Sadeler Jiljí, rytec 31.

Sadeler Tobiáš, rytec 21.

Schonfeld Antonín, zvonař 132, 138. Schůtz Jan, stavitel 4, 6. ■

Seemayer Michael, stavitel 120. Standrart, rytec 2.

Staněk, mistr stavitelský 107. Stanislav, zvonař Roudnický viz Fryč. Stanislav, zvonař Novoměstský 85. Škréta Karel, malíř 21, 22.

Turner Matěj, řezbář 8.

Urndorfer Šimon, zvonař 16.

Valter Antonín, malíř 33.

Vavřinec, hodinář 46.

Vels Matěj, architekt 120.

Zrníček Řehoř, malíř 120.

»v r. 1185« čti »okolo r. 1185*.

zachovaly, určití

pokud možno — jich vznik a původ, odhadnouti umě-

léčkou a historickou jich cenu a konečně označiti ony památky, na jejichž

zachování obzvláště záleží. Vytčen tu programm úmorné drobné práce pro celá takřka pokolení pracovníků, práce však nevyhnutelné, aby se mohlo na jisto postaviti, jak umění výtvarné v království Českém se vyvíjelo, odkud první motivy přicházely, jak se vytvářily, jakou měrou umělci cizí zde spolupůsobili, a co přímo z ciziny k nám bylo přivezeno; neboť jen podrobnou znalostí všech památek umění může se dojiti k ocenění vývoje tohoto umění neboli ku správným jeho dějinám. Mimo tento theoretický, velice žádoucí výsledek možno však i očekávati, že podrobné poznání, jak se umění u nás vyvíjelo, nezůstane bez účinku na umělce výtvarné, jakož i na správu zemskou a veřejnost naši, aby zachovány byly ony památky, jež pro vývoj umění domácího jsou zvláště charakteristické a naprosto zasluhují, aby byly ušetřeny a zachovány.

Archaeologická kommisse sestoupila se poprvé 8. května 1893, podala velesl. výboru zemskému dobré zdání o zachování památek domácího umění výtvarného a starožitností domácích vůbec, sjednala svá organisační pravidla, rozdělila se v odbory: praehistorický, historický a lidový- Jakožto přední úlohu vytkla si zdělati Soupis památek historických a uměleckých v království Českém, snesla se na příslušných pravidlech a vyslala své delegáty do jednotlivých okresů. Dosud vyšlo devatenáct dílů soupisu. Zvláštní pořadí tvoří soupis král. hlavu, města Prahy, jehož část, obsahující Soupis pokladu Svatovitského a Soupis knihovny kapitulní, podaná již veřejnosti.

Přední zásluhu o rychlé uskutečnění podniku tak vážného má zemské zastupitelstvo království Českého, které nejen poskytlo nezbytné podpory hmotné, ale i zvláštními oběžníky praesidialnými doporučilo podnik ten úřadům samosprávným v příslušných okresech; také veledůstojné konsistoře vřelým doporučením podporovaly práce, jež ostatně i širší obecenstvo provázelo zájmem, porozuměním i všestrannou podporou.

S obzvláštním uznáním sluší podotknouti, že i peněžitá pomoc z okresů zkoumaných na důstojné vydání soupisu se dostavila. Soupis památek Pražských umožňuje značná subvence, kterou k tomu účelu poskytuje král. město Praha.

Do soupisu jsou pojaty:

1.    památky praehistorické krátkým označením;

2.    památky umění stavitelského, sochařského, malířského od románské doby do počátku XIX. století; předměty uměleckého průmyslu, pokud nejsou v majetku soukromém; stavby historicky důležité, jako hrady, opevnění, mosty a j.

Soupis bude se vydávati jazykem českým i v překladě německém pro každý politický okres zvlášť; ročně zamýšlí se vydati 4 až 5 okresů. Ke skupinám okresů podle starodávných krajů přidána bude úvodní stať o památkách lidového umění, a zároveň uvede se příslušná literatura. Při popisování ustanoveno šetřiti největší stručnosti.

WYDZIALY POLITECHNICZNE KRAKÓW

BIBLIOTÉKA GLÓWNA

Soupis památek historických a uméleckýc

L. inw.

Svazek

i.

Druk. U. J. Zam. 356. 10.000.

obyčejném K 3- — , na papíře velínovém »    II. Politicky okres lounský. Napsal Dr. Bohumil Matějka. Cena

na papíře obyčejném K 2-40, na papíře velínovém . .    . . .

»    III Politický okres sedlěanský. Napsali Dr. A. Podlaha a Ed. Šittler.

Cena.........................

»    IV.    Politický okres roudnický. NapsalDr. Bohumil Matějka. Cena

»    V.    Politický okres milevský. Napsali Dr. A. Podlaha a Ed Šittler.

Cena....................

»    VI.    Politický okres mělnický. Napsal Dr. A. Podlaha. Cena .

»    VII.    Politický okres klatovský. Napsali Eerdinand Vaněk a Dr. Karel

Hostal: Soudní okresy klatovský a nýrský. F. A. Borovský-.

Soudní okres plánický Cena...............

»    VIII.    Politický okres česko budějovický. Sestavil Josef Brauis. Cena

»    IX.    Politický okres rokyeansky. Napsal Dr. Antonín Podlaha. Cena

*    X. Politický okres třeboňský. Provedli Erant. Mareš z. Jan Sedláček.

Cena.....................

»    XI.    Politický    okres    chrudimský. Napsal Dr Karel Chytil. Cena

»    XII.    Politický    okres    sušický. Napsali Dr Karel //ostal a Ferdinand

Vaněk. Cena .    .    .................

>    XIII.    Politický okres příbramský. Napsal Dr. Antoniu Podlaha. Cena

»    XIV.    Politický okres Jindřichohradecký. Napsal Dr. JosefNová kv ( ena

»    XV.    Politický okres karlínský. Napsali Dr A. Podlaha a Ed Šittler.

Cena.............. ........

»    XVI.    Politický    okres    vysokomýtský. Napsal Zdeněk Wirth. Cena .

»    XVII.    Politický    okres    domažlický. Napsali Ferdinand Vaněk a Dr

Karel fíostal. Cena ..................

»    XVIII.    Politický    okres    pelhřimovský. Napsal prof. Josef Soukup. Cena

»    XIX.    Politický    okres    Králo-Hradecký. Napsal Antonín Cechner. Cena

Soupis král. hlav. rpěsta Prahy. Hradčany. Poklad svatovítský

Nap ali Ed- Šittler a Dr. Ant. Podlaha, ('ena.....

Soupis král hlav. města Prahy Hradčany. lín-hovna kapitulní Napsal Dr. Antoniu Podlaha. Cena...... . .

»    4 80

»    7-40

» 6-80 »    9-—

» 6 — »    3'60

» 6- -

>    350

»    6'50

»    6-50

»    7-20

» 11-50

» 16* -> 8-—

»    250

» 11-50

»    9-—

» 13 50

Soupis lidových památek v království Českém.

I. Lid na Hlineeku. Podává Dr. Karel V. Adámek. Cena . . .

» 6-—

Topographio der histor. n. Kunst-Denkmale im Konigreiche Bohmen.

Band

I. Politiseher Bezirk Kolin. Verfasst von K. B. MádL Preis . . II. Politiseher Bezirk Laun. Verfasst von Dr. Bohumil Matějka. Preis

III.    Politiseher Bezirk Selěan. Verfasst von Dr. A. Podlaha und

Ed. Šittler. Preis...................

IV.    Politiseher Bezirk Raudnitz. Verfasst von Dr Boh. Matějka. Preis

V.    Politiseher Bezirk Můhlhausen. Verfasst von Dr. A?ilon Podlaha

und Ed Šittler. Preis..................

VI.    Politiseher Bezirk Melnik. Verfasst vonDr. Anton Podlaha. Preis IX Politiseher Bezirk Rokytzan. Verfasst von Dr. A Podlaha. Preis .

X. Wittingau Verfasst von Eranz Marel und Johanu Sedláček.

Preis . ................. .    . .

XIII. Politiseher Bezirk Příbram. Verfasst von Dr. A. Podlaha. Preis . XV. Politiseher Bezirk Karolinenthal. Verfasst von Dr. A. J’odlaha.

Preis......................

Die konigl. Hauptstadt Prag-. Hradschin. Der Dornschatz. Verfasst von Dr. Anton Podlaha und Ed. Šittler. Preis .    . .

Die konigl. Hauptstadt Prag. Hradschin. Die Bibliothek des Metropolitankapitels. Verfasst von Dr. Anton Podlaha. Preis

K 4-50

360

480

7’40

6-80

900

6 00

3-50

7-20

» 10-

»    9-—

Tiskem Aloisa Wiesnera v Praze, knihtiskaře České akademie císaře Františka Joseta pro vědy, slovesnost a umění.

/

\

\

*

I

\

\

/

-r

■v.

\

/-

I

X

;

/y

v

4*

t

\

■

/

I.

\

tik

■v-,:,*..

■

í

•N

v-,

/

/

/ k

\

/

/

s

\

:\

f

r

/

/

✓

- r

/

\

A

»* - ***. ' »

w ,

f

\

/

4

V S ■

(

■ í

” j- w>:>

4T

-

I

*§

w

*

t

*

#

/

t

/

-•

/

/

\

WYDZIAtY POLITECHNICZNE KRAKÓW

rrl-J

r"» '""mw * ni num a

Bibliotéka Politechniki Krakowskiej

111-307275

Stt

gg

Kdn., Czapskich 4 — 678. 1. XII. 52. 10.000

139

Bibliotéka

Bolitechmki Krak

š1|::íž3

Bsí«£Ss

g3£r3jfg2>

gaaas

H2H2S|S

aBš

sastfsj^vj

sss

š*?3

E5S

¹

Po věži není více ani stopy. Nepochybně stávala opodál.

²

V upomínku na jeho posvěcení ražena byla zlatá a stříbrná pamětní mince s obrazem Šepekovské Madonny po jedné a nového chrámu po druhé straně.

³

Koruna původně malovaná zlatém a černými konturami; podle této věrně napodobili nynější ze stříbra vytepanou, ozlacenou a posázenou drahokamy.

⁴

P. Labe o. c. mluví o přenesení obrazu Sepekovského r. 1420 do Bechyně. Dle toho bylo by možno nynější obraz za kopii původního obrazu považovati. Typem svým blíží se obraz Sepekovský velice obrazu v Ústí n. Orl. (původnímu ovšem — nynější skorém k nepoznání jest přemalován). Srvn. náš článek ve »Vlasti« roč. XII. str. 1004.

⁵

Ještě při posledním »vyvážení« rybníka bylo nalezeno množství těchto trámcuv, úplně zachovaných, z nichž leckteré ještě mezi sebou spojeny byly.

⁶

T. j. Jan Václav Kiihner.

Soupis památek umění výtv. Pol. okres Milevský.