1ZIALY POLITECHNICZNE KRAKOW

BIBLIOTEKA

GtÖWNA

J $>$

<s^

~x)

Biblioteka Politechniki Krakowskiej

100000296173

yWV;>tu y;;

WB:

!

€

;v- -

. >,

&

«

0%^

!

FONOLEXIKA

LANGENSCHEIDT 7ör Resor, Lektyr, Samtal och Skolbruk

LANGENSCHEIDTS

TASCHENWÖRTERBÜCHER

für Reise, Lektüre, Konversation und Schulgebrauch

Toussaint-Langenscheidts Metod

Fickordbok

Tysk-Svensk

Tyska

xn

xxrv

amortisieren amortera.

Auf gang »t [pl. Aufgänge] uppgång; uppstigning

Balken rn bjälke; oberst f bjälk-tak n; ^.träger

Bete (spr. bat) f (im Spiel) bet m.

brieflich bref-; skriftligen. Vriefschasten pl. br

Dreier m ehm. trepfennigstycken. dreierlei tre sla

Entehrung s vanärande n. ent-eignen afhända.

fehlerhaft

Futteral n fodral.

Ge wahrsam m förvar n, fängel-Ge währsmann m borg

Harpune f harpun m. harren vänta, (af)bida. harsch

Hut m [pl. Hüte} hatt; oseder f plym tn; ^futter n

Klausner ro eremit.

kreuzen

Leuchte f lyse n; lykta, leuchten lysa; skina: glä

Menschen»...

namentlich vid namn; nämligen ; 1 synnerhet.

Peripherie /‘periferi.

utrymma; lämna.

Sardine f sardin m.

Schneppe / an Gefäßen: pip m. schneuzen: sich - sn

Sonate J f sonat m.

Stollen m stötta f\ ^ stoll m. stolpern stappla, s

Töpfer m krukmakare; -arbeit f krukmakararbeten; -

Un ehre f vanära, uu-ehrerbietig vanvördig. [m. Un

Ver fertigung f förfärdigande n tillverkning.

Vielerlei mångahanda, många slags.

fly

Wink(e)lig...vinklig.

zer-lurnpt trasig, zer-mahlen söndermala. [sa. zer

Zu-schneiderei © /"tillskärarrurn Zu schnitt m til

100000296173

Fickordbok

svenska och tyska språket

Med uttalsbeteckning efter Toussaint - Langenscheidts fonetiska system

Andra delen

Tysk-Svensk

Af

Ernst Wrede

6.—10. upplagan

Eingetragene Schutzmarke

BERLIN-SCHÖNEBERG Langenscheidtsche Verlagsbuchhandlung/\

(Prof. G. Langenscheidt) - / 0 \

Methode Toussaint-Langenscheidt

Taschenwörterbuch

schwedischen und deutschen Sprache

Mit Angabe der Aussprache nach dem phonetischen System der Methode Toussaint - Langenscheidt

Zweiter Teil

Deutsch-Schwedisch

Von

Ernst Wrede

6.—10. Auflage

—— , <>

Q Sicherer ~

«8 ⁷ «

Zr.

SV -

NM

Eingetragene Seuutzmavke

BERLIN -SCHÖNEBERG Langenscheidtsche Verlagsbuchhandlungy\

(Prof. G. Langenscheidt) / 0 \

tSQV

I-

60» — m 7\ 23SC

HM»

o> tt

COX

O ^

r>3

Diese Ausgabe darf, sofern sie in Deutschland oder Deutsch-Oesterreich erworben ist, auf dem Handelswege nicht nach der Schweiz, nach Belgien, Frankreich und Italien ausgeführt werden.

Alle Rechte, insbesondere das der Übersetzung in fremde Sprachen, vorbehalten

Copyright 1912

by Lnngcnschcidtsche Verlagsbuchhandlung (Prof. G. LangenscheidO Berlin-Schöneberg

^ thiiiti

^ßsseldoiLX

Langenscheidtsche Buchdruckerei, Berlin-Schöneberg

Akc.

Ii T?

ilvi

Vorbemerkungen.

Das königliche Rundschreiben vom 7. April 1906 gibt Regeln für die Schreibung des t- und xv-Lautes, die von denen abweichen, die die siebente Auflage des Wörterbuches derSchwedifchenAkademie befolgen. Diefeneuen Regeln haben folgenden Wortlaut und Inhalt:

I. Schreibung des t-Lautes.

„dt für die Bezeichnung des t-Lautes wird int oder tt geändert, das letztere nach den in dem genannten Wörterbuche angewendeten Regeln für die Doppelschreibung der Konsonanten."

Die Vorschrift, daß der t-Laut, der bisher mit dt geschrieben wurde, nunmehr mit t (nach einem Konsonanten oder einem schwach betonten Vokal) oder mit tt (nach einem stark betonten Vokal) geschrieben wird, ist allgemein gültig. Sie gilt also:

a)    für die Beugungsformen von Wörter:: (Adjektiven oder Verben), deren Stamm mit einem d schließt, und für die Adverbien, die dieselbe Form haben wie das Neutrum des entsprechenden Adjektivs;

b)    für Wörter, die als Ableitungen von Wörtern, deren Stamm mit einem d schließt, angesehen werden;

c)    für einzelne Wörter, die entweder Ableitungen von oder Zusammensetzungen mit den Wörtern land und band sind, wo diese lant und baut gesprochen werden.

Beispiele:

a) ett gott arbete (Stamm god), brett grin (St. bred), glatt budskap (St. glad), timitt utseende (St. timid), tänt ljus (St. tänd von tända), ingrott hat (St. ingrodd), hans liv är fyktat (St. lyktad von lykta), det var sagt, jag har sänt bud (St. sänd von sända), hon har blött näsblod (St. blöd von blöda), han infann sig oförtövat, trefalt lycklige (vgl. trefald-ig), titt och ofta (vgl. tid);

b)    ritt (zu rida), skritt (zu skrida), mitt (vgl. midvinter), gotta sig, gotter (zu god);

c)    hantera, hantverk, lantlig, lantman, glättig, vinthund, äntligen.

II. Schreibung des Lautes.

„f, fv und hv für w = ßnut wird in v geändert mit Beibehaltung des v der Grundform vor t und 8 außer in dem Worte haft."

Der reine v/-Laut wird also nunnrehr immer mit v bezeichnet. Sogar wenn der xv- Laut vor den Beugungsendungen t und s von einem Laut vertreten wird, der sich mehr oder minder dem t-Laut nähert oder ganz und gar damit zusammenfällt, wird die Schreibung mit v, die dem Stamm des Wortes zukommt, beibehalten; haft macht jedoch hiervon eine Ausnahme. Dahingegen wird der t-Laut mit f bezeichnet vor t und s in Ableitungen von Wörtern, deren Stamm mit v schließt.

Beispiele: hav, ett havs ytvidd, havsdjup, havet; grov, grova, grovt, grövre, grövst; mitt livs växlingar, till livs, livsens; halv, halvt; välva (früher hvälfva), välvs, välvt, valfisk; dagegen aber: elfte (abgeleitet von elva), tolfte, tolft (abgeleitet von 'tolv), skrift (: skrifva), eftergift (: gifva efter), hälft (: halv), nödtorft (vgl. tarva).

Beachte die Verschiedenheit der Schreibung, aber die Übereinstimmung in der Aussprache zwischen halvt und hälft, ärvt (von ärva) und ärftlig.

Zeichen.

X (Degen) militärisch, Militär. B (Zahnrad) Technik, beten, des (ungebildeten) Volkes. X (Hämmer) Bergbau.

W (Lokomotive) Eisenbahn.

J (Note) Musik.

F Familiär, vertraulich.

P Populär, Sprache derUngebil-

\ (Komet) selten, t (Kreuz) veraltet.

4 (Blume) Botanik,Pflanzenkunde ^ (Tilde) erseht den Titelkops, den

steil gedruckten Teil des Titelkopfs.

G (Geldstück) Handel.

\L (Anker) Schiffahrt, Segelsport.

Abkürzungen.

a.

Abk.

auch.

Eigenschaftswort.

Abkürzung.

= absolut, uneinge-

schränkt.

Ackerb.

äfv.

Anat.

Apoth.

Arch.

Arith.

Astr.

' Artill.

bibl.

bisw.

bfd.

bz.

Buchb.

Chem.

Chir.

ej.

= Akkusativ.

— Ackerbau.

----- Umstandswort.

---- äfven auch. Anatomie. Apotbekerkunst. Baukunst. Arithmetik. Geschlechtswort. Astronomie Artillerie, biblisch, bisweilen, besonders, bezeichnet. Buchbinderei. Chemie.

----- Wlmdarzueikunde. Konjunktion. Komparativ, kollektiv.

eine. ehemals. Elektrizität eller odereinem, einen, einer, eines.

et., etw. etwas.

----- usw.

f    —    weiblich.

Fechtk. — Fechtkunst.

Feldm. = Feldmeßkunst.

Fernspr. — Fernsprechlvesen.

Festw. — Festnngswesen.

fig. = figürlich, bildlich.

Forstw. — Forstwesen.

gen. ----- Genitiv.

Geogr. ----- Geographie, Erd.

I t-e

ehm.

I Elektr.

eil.

e-m

e-n

e-r

e-s

etc.

Geol.

Gesch.

Gram

II II II

kunde.

II II

grch.

h.

—    Geologie.

= Geschichte.

= Grammatik.

= griechisch.

—    haben.

—    Wappenkunde.

ds

dtsch

Dativ.

Verkleinerungswort, dies, dieses, deutsch, einander.

Her.

hvard. ----- i hvardagsspråket in der Umgangssprache ----- Imperativ.

= Infinitiv.

— Empfindungswort.

ins.

int.

vm

iro.    =    ironisch.

----- jemand.

Jagdw.    = Jagdwesen,

j m    --- jemandem,

i-n .    — jemanden,

j-s    = jemandes

jur.    — juristisch.

Kartensp    — Kartenspiel.

Kath.    —    kath.olische    Religion.

Killderspr —    Kindersprache.

Kochk.    —    Kochkunst.

= lassen.

—    männlich.

—    machen.

Mal.    «= Malerei.

Math.    ----- Matheniatik.

Med.    ----- Heilkunde.

Min.    — Ätineralogie.

m-m    ----- ui einem.

j.

l.

m.

---- meinen.

----- meiner, m-s    =    meines,

mst    -----    meist.

Myth.    -----    Mythologie.

= sächlich — nogon jemand.

----- nogot etwas.

— Nominativ.

— Eigenname.

— Zahlwort.

----- oder. öfterr.    —    österreichisch.

Parl.    -----    Parlament.

Path.    =    Kraukheitslehre.

Philos.    =    Philosophie.

Phys.    ---    Physik.

pl.    -----    Mehrzahl,

poet.    —    Poetisch.

Pol.    =    Politik.

p p. ----- Partizipium Perfekti.

m-n

m-r

= Partizip. Präsentis. = Fürwort.

—    schwedischer Pro

vinzialismus, deutscher Provin-

zialismus.

Verhältniswort.

Reitkunst.

== Religion.

—    siehe, man sehe.

— Hauptwort (steht be* sonders hinter Wärters beiderlei Geschlecht-)

= Einzahl.

----- seinem

—    sein.

= seinen.

—    seiner

—    seines.

scherzh. = scherzhaft.

= süddeutsch — Superlatlv — Theater.

pro«.

prov.

provc.

prp.

Reitk.

Rel.

-r-

sg.

f-m

sn

s-n

s-r

s-S

iüdd.

II II

Thea.

Tierheilk. — Tierheilkunde. Turn. = Turnen.

ngn

ngt

od.

TYP.

uuanst. = unanständig, unpers. — unpersönlich.

= von, vom.

== Zeitwort.

= transitives Zeitwort.

—    vergleiche.

—    intransitives Zeit-

v.

vgl.

w.

— Buchdruck.

wort

= werden.

Web.    —    Weberei.

zB.    —    zum Beispiel.

Zool.    —    Tierkunde.

— zusammen.

Zssg(n)    =    Zusammensetzung(en)

51.

Tyska

deklinatlons- och konjugationsmönster.

A. Deklination.

I. Allmänna anmärkningar.

I tyskan tinnes en stark och en svag deklination. Många substantiv gå i sg. efter starka, i pl. efter svaga; detta böjnings-sättkallas den blandade deklinationen. Några ord ha o r e g e 1 -bunden böjning och åter andra två olika böjningar beroende på betydelsen.

Särskild böjning ha substantiviskt använda adjektiver och particip, egennamn och låneord.

1. De olika dekli nation erna och deras böjningsändelse r ordnade efter ordens genus.

A.    Maskuliner.

a)    Starka dekl. Sg.: —, (e)s, (c), —

Pl.: (e), (e), (e)n, (c) och: er, er, crn, er I pluralis ofta omljud (2, d).

b)    Svaga dekl.: en, utom i nom. sg.

c)    Blandade dekl.: sg. stark, pl. svag böjning.

B.    Femininer.

Sg. oböjd, pl. dels stark, dels svag böjning i öfverensstäm-melse med maskulinema.

C. Neutrer.

a)    Starka dekl. ■» maskulinernas starka dekl.

b)    Blandade dekl. — maskulinernas blandade dekl.

2. öfversikt öfver deklinationerna och äfver oregelbundenheter i böjningen,

a) Efter starka dekl. gå:

i sg. maskuliner och neutrer; i pl. maskuliner, femininer och neutrer.

Deutsch-schwcdisch.

b)    Efter svaga dekl. gå:

i sg. blott maskuliner; i pl. maskuliner, femininer och neutrer.

c)    Femininema äro oböjliga i sg.

d)    I pl. ha många maskuliner, alla femininer efter starka dekl. utom de på -sal (Drangsal, Mühsal, Trübsal) samt neutret Flos; omljud (a, aa > ä, o, oo > ö, u > ft, au > (tu). I vissa ord skiljas sg. och pl. blott genom omljudet i pl. Yid vissa ord vacklar bruket af omljud, andra ord ha olika betydelse raed och utan om ljud.

e)    Några maskuliner och neutrer ha i pl. ändeisen -er. Några ord böjes (med olika betydelse) så väl med som utan -er.

f)    Några ord på vokalM, i pl. änderen -s: bruket af -s som pluraländelse tilhör i andra fall det hvardagliga eller dialekt-färgade språket.

II. Deklinationsändelserna. A. Ändelserna i Singularis.

1. Jfr. 1, 2, c.

2. Genitiv.

a)    And elsen -es ha alla orA på s, sch, st, f$, tz och $ samt i allmän het alla ord som sluta med mer än en konsonant. Ord på s förvandla detta till s, ord på f? bevara detta, om vokalen är lång, men förvandla det om vokalen är kort till ss.

b)    Åndelsen -s ha flerstafviga ord med obetonad slutstaf-velse, särskild de på c, el, en, er, ig, ing, lein, littst, sal, fel, trim

c)    Vid andra ord vacklar bruket mellan es och -s.

d)    Några ord ha i gen. n, -ert, eller ens.

3. Dativ.

a)    Ändeisen -e ha i allmänhet alla ord som i gen. antaga ändeisen -es.

b)    Ändeisen -e användes icke vid ord som beteckna ämne eller slag („aus Gold") eller vid abstrakta ord („mit Ernst"), ej heller vid ord i formelartade uttryck, som äro förbundna genom „und" („mit Gut und Blut"); slutligen användes det likaledes icke i låneord och. i egennamn.

c)    I tvifvelaktiga fall bör e utelämnas.

d)    Några ord ha i dativ n eller en.

4. Ack u sa ti v.

Ackusativen är i allmänhet lik nominativen; några ord få dock n eller en

in

B. Åndelserna i pluralis.

a)    Nominativ, genitiv och ackusativ äro alltid lika.

b)    I dativ ha ord med pluraländelsen -s ingen särslcild ändelse, alla ökriga -n eller -en.

c)    Låneorden äro undantag.

Anm. I fråga om substantiverade adjektiv se (5)1.

III. Deklinationsmönster. A. Artikeln.

(Da. Bestämda artikeln.

( m

ä{:'

der

die

das

Dl. m, f, n

die

cr cr ty or O

3 SS £ p

Dat.

den

der

die

die

®b. Obestämda artikeln.

'Os

! •! Ii

eines

einer

eine-

Dat. einem einer einem , ein

einen

eine

B. Substantivets starka deklination.

Gew. LA. (e)s; Nom. pl. aldrig 11 (som böjningsändelse).

(2)a. Pi. på er, in d o in ljud (blott vi o. «).

Mann m *^es ~(e) Haus n Hauses Hanse ob. ^

Ul

Männer Häuser

* Tecknet L,) ersätter i sg. nom. sg.. i pl. nom. pl.

®b. Sonv (2)a, i gen. sg. blott -s.

Denkmäler* ~

Denkmal n -s

* Pl. äfven som ®g.

(2)c. Som ©a, utan omlj ad i pl.

Vild n

Ne-s n

~eå .(c) Reises Reise ob.

.Bilder

Reiser

-vit

. it

@d. Pl. på -c med omlj ud (ro o f).

Banm m ^(e)s    4c)

Baß m Basses Basse ob. ^

Bäume

Bässe

-n

ui

(2)e. Som @d, i gen. sg. blott s

Alta r m ^s Bischof m ^s

* Pl. äfven som (Dg¹.

. Altä're* Bischöfe

Ut

ut

(2)f. Femininer i sg. inv*, eljest som (2)d.

Hand s Nub f

* inv.

II

Hände

Nüsse

invariabel (oföränderlig).

(Dg. Som (Dd, utan omljud i

Hund in ^es ^(c) Greis m Greises Greise ob. ^ Knie«

Hunde Greise Knie*

* Äfven „Kniees" och „Kniee" (tvåstaviga!).

(Dg¹. Som i gen. sg. blott -s.

Enzian tn

„ Enziane

(Ah. Neu trema som ®g, maskulinerna i sg. inv.

Erkenntnis n ..?sses ...sse.u. Bramarbas m

Erkenntnisse. Bramarbasse

ui

(2)i. Femininer, i sg. inv.

Kenntnis f „

Kenntnisse ^

Ut

(§)j. Utan särskild jd.-ändelse (ord på er, el. en, e), med om-lj ud i pl.

Vater m ^.s Graben m ^.s

Väter

Gräben

(?)k. Femininer i sg. inv., eljest som (2)j.

Mutter f

Mütter

d)l. Som (2)j, utan omljud i pl. (blott m o. n).

Maler m Gebirge n ^s Mädchen n ^s

Ut

Ul

C. Substantivets svaga deklination.

Gen. sg. m o. n: en eller ll, f: inv.;pl'.: (c)n eller !t?t!

0a. Pl. en (vid ord på, e blott -n); utan omljud.

Mensch m Ochs m Herr* m Knabe m

^cii ^en    ^en    Menschen

Ochsen Ochsen    Ochsen    Ochsen

Ui ut    ~u    Herren

ui ut    Knaben

* Ungar har pl. Ungarn.

titt

(f)b. Femininer, i sg. inv., eljest som (3)a.

Frau f    ~    Frauen

Meß, Messe* ^    ^    Messen

* Kirmes har pl. Kirmesse och Kirmessen.

(3)c. Som (3)b, i pl. -neu

Freundin f „

Freundinnen

(|)d. Som (5)b, i pl. -N

Leiter f

Leitern

D. Substantivets blandade deklination.

(blott m o. n)

0a, Sg. stark, pl. svag.*

~(e)$ ~(e)

Hemd n Schmerz m ^es ~(e)

* Svorn har pZ. Sporen.

Hemden Schmerzen ~

(?)b. Som (4)a, gen. sg. blott -s, pl. blott -n

Auge n Stachel m

-3

Augen

Stacheln

®c. Sg. stark, pl. stark o. svag.

Mail m

-es ~(e)

Maste(n) Mauen

(J)d. Sg. stark o. svag, pl. svag.

Ahn rn Bauer m

-s u. uit _ ll. ~en „ u. ^.en ^s u.    ^ u. ut ^ u. ut

Ahnen

Bauern

(De. Som (5)d, dock gen. sg. eus o. -Hs.

Herz n Name m

^eus um ^.us ut ui

Herzeu

Namen

E. Pluralis på -s.

(Ifr. I, § 2, f.)

®a. Ord på vokal.

Kolibri m

Kolibris* „

* Pony och dylika ord ha i Österrike och Bajern pl. Ponieö osv.

-s

®b. I hvardagligt eller dialektfärgadt språk.

Kerl m

Kerls*

* Den vårdade formen är „Kerle".

^s

F. Låneord.

a) För låneord som införlifvats med tyska språket och deklineras som tyska ord har icke uppställts något särskildt böjningsmönster, ej heller för fullkomligt oböjliga ord såsom „Korps".

b)    De flesta låneorden få i pl. pluraländelserne -c, -u (eller -cn) eller -teil. Dativ får alltid kasusändelsen -n.

c)    Några få ord ha bevarat det främmande språkets plnral-ändelse.

®a. Pl. på -e, med akcentförflyttning.

Diako'ne* ^

Dia'konus m „    „

* Äfven Diakonen.

®b. Som ®a, men utan ak centförflyttning.

Kultus m Dualis m

CH.

* Dolmetsch har i gen.

Kulte

Duale

sg. samt i pl. Mven

(6>c. Pl. på e, i gen. sg. -s o. -CK.

Magnet m

^s o. ^cu ^ o. un ^ Magnete ^

UI

®d. Gen. sg. på -8*,pl. -eil, med akcentf ör fly ttning.

Au'tor r» ^s    #    ~ Auto'reu ^

* An'gur har i gen. o. dat. sg. äfven An'guru o. Augur'cn, i pl. äfven Au'guru.

VH

(6)e. Som Od, utan akcentförflyttning. De italienska, latinska och grekiska ändelsema a, i, O, on, um [ittmj utbytas i pl. mot -en [-iest].

Drama* n -s Konto n -s Studium n -s Kolle'giium) -s

Dramen Konten Studien Kollegien

* Do'gma har i pl. äfven Do'gmata, Thema: Themata. Material här i pl. Materialien, Konzil: Konzilien.

Of. Sg. inv., pl. på n, i Österrike äfven på en.

Harmoitie f

Idee' f

Harmoni'en -Jde'eu

(6)g. Sg. inv., pl. på -en, hvarvid de latinska 0. grekiska ändel-serna a, is, os *, us bortfalla.

Firma f Globus m

Epos n

Firmen

Globen

Even

* He'ros har pl. Hero'en.

(6)h. Sg. inv., pl. på ien, hvarvid slut-8JUvergår till 5, med a k centförflyttning.

A'gens n

Age'nzieu -

(6)i. m o. n. i gen. sg. -s, f i sg. inv.; pl. på -s*.

Albums** -Genies    -    -    -

Briggs    -

Donnas -

* Komma har 1 pl. äfven Kommata. — ** Äfven Alben.

(6)j. Italienska, latinska, grekiska samt vissa engelska låneord, i sg. inv., med främmande pluralbildning.

Musikus,»--Aus n -    -

Lady f «    -

Musizi -

Aura (blott i uttrycket: - studieren.) Ladies (så i Österrike; eljest: Ladys.) (6)k. Som Oj, gen. sg. på -s.

Neutra Pronomina -Kolli

^s

Neutrum n -$ Pronomen n -3 Kollo n

vin

G. Sammansatta substantivs deklination.

a)    Sammansättningar af substantiv med substantiv (eller substantiverade partiklar) böja blott sista sammansättningsledet efter den deklination som detta såsom enkelt följer. I gen. sg. användes oftare -s än es; ©a.

b)    Sammansättningar af substantiv med adjektiv böja båda samraansättningslederna; ©b o. c.

c)    Sammansättningar af adjektiv med adjektiv böja blott senare sammansättningsledet; ©d.

Prahlhänse

Habenichtse

Nimmersatte

©a. Prahlhans m ^sen Habenichts m „ Nimmersatt m 4$)

©b. der Hohepriester, des Hohenpriesters, dem Hohenpriester, den Hohenpriester; pl. die Hohenpriester, der den ui, die v, ein. kein osv. Hoherpriester; (zwei, mehrere osv.) Hohepriester.

©c. die Lang(e)weile, der Langenweile, der Langenweile, die Lange-weile; aus Langerweile eller aus Laug(e)weile.

©d. der, dieser, jener Einjahrig-Freiwillige, deS (dem. bcn, pl. die, der, den, die) Einjahrig-Freiwilligen, ein, kein osv. Einjahrig-Freiwilliger, zwei. mehrere osv. Einjährig-Frei-willige.

H. Egennamn.

Om för- och efternamn stå tillsamman, böj es blott efternamnet ; t. ex. „Otto v. Bismarcks", „Maria Stuarts". Jfr. äfven Adjektiva (J).

I. Utan artikel.

1.    Genitiv.

a)    -A som ändelse få alla egennamn utom de under b och c.

b)    -s eller ns lå egennamn på obetonadt e

c)    ens få tyska förnamn på s, sch, tz, tz, x och z, samt främmande egennamn på z. Andra främmande namn samt tyska tillnamn få apostrof. Vid geografiska namn omskrifver nian; t.ex. die Umgebung „der Stadt Mainz" eller „von Mainz".

2.    Dat. och ack. äro lika med nom. Ändelsen -eil i dat (Elsen) är föråldrad.

3.1 pl. få:

a) s de flesta namn* på vokal.

* Historiska namn som Otto och Sci'pio ha de latiniserande pl. Otto'nen, Seipio'nen.

b)    e vanligen mansnamn på konsonant.

c)    n (-en) kvinnonamn på konsonant och obetonadt -e.

d)    ingen ändelse personnamn på. -s och -fx.

II. Med artikel.

a)    Personnamn få i sg. ingen ändelse, geografiska namn få i gen. sg. -d eller -es.

b)    PL = I, § 3.

III. Egennamn med föregående titel.

Om artikel föregår, böj es blott titeln; om artikel icke föregår, blott namnet.

d)a. Friedrich ^s

Friedriche - ut

Paulas

(8) b. Paula ^.s

<Z)c. Haus

Hanse

ut

®d. Marie' 4»)s ~(u) 4«) Mari'en

Fritze

<Z)e. Fritz ^ens ^

ut

d)f. Alexander 4«) 4u) Alexander ^

Gretchen

Elisabethen ^

®g. Gretchen ^s

(®h. Misabeth 4en)s ^(en)

<Z)1. Zesus Christus, gen. Jesu Christi, dat. Zesu Christo, ack. Ze-sum Christum.

(®j. (König) Friedrich II* (Königs) II. (König) „ II. (König) „ II.

* Man skriver alltid II., men uttalar: der Zweite, des Zweiten, dem Zweiten, den Zweiten!

<®k. (der Kaiser) Karl (der Große) (des ^s) (des ut) (dem 4 ^ (dem ut) (den 4 ^ (den ut).

Anm. 1. „Herr"böjes alltid: Herrn Richters Briefe, die Briefe , des Herrn Richter.

Anm. 2. Vid två sammanhörande namn böj es blott det sista; t. ex. Ludwig Uhlands Gedichte; Friedrich von Schillers Werke.

Anm. 3. Man skiljer mellan „Frau Direktorin Schulz" (Fru Schulz är då själs direktris) och „Frau Direktor Schulz" (hon är i detta fall maka till direktör Schulz).

d)a.

J. Pronomen och adjektiv.

1. Personliga pronomen.

1 personen 2 personen

f, w)

(m, f, n)

3 personen

Nom. ich Gen. *meiner «o \ Bat. *mir

er

Ack. *mich

**bn

*beiner *seiner *bir    ihm

*bich    ihn

sie

es

)»s.ch

*ihrer *seiner

}*iM>

ihm

ihn

}*w

Nom. wir Gen. *unfer Bat. *uud Ack. *un§

ihr

sie (Sie) *ihrer (Ihrer)

*euer *euch *euch

* Äfven reflexivt; för tydlighetens skull tillfogas ofta selbst. ** I bref: Du, Deiner, Dir. Dich; så som tilltalsord: Sie, Ihrer, Ihnen, Sie; föråldradt: Ihr, Euer, Euch, Euch (früher auch „Er" usw.).

hs

?Xr”h«

2. Possessivt pronomen, a) Då det finnes blott en ägare.

®b.

Nom. *(m)em *(b)eiue *(f)eiii &, Gen. ^.es ro i Dal. ~cm V Ack. ^eu

* Klammerna () angifva, at hvar och en af dessa former kan heta „mein", „beut" eller „fein" osv., med andra ord att alia tre personerna böjas like.

*(nt)eme *(b)etne *(f)etne

^em

ri.

-r

~n

b) Då det finnes flera ägare.

3.Person 2.Person 1.Person G

jlijj nu 4iu

unser

t~c<»

t~em

t~cn

euer

eures

eurem

euren

ihr

~em

^cu

f    n

tuiiferc unser funfcce t~ed

t~r t~em f^u

eure euer eure eures

eurem ~tt euer

~r

ihre    ihr    ihre

~r    ^es

em

~r

f „unseres", „unsere" osv., dessa s.k. långa former användas i högtidligt språk; i det hvardagliga språket användas de korta, genom bortkastande af e uppkomna formerna („unsers", „unsre" osv.). I andra personen böra de längre formerna („euere" osv.) undvikas; af formerna „euren" och „euern" bör den senare föredraga.

Stå de possessiva pronomina utan att vara förenade med ett substantiv, så lyda formerna i st. f. „mein, dein, sein" osv.: „meiner", „deine", „seins", „unserer", „unseres" osv. ^ substantivisk användning få pronomina formen „der meine" eller „der meinige (Meinige^" osv.

3. Demonstrativa pronomen (dieser, jener, jeder, solcher böjas på samma sätt.

rNom. dieser : j Gm.    dieses

I Bat.    diesem

\Ack. diesen

diese

dieser

dieser

diese

dieses, die-dieses diesem dieses, dies

Fl.

die

Nom. der Gen. dessen (des) deren Bat.    dem

Ack.    den

der

die

das

m, f, n

dessen (des)

das

die

1<F

deren

denen

die

®r.

Sg.

1*1. m, f, n

Nom. derselbe- ^dieselbe *dasselbe ^dieselben Gen.    desselben    derselben    desselben    derselben

Bat.    demselben    derselben    demselben    denselben

Ack.    denselben    dieselbe    dasselbe    dieselben

* Vidare: derjenige, desjenigen 08V., Gen. pl. äfven „derer":vid betattig förblir „der..." oböjdt.

4. Relativa pronomen.

Bl. welche

(§)g. Sg. welcher welche welches

böjes alldeles som „dieser" (§)d. Pronominet „welcher," bor icke användas för mycket; vanligast är pronominet „der, die, das", som böjes alldeles som det likalydande demonstrativa pronominet ®e.

5. Interrogativa pronomina. ®h. a) I substantivisk användning.

Nom.

wer

was

Gen.

wessen, weS

Bat.

wem

Ack.

weit

was

b) I adjektivisk användning: welcher (-c, -es) böjes som ®g

6. Adjektiv framför substantiv utan föregående artikel *

sächliches Geschlecht sächlichen    4e)3

sächlichem 4c) sächliches

f Nom.    guter Mut    gute Hoffnung

: I Gen.    gutes 4c) §*    guter

j Bat.    gutem 4e)    guter

v Ack.    guten ~    gute

* Auch „guten Mut(es)".

xn

Nom. edle Männer schöne Frauen Gen./    edler    -    schöner    -

Bat.    edlen    -ii    schönen    -N

Ack.    edle    ra    schöne

artige Kinder artiger -artigen -N artige

* Ester prep.: von ganzem Herzen, aus tiefster Seele: vidare : ich alter Mann (gen. fattas), dir guter Frau, dich liebes Kind; wir armen Leute (äfven „wir arme Leute"). Likaledes: solch, welch gutes Herz (när solch och welch stå in«, fjfr. ®j*J); andere (einige, ein. zelne, etliche, gewisse, manche, mehrere, verschiedene, viele, wenige, zwei, drei osv.) reiche Leute; gen.: einiger osv., zweier, dreier, reicher (eller reichen) Leute osv., vier osv. reicher (endast!) Leute; Bat.: vielen, zwei osv. reichen Leuten; Ack.: wenige, zwei osv. reiche Leute. Om flera adjektiv stå framför ett substantiv utan föregående artikel, böjas de alla lika; t. ex. „nach langem, schwerem Leiden".

7. Adjektiv med föregående bestämd artikel.*

das gute Kind des guten -es dem guten -e das gute -

die gute Frau der guten -der guten -die gute -

Nom. der gute Mann des guten -es dem guten -e den guten -

* Eller med    föregående: dieser, jener, jeder, solcher, welcher

(rörande solch, welch se ®i*), derselbe, derjenige; also: diejenigen schwierigen Fragen, (dasselbe kleine) Buch. Om flera adjektiv stå framför ett substantiv, böjas de alla lika; t. ex.: der gute, brave Mann; des guten, braven Mannes osv.

d Gen.

«e I Bat. I Ack.

ri.

der „ . -u den „

die

der „ den „ die „

-n

8. Adjektiv med föregående obestämd artikel.*

®k. Sg.

eine gute (edle) Frau einer guten (edeln) einer guten (edeln) eine gute (edle)

Nom.    ein guter (edler) Mann

Ack.    ein gute- (edles)

PI.

eurer guten sedeln) euren guten (edeln) eure guten (edeln)

Nom. alle guten (edeln) Männer eure guten (edeln) Frauen Gen.    aller guten (edeln) ^

Bat.    allen guten (edeln) ^.n

Ack. alle guten (edeln)

Nom. ihre guten (edeln) Kinder <?e». ihrer guten (edeln) ^

Bat. ihren guten (edeln) ^n Ack. ihre guten (edeln)

* Eller possessiva pronomen, äfvensoni „kein, beide, alle.

sämtliche".

V. Adjektiv i substantivisk användning. (g)l. a) Med föregående bestämd artikel.

Sfj.

Nom. der Bekannte die Kleine das Gute Gen. des Bat. dem -N Ack. den

der _n

der

die

des

dem ^n das zx.

PI . m, f, n

) Bekannten ZI } Kleinen be" > «htte»

die

b)r Med föregående obestämd artikel.

PI. in, f, n

Beamten Schönen Ganzen

Sff.

Nom.    ein Beamterf    eine Schöne    ein Ganzesf    alle

Gen.    eines    ^en    einer    eines    ^en    aller

Bat.    einem    ^cii    einer    einem    ^en    allen

Ack.    einen    ^eii    eine    ^    ein    alle

t Här ersätter tecknet ^ blott den icke fett ryckta delen af nominativformen.

c) Utan artikel. Märk: Solch guter Bekannter, bir ungetreuem Beamten, von schönem Äußeren, liebe Bekannte, wir Wilden, wir Deutschen (eller wir Teutsche); 6e„. z>i. grober Gelehrter (eller großer Gelehrten); uns Deutsche.

K. Komparation.

Exempel.

¹ iitan omljud

² med omljud

• med eller utan omljud ⁴ med kort mp.-form ‘ med kort komp.- o. suj>.-form

* Ilil I 111

Komp.

bunter

gerader

älter

gröber

sglatter    (

(glätter    l

buntest

geradest

ältest

gröbst

glattest

glättest

reichst

edelst

reicher edler

san(e)rer sauerst

- xrv

Adjektiv på -cr, -cl, -en bortkasta.oftast e i dessa stafvelser när komparations- eller böjningsändelserna tillfogas, t. ex. edel, em edler Mann; edler als ...; vollkonun(e)ne Wesen. Därvid öfver-går ss tili ß: angemeßner [eller angemessenerj. Ett slutljudande s (oller efter kort vokal st) öfvergår framför ett ändelse -e till s, resp. st: kraus, krause, kranser (äfven komp.), kransest (sup.); blast (6) blasse osv., blasser (äfven komp.), am blässesten (sup.); men Heist (-), heiste osv., Heister (äfvenkomp.), am heistesten (sup.); größte och beste äro de enda superlativerna pa -tc, alle öfriga på s och ß ha -cste.

Flerst afviga adjektiv på -isch få -ste: der närrischste koin-parationsformerna böjat som adj. i positiv, t. ex. ein größerer efter (Z)k. osv.

⁶    Obsl nahe, näher, nächst; hoch, höher, höchst.

⁷    Adjektiv använda öom adverb få i sup. ändeisen -sten, med föregående am t. ex. bunt, bunter, am buntesten.

⁸    Obs I gut, bester, am besten (aufs beste, zum besten, bestens).

bald, eher, ant ehesten, gern, lieber, am liebsten, viel, mehr, am meisten, wenig, weniger, am wenigsten, minder, ant mindesten.

B. Konjugation.

1 tyskan finnes en stark och en s vag Konjugation; dessutom förekomma en del oregelbundna verb. Vidare måste hjälpverbens och de sammansatta verbens böjning sär-skildt beaktas. — För hjälpverben lämnas nedan fullständiga böjningsschema.

Perfektum och pluskvamperfektum bildas med tillhjälp av haben och sein, futurum och konditionalis med werden; jfr. (§a, b, c. Passivum bildas av alla verb på samma sätt; jfr. ©a. Till och med ©a meddelas fullständiga böjningsmönster; därefter angifvas blott följande former: Infinitiv (Inf.), presens indikativ (Pres, ind.), Imperfektum indikativ (Impf. ind.) och konjunktiv (Impf. konj.), imperativ (Imper.) och perfektum particip (Perf. pari.).

Anm.: Vid verben brauchen, dürfen, heißen, helfen, hören, können, lassen, lehren, lernen, machen, mögen, müssen, sehen, sollen, wollen användes infinitiven såsom perfektum particip om en (annan) infinitiv föregår; t. ex.: ich habe ihn singen hören, bu hättest es tun können, ich hätte ihn laufen lassen sollen.

l. Hjälpverb.

®a. fein. Användes för att bilda perfektum och pluskvamperfektuin af sådana intransitiva verb (v/a.) som beteckna en rörelse eller en öfvergäng från ett tillstånd till ett annat. Sein förekommer också som själsständigt verb.

Konjunktiv.

Presens.

du seiest (seist) er (sie usw.) sei sie (Sie) seien

ihr seiet

Imperfektum.

du wär(e)st    er (sie usw.) wäre

ihr wär(e)t    sie (Sie) wären

Perfektum particip, gewesen

Pluskvanipcrfektum. ich wäre gewesen 2 Konditionalis, ich würde gewesen sein Futurum particip, feilt wollend ob. sollend

Enkla tempns.

Indikativ.

Sg. ich sei PI. wir seien

er (sie. eS, man) ist sie (Sie) sind

Presens.

Sg. ich wäre PI. wir wären Presens Particip.

seiend

Sammansatta tempus.

Perfektum.

ich sei gewesen 1 Konditionalis, ich würde sein Perfektum particip, gewesen seiend

er (sie, es, man) war sie (Sie) umreit

du bist ihr seid

Imperfektum. > . du warft Ult wart

Sg. ich bin PI. wir sind

Presens infinitiv.

sein

Sg. ich war PI. wir waren Imperativ.

Sy. feil PI. feit) 1

Perfektum, ich bin gewesen 1 Futurum, ich werde sein Perfektum infinitiv, gewesen sein

* I stället för „gewesen" insättes perfektum particip af verbet.

Pluskv am perfekt um. ich war gewesen

2 Futurum, ich werde gewesen sein Futurum infinitiv, sein wollen ob. sollen

®b. haben. Användes för att bilda perfektum och Imperfektum af transitiva verb (v/a.) samt af sådona Intransitiva (v/n.) som beteckna en fort v a ro eller ett tillstånd.* Haben finnes också som själfständigt verb.

er (sie usw.) habe sie (Sie) haben

Konjunktiv.

Presens, bit habest ihr habet

Imperfektum, du hättest ihr hättet

er (sie usw.) hätte sie (Sie) hätten

Perfektum particip, gehabt

Pluskvamperfektum. ich hätte gehabt

2 Konditionalis.

ich würde gehabt haben Futurum particip, haben wollend ob. sollend

Enkla tempus.

Sg. ich habe PL wir haben'

er (sie, eS, man) hat sie (Sie) haben

• Sg. ich hätte Pl. wir hätten

Presens particip, habend

er (sie usw.) hatte sie (Sie) hatten

Presens infinitiv, haben

Sammansatta tempns.

Perfektum, ich habe gehabt

1 Konditionalis.

ich würde haben Perfektum particip. \ gehabt habend

Indikativ.

Presens.

du hast ihr habt

Imperfektum, du hattest ihr hattet

8g. ich habe Pl. wir haben

Sg. ich hatte Pl. wir hatten

Imperativ.

Sg. habe!, hab!; Pl. habt! (habet!)

Perfektum, ich habe gehabt

1 Futurum, ich werde haben Perfektum infinitiv, gehabt haben

* I stbllet för „gehabt" insattes perfektum particip af verbet.

Pluskvampevfektum. ich hatte gehabt

2 Futurum, ich werde gehabt haben Futurum infinitiv, haben wollen ob. sollen

= Oe. Werben. Användes för att bilda futurum, konditionalis och passivum; werden förekommer också som själs-

Enkla tempus.

er (usw.) werde sie (Sie) werden

er (usw.) würde sie (Sie) würden

Konj unkti v. Present.

Sg. ich werde    du werdest

PI. wir werden    ihr werdet

Imperfektum.

Sg. ich würde    du würdest

PI. wir würden    ihr würdet

Perfektum particip, geworden (worden)

Presens particip, werdend

Pluskvamperfektum. ich wäre geworden

2 Konditionalis, ich würde geworden fein

Futurum particip, werden wollend ob. sollend

ständigt verb.

Indikativ.

Presens.

dn wirst er (sie, es, man) wird ihr werdet sie (Sie) iverden Imperfektum, du wurdest (wardst) ihr wurdet

er (usw.) wurde (ward) sie (Sie) wurden

Presens infinitiv, werden

Sammansatta tempus.

Perfektum, ich sei geworden

1 Konditionalis, ich würde werden.

Perfektum particip. \ geworden seiend

Pluskvamperfektum. ich war geworden

2 Futurum, ich werde geworden sein

Futurum infinitiv, werden wollen ob. sollen

Sg. ich werde PI. wir werden

Sg. ich wurde (ward)

PI. wir wurden

Imperativ.

Sg werde! PI. werdet!

Perfektum, ich bin geworden

1 Futurum, ich werde werden

Perfektum infinitiv, geworden sein

II. Stark konjugation.

De starka verben skilja sig från de svaga i följande afseenden:

1.    Imperfektum indikativ ach stundom perfektum particip bildas genom afljud (e>a> o och u; i >a>o; c, i, Ü, au >o osv.).

2.    Perfektum particip bildas med förstafvelsen ge och tillägg af ändeisen en.

3.    Imperfektum konjunktiv bildas stundom genom omljud (a>► ä, o> ö, u>ti).

4.    I de flesta verb med stamvokalen e (ä) öfvergår denna i andra och tredje personen Singularis presens samt i imperativ till i.

5.    I verb med denna vokalövergång bortfaller vanligen ändelse: e i imperativ.

Ä. Äfljudserier med tre vokaler: i, a, u osv. Aktivum.

Enkla tempus.

@a. binden.

Konjunktiv.

Presens, du bindest ihr bindet Imperfektum.

du bändest    er (usw.) bände

ihr bändet    sie (Sie) bänden

Perfektum particip, gebunden

er (usw.) binde sie (Sie) binden

Indikati v.

Presens.

du bürdest er (sie, es, man) bindet ilis bindet Imperfektum.

du bandest    er (usw.) band

ihr bandet    sie (Sie) banden

Presens infinitiv, binden

Sammansatta tempus bildas såsom af „haben" ®b. (Med oss. på verb som böjas med „sein" jfr. (g)a.)

Sg. ich binde Fl. wir binden

sie (Sie) binden

Sg. ich binde Fl. wir binden

Sg. ich bände Fl. wir bauden

Presens particip, bindend

Sg. ich baud Fl. wir bauden Imperativ.

Sg. binb(c)! PI. biiibet!

Pres. part.: gebnnben werbenb Perf. part. r gebnnben worben Fut. part.: geb. werben wollenb ob. sollend

Presens.

ich werbe gebnnben

Imperfektum.

ich würbe gebnnben

Perfektum.

ich sei gebnnben worben ich würbe gebnnben worden sein

Pluskvamperfektum. ich wäre gebnnben (worben)

1 Konditionalis, ich würbe gebnnben werben

2 Konditionalis.

Perf. pari.

Imp er.

gebritttgen

gesonnen

gebrochen

gescholten

geworfen

befohlen

gestohlen

geboren

gebeten

gesessen

gelegen

brtng(e)!

sinn(e)!

brich!

schilt!

wirf!

besieh!!

stiehl!

gebier!

bitte! bitt'!

sitze! sitz'!

liege! lieg'!

Passivum.

Pluskvamperfektum. ich war gebnnben (worben)

1    Futurum.

ich werbe gebnnben werben

2    Futurum.

ich werbe gebnnben worben sein

Pres. inf.: gebnnben werben

Perf. ins.: gebnnben (worben) sein

Fut. ins.: gebnnben werben wollen ob. sollen

Impf. konj.

Impf. ind.

Pres. ind.

bränge

sänne (sönne)

bräche

schölte

würfe

beföhle

stähle

gebäre

brang

sann

brach

schalt

warf

befahl

gebar

bäte

säße

läge

jvg

lag

Presens.

ich werbe gebnnben

Imperfektum.

ich tourbe (warb) gebnnben

Perfektum.

ich bin gebnnben worben

Imperativ.

Sg. werbe gebnnben!

PL werbet gebnnben!

bringe, bringst, bringt sinne, sinnst, sinnt breche, brichst, bricht schelte, schiltst, schilt werfe, wirfst, wirft befehle, befiehlst, befiehlt stehle, stiehlst, stiehlt gebare, gebierst, gebiert bitte, bittest, bittet sitze, sitzest u. sitzt, sitzt liege, liegst, liegt

Inf.

©b. bringen (De. sinnen @d. brechen @e. schelten <M. werfen ©g. befehlen ^ ©h. stehlen * @i. gebären

<©j. bitten

©k. sitzen @1. liegen

B. Afljudsserfer med två vokaler: ie, o, o osv. med samma vokal i Imperfektum

och perfektum particip.

Pers. part.

Imp er.

Impf. konj.

Impf. ind.

Pres. ind.

Inf.

geklommen

gefochten

gerochen

gegoffen

gesotten

gesoffen

geboten

gezogen

gelogen

gegoren (gegärt) geschworen geschroben (ge- \ gewoben [schraubt)/ geschoren (geschert) geschunden gebissen gelitten geblieben gepriesen gepfiffen gemieden

klimm(e) I ficht! riech(e)! gieß(e)! fieb(e) I sauf(e)!

biet(e)! (beut)! zieh(e)! (zeuch) l ’ Mg(e)! gär(e)! schwör(e)! schraub(e)! web(e) I

schier! (scherles!) schind(e)! beiß(e)! leid(e)! bleib(e)! preise! u. preis! Pfeif(e)! meid(e)!

klömme

föchte

röche

gösse

sötte

söffe

böte

Löge

löge

göre (gärete) schwüre

schröbe (schrattbete) wöbe schöre schünde

bisse

litte

bliebe

priese

Pfiffe

miede

klomm

focht

roch

goß

.sott

soff

bot

00?

log

gor (gärte) schwor (schwur) schrob (schraubte)

goat

schor (scherte) schund

mi

blieb

mied

stimme, klimmst, klimmt fechte, fichtst, ficht rieche, riechst, riecht gieße, gieß(es)t, gießt siede, siedest, siedet saufe, säufst, säuft [(beut) biete, bietest (beutst), bietet ziehe, ziehst (zeuchst), zieht) lüge, lügst, lügt [(zeucht)/ gäre, garst, gärt schwöre, schwörst, schwört schraube, schraubst, schraubt webe, webst, webt [(schert)) schere, schierst (scherst), schiert) schinde, schindest, schindet beiße, beiß(es)1, beißt leide, leidest, leidet bleibe, bleibst, bleibt preise, preis(es)t, preist pfeife, pfeifst, pfeift meide, meidest, meidet

Ga. klimmen @b. fechten Ge. riechen Gä. gießen Go. sieden Gk. saufen @g. bieten Gb. ziehen Gi. lügen @j. gären @k. schwören Gl. schrauben Gm. weben Gu. scheren Go. schinden Gp. beißen Gg. leiden Gr. bleiben Gs. preisen Gt. pfeifen Gu. meiden

C. Afljudsserier med två vokaler: e, a, e osv. med samma vokal i pre&ens

och perfektum particip.

Perf. pari.

Impf. konj.

Impf. ind.

Pres. ind.

Vuj

iß! PL eßt! ob. gegessen esset!

esse, issest ob. ißt, ißt

®a. essen

genesen

gesehen

gelesen

gegeben

getreten

gekommen

genese! sieh(e)!

lies!

gib!

tritt! fonmt(c)!

geschaffen

gewaschen

gefangen

gefallen

geblasen

gelassen

gestoßen

gerufen

gehauen

geheißen

schaff(e)! wasch(e) l fang(e)! fall(e)!

blase! ob. blas!

stoß(e)! ruf(c)! hau(e)! heiß(e)!

genese, genes(es)t genest sehe, siehst, sieht lese, lies(es)t, liest gebe, gibst, gibt trete, trittst, tritt komme, kommst (kömmst),

kommt (kömmt)

®b. genesen <gc. sehen ®d. lesen ®e. geben @f. treten @g. kommen

®h. schaffen | schaffe, schaffst, schafft wasche, wäschst, wäscht fange, fängst, fängt falle, fällst, fällt blase, bläs(es)t bläst lasse, läßt (lässest), läßt stoße, stößt, stößt rufe, rufst, ruft Halle, haust, haut heiße, heiß(es)t, heißt

®i. waschen ®j. fangen @k. fallen @1. blasen ®m. lassen @n. stoßen @o. rufen ®p. Hanen ®q. heißen

xxn

III. Svag konjugation.

1.    De svaga verben bilda Imperfektum utan förändring af stamvokalen genom att till stammen lägga ändeisen (e)t, till hvilken sedan de olika personaländelserna fogas. Perfektum particip bildas med förstavelsen ge (utom vid de hufvudsaldigen inlånade verben på ieren f [franskt -er], jfr. ©h) samt ändeisen (e)t.

2.    Det (poetiska eller hvardagliga) bortfallet af e i Imperativ betecknas genom apostrof, t. ex. Leb' wohl!

Perf. pari.

Irnper.

Impf. kouj.

Imps. ind.

'PUt

Inf.

baue, baust, baut donnere, donnerst, donnert bete, betest, betet passe, paßt (passest), paßt reise, rei(se)st*, reist wand(e)le, wandelst, wandelt studiere, studierst, studiert

f Åven av några tyska stammar har bildats verb på -ieren, t. ex. halbieren: halbiert. Däremot zieren: geziert; schmieren: geschmiert (med Suffix -eit).

* Verb med andra hväsljud i stammen: wünschen: wnnsch(e)st, spatzen: spaßest (spaßt), ritzen: ritzest (ritzt), hexen: hexest (hext), heizen: heizest (heizt).

** Verl på -sseln förvandla ss tili ß, då e bortfaller i första personen sing. presens.

gebaut

gedonnert

gebetet

gepaßt

gereist

gewandelt

studiert

baue!

donnere!

bete!

passe! ob. paß! reise!

wand(e)le!

studiere

bau(e)te

donnerte

betete

paßte

reifte

wandelte

studierte

baute

donnerte

betete

paßte

reiste

wandelte

studierte

©a. bauen ©b. donnern ©c. beten ©d. passen ©e. reisen ©f. wandeln** ©g. studieren

IV. Oregelbundna verb.

Listan är icke komplett; enstaka af vikande former stå i ordboken uppförda på resp. verb.

Perf. pari.

Imper.

Impf. Tconj.

Impf. ind.

Pres. ind.

Inf.

gegangen

gestanden

getan

genannt

gesandt

gebracht

gedacht

gedünkt (gedeucht) gedurft gekonnt gemocht gemußt gewußt gesollt -gewollt

geh(e) I steh(e)! tu(e)! nenne! sende! bring(e)! denke! dünke! dürfe I . könne I möge I müsse!

wisse! ob. wiß! solle! wolle!

ginge

stände (stünde)

täte

nenn(e)1e

sendete

brächte

dachte

dünkte (denchte) dürfte könnte möchte müßte wüßte sollte wollte

ging

stand (stund)

tat (Poet, „tät“) nannte sandte brachte dachte

dünkte (deuchte) durfte konnte mochte mußte wußte sollte wollte

gehe, gehst, geht

stehe, stehst, steht

tue, tust, tut

nenne, nennst, nennt

sende, sendest, sendet

bringe, bringst, bringt

denke, denkst, denkt

mich (a. mir) usw. dünkt (deucht)

darf, darfst, darf

kann, kannst, kaun

mag, magst, mag

must, mußt, mutz

weiß, weißt, weiß

soll, sollst, soll

will, willst, will

V. Sammansatta verb.

1. Verb sammansatta med prefix. I ordboken står i allmänhet ett bindestreck mellan prefixet och det enkla verbet för att det enkla verbet, vid hvilket böjnings-sättet står angifvet, lätt må kunna uppsökas.

Ga. geh(e)ll G b. steh(e)n G c. tun (tuen) Gd. nennen Ge. senden Gf. bringen Gg. denken Gh. dünken Gi. dürfen ®j. können @k. mögen Gl. müssen Gm. wissen Gn. sollen Go. wollen

De sammansatta verben delas i 1. sådana som äro sammansatta med prefix (förstavelser) och 2. sådana som äro sammansatta med substantiv eller ad -j ekti v.

xxrv

a)    Verb som äro sammansatta med de eskiljbara prefixen be, emp, ent,.er, ge, ver, jer, hvilka prefix alltid aro obetonade, bilda perfekt particip utan förstavelsen ge och infinitivmärket zu står vid dessa verb alltid framför verbet.

b)    Prefixet miß, som likaledes är oskiljbart från verbet, är än betonadt än obetonadt. Verb sammansatta med miß ha i part. pers. icke förstafvelsen ge-; undantag äro blott mißgebildet till mißbilden och mißgestimmt till mißstimmen. Infinitiv märket zu står framför det sammansatta verbet; undantag: mißzustimmen och mißzuverstehen.

c)    Oskiljaktiga sammansättningar böjas som enkla verb. I verb sammansatta med ett skilj bart prefix skiljes däremot i presens, Imperfektum och imperativ prefixet från verbet och sättes efter detta; dock blott i hufvud satser. T. ex.: an-fangen: ich fange an, ich fing an, fang an! (däremot: daß ich fzu lesen] anfange, anfing). I pers. part. sättes förstavelsen ge mellan prefixet och verbet och sammansmälter med båda till ett ord: angefangen. Likadant är förhållandet med infinitivmärket zu: anzufangen.

Skilj bara prefix äro: ab, an, auf, aus, bei, dar, ein, empo'r, entge'gen, fort, ge'gen, her, hin, mit, nach, nie'der, ob, vor, weg, zu, zurü'ck, zusa'mmen, samt med dessa sammansatta: hera'b, hera'n, heran'f, herau's, herbei' osv.; hina'b osv. och vorwe'g. Dessa prefix äro alltid betonade.

d)    Vissa prefix äro än betonade, än obetonade, nämligen: durch, hi'nter, ü'ber, u'uter, wi'der, wie'der. Om de stå betonade äro de skilj bara och det sammansatta verbet böj es så som an-gifves under c; äro de åter betonade, äro de oskiljbara och verbet böj es som de under a uppförda verben.

prefixet före det oskiljbara, så tillämpas båda böjnings-

1.    t. ex.: abbestellen: ich bestelle a'b; ich habe a'bbestellt (pers. part. naturligtvis utan ge, på grund af prefixet be); wiederhe'r-stellen: ich stellte wieder he'r, ich habe wiederhe'rgestellt.

2.    Med substantiv eller adjektiv sammansatta ellerav dylika ord bildade verba följa den i 1 d givna regeln. Ligger tonen på första sammansättningsdelen, så är sammansättningen skilj bar och verben gå efter 1c; är andra samman sättnin gsl edet betonat följa verben regeln i 1 a.

Hit höra sammansättningar med fehl, heim, klar, offen, voll.

e)    Om ett verb är sammansatt med två eller flera prefix (skiljbara och oskiljbara) så segrar den böjning som det oskiljbara prefixet fordrar (se a) och detta även om ett skiljbart följer efter: vera'bsäumen böj es som versäu'men. Går det skiljbara sätten,

wohl osv.

vollenden: vollendete, habe volle'ndet

vo'llpumpen: ich pumpe vo'll, pumpte vo'll, habe vo'llgepumpt.

9f : wer A sagt, muß auch B ab-6eeteu afplocka bären af. sagen har man sagt a, måste ab-behalten [f. Haltens (den Hut) man ock säga b.    behålla af.

ab beißen [f. beißen] afbita. ab beizen = abätzen, ab berufen []. rufen] återkalla; hädankalla.

Ab berufung f återkallelse. ab bestellen kontramandera, ge återbud åt (ngn) om (ngt), ab betteln tigga af; tigga sig till. ab-beugen ^ abbiegen, ab bezahlen afbetala. abbiegen ss. biegen] af böj a; böja; vika ell. ta af.

Ab bild n (af)bild m; kopia f. abbilden afbilda, afmåla, afri ta. Ab bildung /'utbildande n, iifbildning, af bild m, plansch m. ab binden [f. binden] lösa, lossa. Ab bitte f af bön. ab-bitten [f. bitten]: j-m et. ^ be(dja) ngn om förlåtelse för ngt; göra ngn afbön för ngt. ab blasen [f. blasen] blåsa af ell.

bort: (Signal) afblåsa. ab-blatten, abblättern plocka

Aachen n Aachen.

Aal m ål.

Aar in örn.

Aar(e) s (Fluß) Aar.

Aas n [pl. Aase und Äsers as:

[ngt.(

(lock)bete.

aasen beta: F mit et. ^ slösa med) aasig snuskig.

ab bort; från: af; ned; auf itiib ab iipp och ned, fram och tillbaka: ab und zu af och an, fram och tillbaka; då och då; G ab Berlin ab Berlin (att leverera i Berlin); ab an Unkosten med afdrag af omkostnader; X Gewehr ab! hvila gevär!; Hut ab! af med hatten!; von da ab därifrån; därefter, ab-änderlich föränderlig; böjlig, ab ändern ändra.

Ab änderung f ändring, ab ängstigen oroa, skrämma; sich zx, vara orolig ell. ängslig.

bladen af. slassen afsnäsa ngn.! ab blitzen (Gewehr) klicka; Fj-n ab blühen blomma ut. ab-borgen: j-m et. ^ låna ngt af ab-brasseu xi- brassa lättare, abbrechen [f. brechen] af bry ta; af draga; kurz „ tvärt af bry ta; ein Lager bryta upp; Zelte ^ ta(ga) ned tälten, ab brennen ss. brennen] af bränna, bränna upp; af skjuta, aflossa;

Ab-ängstigung f oro, ängslan, ångest.

[ngn.

ab arbeiten arbeta bort ell. af: uttrötta; afsluta; göra flott; sich ~ öf veran stränga sig; knoga, ab ärgern förarga.

Ab art /- afart. ab arten van släktas, urarta, ab ästen (af )kvista. ab ätzen afetsa. ab balgen flå; (Erbsen) sprita. abbarbieren af raka.

Deutsch-schwedisch.

af: (Bieh) flå.

(geuertoerf) afbränna;abgebrannt j ab dreschen [s. .dreschen) aftröska. sein genom eldsvåda ha(fva) abbringen [f. bringen] aftvinga,

mist(at) sin egendom; fig. vara i knipan eil. pank.

Abbreviatur f förkortning, ab bringen [f. bringen] förmå (ngn) att afstå (från), bringa (ngn) på andra tankar, afråda; bortskaffa; afskaffa. ab-bröckeln söndersmula.

Ab bruch m från- ell. afbrytning fi riiningf; spillrorpZ.; afbräck n, skada/, förfångw; afbrottn; ^ tun göra ell. vålla afbräck (i), skada; göra intrång (i), ab brühen skålla; gegen alles abgebrüht sein ha bitit hufvudet af skammen, ab bürsten afborsta. ab büßen försona.

Ab büßung f försonande w.

Abc n abc(d); nach dem Abc alfabetiskt ; J&ucf) n abc-bok f; schuler m abecedarie. [slutta, ab dachen rifva taket af; sich ^ Ab dachung f sluttning, ab dämmen af dämma.

Ab dämmung f afdämning. ab dampfen af dunsta; (af)gå.

Ab dampfung f afdunstning. ab danken afskeda, entlediga; sätta påindragningsstat; ta(ga) afsked; nedlägga regeringen: abgedankter Offizier afsked ad ell. pensionerad officer. .

Ab dankung f afskedande n, entledigande n; afsked w; afsä-gelse.

ab darben: sich (dat.) et. knappa af ngt(för sig), dra(ga) inpå ngt. ab decken aftaga; (ben Tisch) duka [buse.

Ab decker m hudafdragare, flå-ab-dienen af tjäna, ab dingen [s. dingen] afpruta. ab d orren förtorka, abdrehen af vrida; das Gas ^ släcka gasen.

afpressa.

Ab druck m afdrag n; aftryck n. ab drucken (af)trycka. ab drücken genom tryckning bryta af; (Gewehr) trycka af; j-m et. ^ aftvinga ngn ngt. ab-dunsten, ab dünsten afdunsta; F ånga af.

Ab-dünstung f afdunstning. Abend m afton, kväll; väster; eines ^.s en afton ell. kväll; heute abend i afton ell. kväll; gestern abend i går afton ell. kväll; morgen abend i morgon afton ell. kväll; des abends om aftonen ell. aftnarna; zu ~ essen äta kvällsvard, supera. Abend ..., abend-... tu Hfsgn: meist afton-...: ^andacht /"aftonbön; brot n kvällsvard m; ^dämme ruitg f skymning; ^effeu u kvällsvard m, aftonmåltid f; gesellschaft f aftonsamkväm «, soaré m; ^kühle f aftonkyla; ^ landn västerland; Jtäitb er m västerlänning; ^ländisch västerländsk; ^.mahl n aftonmåltid f\ (heiliges ^.m.) nattvard m; ^rot n, ^rötc faftonrodnad m; ^.segen m aftonbön f; ^sonne/aftonsol; ständchen n serenad m; östern m aftonstjärna f; ^.tau m aftondagg f\ ^Volk n västerländskt folkslag: ^.wärts mot väster, väster ut; ^wind m aftonvind, västan vind.

Abenteuer n äfventyr. abenteuerlich äfventyrlig. AbenteuerlichkeitMfventyrlighet. Abenteurer m äfventyrare. aber men; dock; ^ doch men likväl. Aber-..., aber ... in Zffgn: ^glaube m vidskepelse f; ^gläubisch vidskeplig ; ^gläubifche(r) s. vidskeplig person; ^malig upprepad, förnyad; finals ånyo, om

igen; ^witz m galenskap;

ab fragen: j-m et. ~ aflocka ngn ngt; e-nt Schüler das Aufgegebene ^ förhöra en lärjunge läxan.

^witzig galen, ab ernten skörda, slå. ab-effen [f. elfen] afäta; sluta äta. abfressen [f. fressen] afäta. af bita. Abessinien n Abessinien.    ab frieren [f. frieren] förfrysa.

Abessinier m abessinier; ^iu f Ab fuhr bortförande n; trans-abessin(i)ska.    port m.    [inbetala,

abessiuisch abessin(i)sk.    ab führen af- ell. bortföra; (Geld)

[medel.

ab fahren [s. fahren] (af)gå, (af-) ab führend afförande, resa, fara, (af)segla; P fara Ab führung as-ell. bortförande hädan; P mit j-m ~ affärda ngn n; inbetalning, kort.    Ab-führ(uugs) mittel n laxer-

Ab fahrt f afgång m, afresa. ab füllen afskumma; (af)tappa. Ab fall m affall n; sluttning /", ab füttern fodra, mata; O fodra, brant.    bekläda.

[sig.

[rinna af ell. bort.) [f. fließen] flyta ell.}

sig.

ab feilen affila.

ab fertigen affärda; afsända, ex-Ab-fertigung f affärd ande n, af-sändande n, expediering; svar n på tal, 'respass n. ab feuern affyra, aflossa. ab-finden [f. finden] godtgöra; sich ^mit komma öfverens med, göra upp med.

Ab findung/godtgöranden, uppgörelse ; ^sfumme f ersättning; mutorpZ.för attnedtysta en sak. Ab-gelebtHeit f ork(es)löshet, ab-flecken fläcka ell. färga från skröplighet.

ab fallen [s. fallen] affalla; slutta, ab fällig sluttande; ogillande; j-n ~ bescheiden ge (gifva) ngn afslag.

ab fangen [s. fangen] fånga; döda;

(Briefe) uppsnappa, ab färben färga; färga af (ifrån) ab fassen affatta, uppsätta; (ein Werk) författa; j-n ertappa,] ab faulen ruttna bort. [gripa.} ab fegen sopa af ell. bort; Zagdw. das Gehörn ^.afskrubba hornen.

[pediera.

abfließen Ab fluß m aflopp n; trumma f; ^.graben ni afloppsdike n. ob-forbemaffordra^Iaffenhämta. Ab-forderung f affordrande n, anhållan; återkallelse. ab formen forma, modellera.

Ab fütterung f fodring, matning. Ab gäbe f afläinning, Öfverläm-nanden; afgift; skatt m; (bec Stimme) af gif van de n. ab gabenfrei afgiftsfri(tt adv.);

skatte fri (tt adv.).

Ab gang m [Fl. Abgänge] afgång;

åtgång; förlust f: affall n. ab geben [s. geben] aflämna; afge (afgifva); bli(fva); sich „ mit befatta sig med. ab gebrannt s. abbrennen, ab-gedroschen utnött, ab gefeimt (il)listig, slipad, ab gehärtet härdad; förhärdad, abgehen [f. gehen] (af)gå; af vika; finna åtgång; af löpa; (vom Preise) af gå; mit Tode „ afgå med döden; ^ lassen afsända; sich et. „ lassen förneka sig ngt. ab gekürzt a!kortad, förkortad, ab gelagert s. ablagern, abgelebt u tief vad, ork(es)lös.

[lägen.l

ab gelegen aflägsen, afsides be-j Ab gelegenheit f aflägsenhet, af-j ab gemessen afmätt. [stånd n.\ Ab-gemessenheit f afmätthet. ab geneigt obenägen (dat. för), afvog (dat. mot).

Ab-geneigtheit f obenägenhet, motvilja, afvoghet.

ab genutzt utnött, utsliten.

ab-grä,nen:.sich ^ aftyna. ab grase» afbeta; afslå. abgreifen [f. greifen] genom mycket handterande eil. tummande ut-[för; begränsa, ab grenzen bestämma gränsen Ab grund m [pl. Abgründe] af-grund, bråddjup n. ab gürten afspänna.

Ab guß m [pl. Abgüsse] (af)gjut-ning /; (pip)skaft n. ab-haaren afhåra; fälla hår. ab haben F ss. haben]: et.~ ha(fva) litet med; den Hut ^ ha(fva) hatten af.

ab hacken afhacka, afhugga. ab haken afhäkta. ab halftern ta(ga,) grimman af. abhalten [f. halten] af hålla; hålla, förrätta; 4/ hålla ut till sjöss. Ab Haltung f afhållande n: hållande «; eilte haben ha(fva) förhinder.

ab handeln af- ell. förhandla; af-pruta; j-m et. ~ köpa ngt af ngn. ab handen ur vägen; ^ kammen komma bort.

Ab-geordnete(r) m deputerad; representant ; riksdagsman.

nöta.

Ab geordnetenhaus n andra kammaren m (i riksdagen), abgerissen afsliten; trasig;

Bemerkung lösryckt anmärkning.

ab gesagt förklarad, afsvuren.

Ab-gesandte(r) m deputerad; ombud n ; sändebud n. ab geschieden afskild; tillbakadragen ; afliden.

Abgeschiedenheit f af skildhet;

tillbakadragenhet, abgeschliffen af slipad; belefvad.

Ab geschliffenheit s belefvenhet. ab geschmackt osmaklig, fadd.

Abgeschmacktheit f faddhet, osmaklighet.

ab gesehen von oafsedt; - fein auf afse, åsyfta.

ab gespannt försvagad, slapp(ad).

Ab gespanntheit s slapphet, ab gestanden dufven, unken, ab gestorben afliden; (von Gliedern) domnad.

för.

ftb-gcftiimpft aftrubbad; stympad; Ab handlung f afhandling. slö; „ feilt gegen vani likgiltig Ab hang m [pl. Abhänge] sluttning brant.

abgewinnen af vinna; j-m et. ^ ab hangen [f. hangen] bero (von vinna ngt af ell. från ngn.    af. på),

ab gewöhnen: j-m et.^, vänja ngn ab hängen ta(ga) ned.

af med ngt.    ab-hangend sluttande,

abgezogen af dragen: abstrakt. ab hängig sluttande; beroende, ab-gieren 4/ gira ut från.    Ab hängigkeit f sluttning; be-

ab-gießen afhälla: gjuta.    roende n.

Ab glanz m återsken n, reflex. ab Härmen: sich ^ aftyna. ab glätten glätta, polera.    ab Härten härda; förhärda,

ab-gleirhen af- ell. utjämna.    Ab Härtung f härdande n; härd-

Ab gleich ung /af- ell. utjämning. ning. ab gleiten [f. gleiten], ab glitschen ab Haspeln afhaspla, afhärfla.

halka, slinta.    ab hauen afhugga.

Ab gott ui [pl. Abgötter] afgud. ab häuten flå.

Ab götterei f afguderi n; ~ tret- ab heben [f. heben] af lyfta, äfften bedrifva afguderi.    ta(ga); KarLensp. ta(ga) af.

ab göttisch afgiidisk. [afdika.l ab hegen afgärda. ab graben ss. graben] gräfvabort;s ab-heilen läkas.

ab helfen [f. helfen ) afhjälpa; ab knöpfen af-, uppknäppa, hjälpa af eil. ned: j in v. et. _ | ab-fodji'it(afjkoka,göraa.fkok på. hjälpa ngn af med ngt: dem Ins;t 216-forfouitQ f afkok"n, afkokning. sich nicht ^ det är ohjälpligt, ab-herzen smeka och kyssa, ab hetzen jäkta, [medel n (för).) ; ob fomitte» [). fontntcn] komma ell. slippa ifrån; kömma ur bruk; \h vom Winde ^ falla; er samt nicht ^ lian kan ej komma

Ab komme, Ab kömmling rn af

komling.

Ab Hilfe f hjälp (mot), (bote-) ab Hobeln alhyfla. ab-hold af vo g (j-m mot ngn), ab-holen (af)hämta: _ lassen låta | undan, hämta, skicka efter.

ab holzen hugga ned. ab horchen utspionera, ab hören obemärkt höra (pä),

Ab kommen n upphörande; öf-! verenskommelse s. uppgörelse | f; eilt treffen träffa (en) Ö., (en) u., (ett) aftal. råka (att) få höra: (för)höra. Ab kommenschaft f afkomma, Ab-hub m lämningar pl.; a siälln. j efterkommande pl. ab hülfen skala.    ! Ab kömmling s.. Abkomme.

ab hungern svälta, nb-huten låta af bet a. ab irren förirra sig, gå vilse.

ab-kratzen afskrapa, afrifva. ab kriegen få (med af); få af.

Ab fühl-... afkylnings-...

afvikelse.

Abiturient m abiturient.

Ab irrung/'förirring; förvillelse: abkühlen a skyla: svalka; sich ^ (af)svalna.

Ab knhlnng f afkylning, afsval-ab jagen tröttköra. -rida; j-m et.ab-kündigen kungöra; (ein 23raut-

sätta efter och frånta(ga) ngn) paar) lysa för.    [lysning.)

ab tanten afkanta.    [ngt.j i Ab-kündigung f kungörande n;|

ab-kanzeln sträcka tipp.    Ab kunft s härkomst; guter ^ af

god familj; Von niederer ^ af | låg härkomst, ab kargen: j-m et. ^ snåla in eil. abkürzen a i kort a; förkorta.

knappa af ngt för ngn. ab-karten hemligt planlägga: vorher abgekartet på förhand upp- j tion.

ab kappen (e-it Baum) (af)toppa. topphugga.

Abkürzung s askort ning; förkortning; (von Brüchen) reduk-[hj ärtans lust.

[ngn.) ¹ ab laden [s. laden) aüassa, lossa;

gjord; abgekarteter Handel an- ab küssen kyssabort; kyssa af slag.

ab-knufen: j-m et. ^ köpa ngt af] i W aflasta,

Ab käufer(in) köpare.    Ab lader m S aflastare.

ab kehren afvända, vända bort: Ab lage ^ upplag n.

af sopa, -damma, -borsta.

Ab-las; m utsläppande »; afled-ningjf, afloppn; uppehålln: af-drag n; aflat; abrief m asiats -

[af t ryck n.

ab-lagern lagra; abgelagerte Zi-abketten lösa ur kedjan ell. ked- garre lagrad cigarr, jorna, lössläppa. ab klären klara.

Ab klatsch m afklatschning f. ab klatschen afklatscha, aftrycka.    brefw;^krämerm aflatskrämare.

ab-lassen [s. lassen) aftappa (auch

Wind) los va. ab knicken afknäcka.

ab klingeln Fernspr. ringa af. ob-fncifmafknipa, afnypa: >h(beit j ein Faß); (vom Preise) af pruta;

„ an afl&ta till; _ von upphöra med; afstå ifrån; j-m et. ^ afstå

ngt åt ngn; ein Schiss vom Stapel ! verering; A>$eit s leveranstid; ~ låta ett skepp gå af stapeln: asövfc: uppgörelsedag. einen Zug ^ låta ett tåg afgå. ab liegen [f. liegen] ligga aflägse. Ablativ m ablativ.    ab locken aflocka; locka bort.

ablauern utspionera; j-m et. ~ ab-lohlltn aflöna. [amorterbar.l lura ur ngn ngt.    ablösbar skilj b ar; (von Schulden)]

Posten) aflösa; sich ^lossna; af- -

gå af stapeln.

Ab lauf m aflopp n; (einer Frist) ■ ab löschen släcka, utgång, slut n, förlopp n; nach ab lösen lossa, knyta upp: X (c-n k, von efter förloppet af. ab laufen [s. lansen] afrinna, flyta j lösa hvarandra, bortell.ned;aflöpa;tilländagå: Ab lösung ^ lossande n; ampu-förfalla: (denRang) öfverflygla; tering; X aflösning. ein Schiff ^ lassen låta ett skepp j ab-machen lossa, knyta upp ; af-ta(ga); uppgöra, ab-lauschen: j-m et. ^ genom lyss- I ab-magern afmagra.

nande på ngn få veta ngt. ab-mähen af mej a, afslå.

Ablaut m afljud n.    ab mahnen af råda.

ab-leben aflida.    Ab mahnung f afrådande n.

Ableben n frånfälle.    abmalen af måla, porträttera;

ab-lecken afslicka.    skildra.    [marsch.]

ab legen af-,bortlägga, afta(ga): Ab marsch m [pl. Abmärsche] af-j einen Eid ~ aflägga ell. gå ed : ab marschieren afmarschera. s-e Fehler ^ lägga bort sina fel; ab martern pina. ein Gelübde ^ afge (afgifva) et t ab matten utmatta, löfte; Geweih ^ fälla hornen: ab-mergeln utmärgla.

Lettern „ lägga af (stil); Rech- ab merken: j-m seinen Wunsch ^ nung ~ aflägga räkenskap; märka på ngn hvad han önskar. Zeugnis ^ bära vittne, vittna: ab-m eßbar mätbar, abgelegt (Kleider) aflagd. *    ab messen [f. messen] (af)mäta;

Ab leger afläggare. .    afpassa; s-e Worte ^ väga sina

ab lehnen afböja, afslå.    ord.    [mension.

Ab lehnung f afböjande n, af- Ab Messung f (af)mätning; dislående n, afslag n.    ab-mieten hyra (j-m af ngn).

ab leiten afleda, afföra; härleda. Ab-mieter m hyresgäst.

Ab-leiter in afledare.

ab-müden uttrötta.

Ab leitung f afledning, afföring; ab mühen uttrötta; sich „ an-härledning.    i stränga sig.

ab lenken äfböja; afleda; ^ von ; ab mustern Web. väfva i mön-vända eil. styra från.    ster; X mönstra; vt die Mann»

ledande n; afvikelse.

[gen.

Ablenkung f afböjande n; af- schüft ~ af mönstra besättnin-ab-nagen af gnaga.

ab lernen: j-m et. ^ lära sig ngt ab nähen sticka.

af ngn.    [läsa.j Ab nahme f aftagande n; U af-

ab lesen [s.lesen] (af)plocka;(as-)] i sättning; köp n; ^ eines Eides ab leugnen förntzkä.    edgång tu.

Ab-leuguung f förnekande.    ab nehmen [s. nehmen] af-, bort-,

ab-liesern aflämna, leverera. , nedta(ga); (Bild) j-n ^ porträt-Ab-lieserung f aflämnande n, le- ( tera, måla (af) ngn; j-m einen

Eid ^ låta ngn aflägga ed; (ein ab quetschen afklämma.

Med) amputera; (Karten) afta ab quirlen afvispa.

(-ga); (Obst) (af)plocka; (Rech- Mbrftbtmt m Abraham, nung) granska; afta(ga), min- ab rahmen (Milch) skumma, skas; (beim Stricken) ta(ga) ihop; ab rasieren afraka.

Ab raum m affall n.

(Waren) köpa; v/w. (vom Mond) ab raspeln afraspa. vara i nedan; (vom Wasser) ab raten afråda. sjunka.    [kund.)

Ab nehmer m afnämare, köpare,f ab räumen afröja, ta(ga) bort. ab neigen afvända; vända bort. ab rechnen af räkna; göra upp.

Ab neigung / obenägenhet, mot- , Ab rechnn»g f afdrag ro, afräk-vilja.    [den.) j ning; uppgörelse; auf ~ i af-

nbnorm missbildad; oregelbun-J i räkning.    [neka.l

Abnormität /'missbildning; ore- Ab rede /'aftal ro; in stellen kör-/

gelbundenhet. ab nötigen aftvinga.

; abreden af tala; afråda.

gnida, frottera.

[slita.) ! ab regnen (sich) uppköra att regna, ab-nutzen, ab-nätzen utnöta, ut-j | ub-rcibcu [f. reiben] (af) ris va, (af-) Ab nutzung f nötning, slitning.

Abonnement ro abonnemang, pre- Ab reise f afresa.

numeration f.

[rant.l ab-reisen (af)resa.

Abonnentrorabonuent,prenurne ) ad-reißen [s. reißen) slita ell. abonnieren abonnera, prenume- rycka af ell. lös; nedrifva;

rera (auf på).

(Kleider) utslita.

mäktig afsända, utse.

Ab ordnung f afsändande n ell.

befullmäktigande n som om-) Ab-ort m afträde ro.

ab ordnen som ombud eil. full- Ab reißkalender roi almanacka f med blad för afrifning, * block-almanacka f.

[bud.J

ab pachten arrendera(i-nt af ngn), ab packen aflassa; uppacka, ab passen afpassa: passa på. ab pfählen afpåla. ab-lrfällden utmäta, abpfeifen (die Mannschaft) blåsa ab pflücke» (af)plocka. ab placken, ab plagen uttrötta; sich ^ trötta ut sig, träla. ab platten af-, tillplatta, ab platzen springa af. ab pochen afslå. ab prägen (af)prägla, slå. ab prallen återstudsa. ab-presien afpressa. ab protzen X afbrösta. ab-prägeln prygla upp.

ab putzen rengöra; putsa; (eine [ ab-rutfdje« glida ned.

Mauer) grofrappa, brukslå. ab quälen pina, plåga.

[kos; sätta af.

ab reiten [f. reiten) rida bort, sätta ,af.

ab rennen [s. rennen) springa sin ab richten justera; rikta; inöfva;

[bort.

(Tiere) dressera, ab riegeln (till)regla. ab rinden afbarka. ab rinnen [s. rinnen) rinna ned. Ab riß m [pl. Abrisse) skiss /, utkast n; sammandrag n. ab rollen af-, bort-, ned-, upp-ab räcken flytta bort. ab-rudern ro bort. ab-rnsen [f. rufen) bort-, återkalla; hämta; — ausrufen, abrunden af rund a.

abrupfen af rycka; plocka, nb-rftften nedta(ga) en ställning; j X afväpna.

Ab sage f återtagande ro; återbud i ro; Jbrief m bref n med återbud.

ab sagen kontramandera, ge ab schießen [f. fvf)tcf$cnj afskjuta; (gifva) återbud (om); ge (gifva) fig. den Böget ~ vinna priset, eil. skicka återbud (till); ab ab schiffen afskeppa; afsegla. gesagter Feind af svuren fiende, abschildern skildra, ab sägen aksåga.    ab-schindeuüa ; P sich^, slita ut sig.

ab sahnen (Milch) skumma.    ab schirren afsela.

ab satteln afsadla: kasta ur sa- ab schlachten (ned)slakta.

dein.    Ab schlag rn afslag n; afdrag n ;

Ab satz m spk. Absatzes afbrott n; mtf ~ i afbetalning; i afräk-(einer Ware) afsättning f; @tic* ning; ^szahlung f afbetalning.

(stöfvel-)klack: Treppen-, ab schlagen [f. schlagen ) afsla; (trapp-)afsats : in Absätzen ryck- ! falla (i pris); das Wasser^. kasta vis, då och då.    j sitt vatten: P pinka; Zelte ^

ab schaben afskafva.    nedta(ga) tält.

Ab sch ab sel n af skrap.    abschlägig nekande ; ,v,c Antwort

abschachern schackra af (af betont)    nekande svar, afslag; jn ~

| bescheiden afslå ngns begäran, ab-schläglich i af räkning, abschleifen ss. schleifen) (af) slip a:

sich få skick på sig. ab schließen ss. schließen) afsluta:

(j-nt ngn). absd)affen afskaffa.

Ab-schaffnng f af skaffande n. ab schälen (af)skala, ab schattieren skugga, ab schätzen uppskatta, värdera. (Tur te.) läsa igen ; mit etwas ^ Abschätzung värdering, tax c- | sluta med ngt; sich ^ dra(ga< ring.    j sig tillbaka.

slutning f\ slutuppgörelse /'. ab-sdieiden ss. scheiden) afskilja: ab schmeicheln genom smirkv. af resa: aflida.

Ab-schanm m skum n; af skum n. ! Abschluß m [pZ. Abschlusses af-ab-schänmen (af)skumma.

få (j-nt af ngn).

ab-scheren ss. scheren) (af)klippa. ab sdpnelzen ss. schckelzen) (af-.

Ab-schen m afsky f.

auch — abschnultzett.

bort)smälta; Ö afsmälta. ab-schenern (af)skura; afnöta; ab-schmieren slarfva ifrån sig; sich ^ af nötas.

ab scheulich afsky värd, gräslig. ab schmutzen smutsa ifrån sig: Ab scheulichkeit f afskyvärdhet. smutsa (ned).

gräslighet.

skära; (af)klippa; j-nt die Ehre ^ skada ngns anseende; das

ab schnallen afspänna. ab schicken afskicka, skicka bort. ab schnappen slakna. abschieben slinta bort ell. undan . yb-schneiden ss. schneiden) (af) P kila, smita.

Ad sdijed m afsked n; ^ nehmen t alga) afsked; den _ geben af- Gespräch _ afklippa samtalet, skeda: affärda.    Ab-schnittm afskurelell.alklippt

Ab sch ieds

in Zssgn: .^besuch m stycken, afklippa: segment u; afskedsbesök n; ^gesnch n al- afdelning /'. skedsansökan f:    rn af- Ab-schnitzel n afklipp: lapp m;

skedskyss; ^predigt f afskeds-    spån n, m. coll.

ab-schrapen afskrapa. a b-sd) raub en afskrufva

predikan; ^.schmaus nr afskeds- ab-schöpsen skumma, kalas n.

ab-sdiiesern afifjälla.

ab schrecken afskräeka.

aflämna, ställa in ; af sätta (auch ad schreiben lf. schreiben] afskrif- afyttraeil.sälja); stanna, hålla va; skriftligen kontramandera. upp.

Ab schreibet: m af-, renskri f vare;

Plagiator.

abschreiten [f. schreiten] (ein Feld rc.)

Ab sehn ttll f af sättning.

stega upp; vin. (bom Wege)I Ab schrift f afskrift. [vika af.j

Ab sicht f afsikt, syfte n. ab sichtlich afsiktlig; med fl.it. ab sichtSlos oassiktlig. absieben afsikta, afsålla. ab schriftlich i afskrift.    ; ab sieden kokn; afkoka.

abschüssig sluttande, brant. ! ab singen ss. singen] af sjunga.

Ab schnssigkeit /‘branthet, slutt-j I ab sitzen s s. sitzen] af sitta (auch: abschütteln af skaka.    [ning.j Schuld, Geldstrafe),

ab schütten afliälla.    absolut absolut,

ab schwächen försvaga.    Absolution /" absolution.

ab schwatzen genom prat narra till Absolutismus tu absolutism.

sig (j-ni af ngn).    absolvieren absolvera.

ab schweifen afvika.    ab sonderlich egendomlig; i syn-

Ab-schweisung f afvikelse.    nerhet. [stet) ,, afsöndra sig.

ab-schweinmen bortspola.    ab sondern (af)skilja: afsöndra;

ab-schwenten afsvänga.    Ab sonderung f af skiljande n;

ab schwindeln lura ifrån (j in ngn).    afsöndring.

ab schwören ss. schwören] afsvär- ab spannen nedspänna ; fråii-ja eil. af svära, på sin ed neka spänna: slappa.

till.

Ab spannung f förslappning. Ab-schwörung f afsvärjelse.    ab sparen: sich (dat.) et. ^ knappa

ab segeln af segla.    [lig.) ! in på ngt för ,sig.

ab-sehbaröfverskådlig.beräkne-j ab speisen sluta middagen etc.; ab sehen ss. sehen ] (von) bortse fig. af spisa; j-n mit et. ^ ge (från),frånse; öfverskåda: j-nt (gifva) ngn ngt att äta. et. ^ lära af en ngt genom ab spenstig afvog(t stämd); w att se på, hur han gör; j-nt et.    machen tubba, loeka (j-m från

an den Augen läsa tigt i ngns    ngn); j-m ~ luerbctt öfverge

ögon; abgesehen sein auf afse; (-gifva) ngn. das war aus mich abgesehen detta ab sperren åfspärra; af stänga, var ämnadt ät mig.; abgesehen Ab sperrhahn m (a (spärrnings-) von oafsedt.    kran.

Ab sperrung f afspärrning; ^.s-systein n tullsystem; K skydd s-

Ab sehen » sikte, mål. ab-seisen med tvål ell. såpa af

t Vätta.

[ligga långt bort.[ | (tull)system. ab sein {). [eilt] vara af; vara ell.j j abspiegeln af spegla, ab seits afsides.    j ab spielen: sich ^ tilldra(ga) sig.

ab senden [s. senden] afsända.    ab spinnen [s. spinnen] spinna af.

Ab send er m afsändare.    ab splittern splittra sig.

Ab sendnng s afsändning.    ab sprechen [s. sprechen] frånkänna.

ab-sengeu afsveda.    bestrida: jede Hoffnung ^ beta

ab seuteu atlägga.    (-ga) allt hopp; das Leben ,

Ab-senter m atläggare.    döma till döden; über et. ^ med

ab setzen köra (au, bei till); flytta; stor bestämdhet yttra sig om.

[pl.\

ma.

ab sprechend bestämd, myndig, ab sprengen (af)spränga; i sporrsträck rida bort. ab springen [f. springen] gå af, lossna; hoppa af; studsa tillbaka; bon et. öfverge (öfver-gifva) ngt; upphöra med. Ab-sprnng m (in ber Rede) af-vikelse f.

ab spulen afhärfla, afhaspla. abspülen (af)spola, (af) skölj a: bortspola.

Ab-spülichtti diskvatten; skulorj ab stammen härstamma; härleda sig.' [härkomst; härledning.) Ab stammung f härstamning,] Ab stand «i [^r. Abstände] afstånd n; skillnad; af stående n, af-sägelse f; ^ nehmen bon af stå från; ^sgeld n ersättning f.\ abstatten aflägga; framföra, ab stäuben afdamma. [borste.] Ab-stäuberm dammviska, damm-j ab stechen [ s. stechen] afskära;

ihjälsticka; afsticka (bon mot). Ab stecher m afstickare; afvikel-

Ab-steck ... in Zffgn: kleine f måttband n; ^.pfahl m stake, ab stecken lossa; lösa upp. ab stehen [s. stehen] stå på afstånd ell. ett stycke ifrån; afstå; gå ut ; dufna; abgestanden dufven. abstehlen [s. stehlen] från stjäla, ab steifen stötta.

Ab steige-... inZssgu:    m håll

plats ; ^quartiern bostad m. logi. ab steigen [f. steigen] stiga af, ner (ned) eil. ur (ut); ta(ga) in (bei hos, in på).

ab stellen flytta (undan), ställa bort; aflägsna, afhjälpa; (Maschinen) stoppa; frånkoppla; Fer„spr. abgestellt afkopplad. ab stempeln afstämpla. ab sterben [f. sterben] dö ut, torka bort; der Welt ^ dragga) sig från världen; s. abgestorben.

Ab sterben n utdöende.

Ab stieg tn nedstigande n. abstimmen rösta, votera; über et.

lasten bringa ngt under omröstning; (ein Instrument) stäm-[teriug.l

Ab stimmung f omröstning, vo-f abstoßen [s. stoßen] afstöta; stöta från sig; lägga ut. ab stoßend frånstötande.

Ab stoßung f afstötning. abstrafen af straffa, abstrakt abstrakt, ab streichen [s. streichen ] af-ell. bortstryka, af-ell. b ortskrapa, ab streifen afdra(ga), afta(ga). ab streiten bestrida; j-nt et. ^ processa sig till ngt af ngn. ab stricken afbryta. ab stufen gradera.

Ab stufung f gradering. ab stumpfen göra slö, aftrubbai stubba; afskära; förslöa.

Ab sturz tn brant, bråddjup «. ab stürzen nedstörta, ab stutzen (af)stubba. [på ngn;. | ab suchen plocka bort (j-m et. ngt j Absud m dekokt, afkok n. absurd absurd.

Abt m [pl. Äbte] abbot. ab takeln aftackla. ab tanzen dansa (af), ab-tauen bortsmälta.

Abtei f abbotskloster n, -stift n. -värdighet.

Ab teil t/i (järnvägs)kupé. ab teilen (af)dela.

Ab teilung f afdelning. ab teufen ^ gå ned med; gräfva. Äbtissin f abbedissa, ab täten döda. ab traben traf v a bort.

Ab-trag m (af)betalning f. ab tragen [s. tragen] bära ell.föra bort; (Gebäude) ris va; (Kleider) utslita, utnöta; (Schulden) (af-) betala, uppgöra; (Speisen) ta(ga) bort.

Ab waschung f aftvättning; tvag-ning; sköljning. ab wechseln byta om: växla, ab wechselnd omväxlande;turvis. Ab wechselung/'omväxling, ombyte n.

ab-lreiben [f, treibcnj drifva ell. fösa bort; fördrifva; tröttköra; fördrifva sitt foster; st drifva. ab trennen frånskilja, afsöndra ; stycka.

ab-treien [f. tretens af- ell. nedtrampa; utslita: öfverlämna ell. -låta, af träd a: (Stiefel) ta (-ga) bort smutsen (från stöf-larim); afgå; gå bort, aflägsna sig; dra(ga) sig tillbaka.

Ab tretung /‘öfverlåtelse, afträde n; afgång m.

abtriefen drypa ell. droppa (ned), ab trinken fs. trinkens dricka (af). Ab trittm afträden (a. ^Klosett), afgång; död. ab trocknen (af)torka. ab tröpfeln afdrypa ell. -droppa, drypa ell. droppa ned. ab trotzen: j-m et. ~ tilltrotsa sig ngt af ngn.

ab-trumpfen ta(ga) öfver med trumf; afsnäsa.

ab trunnig otrogen; upprorisk; affällig; werden affallä. Ab-trünnige(r) s. afiälling.

Ab trünnigkeit f otrohet; affall n. ab-tnMmeln uttrötta, ab tun [f. tun] afta(ga); döda. aburteilen afdöma; ~ über af ge slutomdöme om; strängt kritisera; jur. från döma (j-m et.

[sträng kritik. Ab urteilung /' fråndömande n: ab verdienen förtjäna (j-m et. ngt af ngn).

abverlangen aff ord ra. ab wägen [). wägen, Wiegens (af-) ab wälzen vältra bort, ned, af; eine Schuld bou sich ^ urskulda sig.

ab wandeln böja, deklinera;kon-f o6-nmrteuinvänta,afvakta;sköta. ab wärts ned- ell. utför, nedåt,.

Ab weg m afväg: villoväg; auf ^.e geraten råka på afvägar.

Ab wehr f motvärn n, försvar n; zur ~ des Feindes till försvar mot fienden.

ab wehren hålla borta eil. på af-stånd: afvärja; förekomma, abweichen [f. tv eich ens af vi ka.

Ab weichung f afvikelse ; afvik-ning.

ab weiden afbeta. abweisen fs. weisens af vi sa, af slå. Abweisung f af visande n\ af-slag n.

ab wenden [f. Wendens vända bort ell. ifrån ; afvända, utstyra, ab-wendig afvog(t stämd). Abwendung f bort- ell. af vändande n; afvoghet. abwerfen [f. Werfens af- ell. bortkasta; (Geweih) fälla; < Gewinn) ge (gifva), af kasta, inbringa; (das Joch) afskudda. ab-wesend frånvarande.

ngn ngt).

Ab wesenheit f frånvaro, ab wickeln afveckla, afiinda, af-nysta; (Geschäfte) afveckla. ab winden [f. winden s afhärfla, afnysta.

abwischen af torka.    fas; döda)

ab würgen strypa; skära halsen} ab zahlen afbetala; betala (till fullo).

ab zählen (upp)räkna; afräkna. Ab zahlung f (af)betalning; [jugera.f geschäft u, ^Handel m, ^sverkehr rn afbetalningsaflfär m. ab zapfen (af)tappa. abzäumen afbetsla.

3lb-toactuuQ f uppassning; sköt- ab zäunen inhägna.

sel.    ab-zehren(af)tära; aftyna, bli(fva)

ab-waschen as tvätta; aftvå; skölja. j af tärd.

-fach, ^.fällig attafaldig; uimlifl inträffande åtta gånger; ^.sitzig åttasitsig; ^.zehn aderton; ab zeichnen utstaka ; afteckna, zehnte adertonde. afrita, kopiera.

Ab zehrung f tvinsot.

Abzeichen n (känue)tecken, (känne)märke.

Acht-..., acht-... 2 in Zsign: ^.geben

skiss, utkast n.

Ab zeichnung f kopia; ritning; j ge(gifva)akt.akta;,Jo8vårdslös, försumlig, oaktsam; ^ ab ziehen [f. ziehen) afdra(ga), j lofiflfeit f vårdslöshet, försuni-afta(ga); (Aufmerksamkeit) afieda: lighet, oaktsamhet.

(einen Bogen) ta(ga) ett af drag; achtbar aktad.

(basgen) afdra(ga), afflå; (Wein- Achtbarkeit /° aktad ställning, geist tc.) af destillera; vjn. af tåga: achte åttonde, aflägsna sig.    Achtel n åtton(de)del m; ^notc «T

ab-julettafse, åsyfta(auf et.ngt). f åttondels not; ^.pause «T f åt-abzirkelu (at)mäta med passare. | tondels paus m.

(Acht2 2).l

gras.

ab-zwacken afknipa; aftvinga. ab-zwecken \ — abzielen, abzwicken — abzwacken, ab-zwingen [f. zwingen) aftvinga. I achtsam aktsam; uppmärksam, ach! ack!; ach Gott! ach je!. Achtsamkeit f aktsamhet; upp-herre Gud!; ad) ja t å ja!';- fo !| märksamhet.

Ijaså!( Achtserklärnngjs förklaring i akt; Achilles rn Achilles (eil. Akilles); landsförvisning.

^.serse f achilles- (el i. akilles-)) ! Achtung /aktning; akt, uppmärk -achromatisch akromatislt. [häl.j samhet; erweisen betyga sin Achse f axel tu; Per ^ per vagn. aktning.

Achsel f axel, skuldra; mit ben achtungsvoll aktningsfull; (in ^.n zucken rycka på axlarna: über j Briefen) högaktningsfullt, die ~ ansehen se öfver axeln ; achtzig åttio, band n c pålett m: ^.grnbe/' arm- Achtziger m åttioåring. håla; ^slappe/¹ axelklaff?//, axel- achtzigjährig åt t ioårig, slejf; ^träger rn väderhane, en achtzigste åttionde.

Ab zug m [pl. Abzüge) af tåg n; achten akta, värdera; anse; (auf) afresa/*; afflyttning/"; afloppn: ge (gifva) akt (på), fästa af-afdrag n, rabatt; (a. ^sbogen m) seende (vid), afdrag n: ^sgraben m aflopps- ächten — in die Acht erklären (f.j achtens för det åttonde, achtenswert aktningsvärd.

I achter xL akter om. achterlei åtta slags.

Achat m agat.

[gnissla.

som vänder kappan efter vin-) ächzen stöna, jämra sig; knaka; acht. Acht* f åtta.    [den.} Acker m [pl. Äcker) åker: ^bau m

Acht ^ f 1. akt; anher ^ lassen åker-, jord-, lan dt bruk n; (in Zfsgu. åkerbruks-...); Jbnurr m

uraktlåta, försumma; in nehmen akta, vara rädd om; sich    åkerbrukare; ^gout m arbets-

in .v nehmen akta sig. 2. akt;    häst: ^gerät n åkerbruksred-

Uanb n åkerjord f : ^ls)mann

in die ^ erklären, ächten förklara skap m; ^gefetz n åkerlag m: i akt; landsförvisa.

Acht ..., acht«...* in Zffgn: -(innig ! m jordbrukare, åttaarmad; ^eck n åttahörning ackern plöja; bruka. rn. åttkant m; -erfiß åttkantig; Ackern n plöjning f: jordbruk.

[dam.)

[orden.)

[handbok.

^kontor n adressbyrå m.

Adressat(in) adressat.

Adresse/ adress nr; per ^adress.... Ägypten n Egypten.

medföljer ...s post.    Ägypter(in)egyptier (egyptiska),

adressieren adressera: falsch ~ ägyptisd) egyptisk.

oriktigt adressera.

Adrian m Adrian.

Ackers ... s. Acker-...

Adalbert m Adalbert.

Adam m Adam. addieren addera.

Addition /' addition.

Ade n farväl.

Adel m adel.

Adele f Adela. ad(e)lig adlig.

Ad(e)lige(r) s. adelsman, adels-f adekn adla.

Adel(s)-...in Zssgn: abriefm adels-bref n; ^bnch n adelskalender m; ^Herrschaft /' adelsvälde n: östand m adelsstånd n; ^stolz in adelsstolthet /'.

2Ü>tr f åder; (Schlag-^,) pulsåder;

zur lassen åderlåta.

Äderchen n liten åder f. ad(e)rig ådrad, ådrig.

Aderlasj m åderlåtning/; ^decken n åderlåtningsfat, -kopp m; binde f bandage n, bindel m; ^.zeug n åderlåtningsbestick. adern ådra.

adieu adjö; ^ sagen ta(ga) adjö. Adjektiv n adjektiv, adjektivisch adjektivisk.

Adjunkt m adjunkt.

Adjutant m adjutant.

Adler m örn; ^,auge n örnblick m; ^.nase /‘örnnäsa; ^orden m örns-\ adlig rc. s. adelig rc.

Admiral m amiral.

Admiralität f amiralitet n.

Adolf m Adolf, adoptieren adoptera.

Adoptiv-... adoptiv-...; zB. ^.kind n adoptivbarn.

Adres;-... in Zs.-stzgn -. ^buch n, ^ kalender m adresskalender m:

Adriatische(s) Meer n .Adriatiska) Advent m advent n. [hafvet.j adverbialisch adv erb i eil.

Advokat ui advokat.

Advokatur /' advokatstånd n.

Asse rn apa /'.

Affekt m affekt, affektieren affektera.

Affektiertheit f tillgjordhet. äffen apa efter (mft nachäffen); drifva med.

Affen ..., affen ... in Zssgn -. ^.art f apart : nach ^a. som en apa. aplikt: Zackig apartad, aplik: bliebe f blind kärlek in; Pinscher m pinteher, råtthund : ^schande/'stor skarn, skandalm. Äfferei /" efterapning; drift.

Äffin /' aphona.

äffisch aplik, apaktig. [verka.] affigieren afficiera, beröra, på-j Afrika n Afrika: ^forscher m, reisende(r) m af rikaforskare, -resande.

Afrikaner(in) afrikan(ska). . afrikanisch afrikansk.

After m bakdel, säte w, stjärt. After-..., after-... in Zssgn: under--dålig, sämre; falsk, låtsad; ~ beredsamkeit /'konstlad vältalighet; ^miete f (ut)hyrning i andra hand ; ^mieter(in) hyresgäst i andra hand; spacht /' arrende n i andra hand; ^rede /'förtal »; ^reden förtala.

Agathe /' Agata. Agende/'anteckningsbok^yrko-Agent m agent.

Agentschaft, Agentur f agentur. Agio n agio.

Agraffe f agraflf m.

| Agrarier m agrar(ier). i agrarisch agrarisk.

ah! ah!, å(h)! i Ahle s syl m; Typ. ål m.

Ahn m stamfader (auifj ; Jeu Aktus m (Schulfeier) afslutning f. pl. förfäder; f stammo(de)r (auch -xfrau).

Akustik f akustik, akustisch akustisk.

Akzent rn accent, akzentuieren accentuera.

Akzept n accept m.

Akzeptant m acceptant. akzeptieren acceptera. Akzidenzarbeit f Typ. accidens-| tryck n.

Akzidenzien pl. sportler.

ahnden straffa; hämnas.

Ahndung f bestraffning: hämnd, ähneln likna, ha en viss likhet med.

ahnen ana: mir ahnf jag anar. ähnlich lik; liknande, dylik.

Ähnlichkeit f likhet.

Ahnung f aning.

Ahorn m lönn f.

ahnungslos intet (ondt) anande. Akzis-... in Zffgn: ^eiuuchmer m accisuppbördsman; ^.Verschluß Ahre f ax n: ,x,tt lesen plocka ax. m: unter ^v. på nederlag.

Alabaster m, alabastern alabaster. Alarich m Alarik.

Alarm m alarm «; ^glocke f \ larmklocka, i alarmieren alarmera.

Alaun rn alun.

Ähren ... iu Zffgn: ^lefe /' axplock- akzisbar accisbar, accispliktig. ning; ^lcfpr(in) axplockare (ax- j Akzise f accis m. plockevska).

Akademie f akademi.

Akademiker m akademiker, akademisch akademisk.

Akazie f akacia, akklimatisieren acklimatisera.

ackordsarbete n.

akkordieren ackordera, akkreditieren ackreditera.

Akkord m ackord n; ^arbeit / ! Alaun-..., alaun ... in Zffgn -. ^artig alunhaltig; ^Hutte f, ^.siederei f ålnnbruk n.

Albert, Albrechts Albert, Albrekt. Album n album.

| albern enfaldig, dum. Akkreditiv n kreditiv; ^schreiben j Albernheit f enfald, dumhet. n kreditiv.

Akkumulator m ackumulator, akkurat ackurat.

Akkuratesse f ackuratess. Akkusativ m ackusativ. Akonit m stormhatt.

Akrobat m akrobat.

Alchimie f alkemi.

Alchimist m alkemist.

Alexander m Alexander. Alfanzerei f gyckel n.

Akt m akt; handling f. Akte f handling.

Alfred m Alfred, i Alge f alg.

Algebra /' algebra.

Akten pl. handlingar; Jbuubel n algebraisch algebraisk. bunt tu dokument; ^mappe / ! Algerien n, Algeriet, portfölj m; ^stück n aktstycke, j Algier n Alger.

Aktie f aktie m.    ! Alimente pl. underhåll n ät

Aktien ... iu Zffgn: ^.bank f aktie- hustru vid äktenskapsskillnad, bank m: ^gesellschaft f aktie- Alkali n alkali, bolag n; ^.Händler «r aktiemäk- alkalisch alkalisk, lare:Inhaber,Aktionärmaktie- Alkohol m alkohol; ^Vergiftung f ägare.    alkoholförgiftning,

aktiv aktiv.    Alkoven m alko v.

dlktiva ])l. aktiva pl.    all all, hvarje; F alle slut, öfver.

Aktuar m aktuarie.    All n (världs)allt.

för alla.

All .... all-... in Zs.-stzgn: »bekannt allmänt känd; ».gegenwart/'allestädes närvaro ; »gegenwärtig allestädesnärvarande; ».gemach (så) småningom; ».gemein allmän; im ».gemeinen i allmän-het^gemeinheit/'allmänhet^ge-waltig allsvåldig, allsmäktig; »-gütig allgod; »jährlich årlig(en); »macht/'allmakt; »mächtig allsmäktig ; »mählich (så) småningom; »tag m hvardag; »täglich daglig(en adv.); alldaglig; »tags ... hvardags-...; ».Weisheit f allvishet; »wissend allvetande; »wissenheit f allvetenhet; »wöchentlich hvar(je) vecka (återkommande), vecko-...; »-zn(sehr) alltför (mycket); »zu Viel alltför mycket.

Allee f allé m.

allein ensam, allena; endast; men.

Allein-..., allein-... in Zssgn: »besitz m uteslutande besittning f; »» betrieb, »Handel m monopol n; »Herrschaft f envälde n; »Herrscher m envåldshärskare; »-stehend enstaka; fristående; ensam; »Verkäufer m ensamförsäljare. stände; enastående, alleinig enda; ensam; uteslu-allemal allt jd; ein für » en gång [måhända, allenfalls i alla fall (händelser); allenthalben öfverallt.

Aller-..., aller ... in Zs.-stzgn: »best allra bäst; »dings visserligen; visst; »erst allra först; »gnädigst allernådigst; »hand allehanda, hvarjehanda; allt ell. alla slags: »heiligen(fest) n allhelgonadag m; »heiligste(s) n (det) allraheli-gaste; »höchst allra högst; »-lei — »hand; »letzt allra sist; »liebst förtjusande; »meistallra mest; am »meisten framför allt; »ueu(e)st allra nyast; »orten öfverallt; »seelen(tag m) n alla själars dag rn; »seits p& alla sidor: allasamraan(s); »wärts öfverallt; »Weltskerl F w tusen-konstnär; »tuerteftc(t) F m bak, stjärt.

allesamt allasamman(s). allezeit alltid.

Allianz f allians m.

Alligator m alligator.

Alm /' alpbete n.

Almanach m almanacka f. Almosen n allmosa f; Wüchse f fattigbössa; »empsänger m för-söyningshjo.n n; »Pfleger m allmoseutdelare.

Aloe f aloe m.

Alp wi, Alpdrücken n mara f.

Alpe f alp m; die »n pl. Alperna. Alpen-.... alpen-... in Zffgn: »bahn falpbana; »führer m alpförare, vägvisare på Alperna; »glühen n morgon- och aftonrodnad f p& Alperna; »klub m alpklubb, alpförening f; pflock m alpstaf; »wirtschaft f fäbod, säter. Alphabet » alfabet, alphabetisch alfabetisk. alpin(isch) alp-.... alpin(sk). als då, när; än; (lik)som oni; » ob, » wenn (lik)som om: sowohl ... » auch så väl (eil. såväl)

alsbald strax, genast, alsdann då, sedan, därefter, also alltså; så(lunda). alt gammal.

Alt ^ nr alt.

Alt-..., alt-... in Zs.-stzgn: »backen gammal; »deutsch forntysk; »= gesell m verkgesäll; »gläubig rättroende; »katholisch gammalkatolsk ; »klug lillgammal; »meister m ålderman; ».modisch gammalmodig; ».stadt f gamla staden t», äldsta delen m af en stad; ».stimme J' f altstämma; »Ämter m patriark; farfar, mor-

Ammoniak n ammoniak f. Amnestie /' amnesti.

far; ^väterisch = anodisch:

Weibersommer m eftersommar;

(Fäden) spindel v äf sväfvande i|

[luften.|

Altar tn[pl. Altares altare: ^geräte njpl. altarkärl n; ^kelch m kalk.

Alte, Alter nr gubke; der (unser)

^(r) gubben; Alte /‘gumma.

Alten pl. de gamle.

Alter n ålder #n; ålderdom m: forntid f; tjänst(e)ålder tn; von j Amsel f trast m. a^s her, vor af gammalt. 3tmt n ämbete, tjänst/', syssla/*;

domstol m: domsaga /'; äm-betslokal >n; byrå m; von

Amor m Amor.

Altan m altan.

amortisieren amortera.

Ampel f ampel m.

Ampfer m syra s.

Amphibie f amfibie m. Amphitheater n amfiteater m. Amputation f arnputation. amputieren amputera.

förr i världen.

älter äldre. [ell. morfars mor.)

Altermutter f mormors, farmorsj i Wegen å ämbetets vägnar, altern åldras.    amtieren tjänstgöra.

ålderdomssvaghet.

Altertum n forntid /'. altertümlich gammaldags; antik;

[f or n forskare. 1 Altertumsforscher, Altertümler mf Altertumskunde /'fornkunskap m. ältest äldst.

Älteste(r) rn den äldste ell. äldsta, ältlich till åren komm ty i, äldre, am = att b em; besten bäst,. Amalie f Amalia.

Amazone f amason; uitteib n amasondräkt /', riddräkt /’. Amber m, Ambra f am bra f. Ambos; tn städ n.

Ambrosia s ambrosia.

Ambrosius tn Ambrosius. Ambulanz f ambulans tn.

Ameise f myra.

Ameisen ... in Zssgn: ^.bär, ^sresser tn myrslok: chansen m myrstack; klönte tn myrlejon n. Atnen n amen.

föråldrad.

Alters-..., alters ... in Zssgn: -genas; amtlich ämbets-...; officiell. m samtida: jämnårig; ^schwach Amtmattn in aintman. ålderdomssvag; ^schwäche /' Amts-...i»Zssg»: ^altern tjänst (e)-ålder m; ^ontritt m ämbetes tillträdande «; ^bewerber m (tjänst)sökande; ^bezirk tn äm-bet sdi strikt n; ^blntt n offici ell tidning /'; ^bruder m ämbetsbroder, kollega; ^bienet m vaktmästare ; ^.eid m ämbetsed; eifer m ämbetsifver; ^führung s tjänstgöring; ^genofse m ämbetsbroder, kollega; ^.genialt f ämbetsmyndighet; ^fleib n ämbets d räk t/; ^miene /'ämbets m i n m; ^Pflicht f ämbetsplikt; richter m häradshöfding; ^.sache / ämbetsärende n; ^.schreiber tn notarie; ^.sieget nämbetssigill; ^.tracht /‘ ämbetsdräkt: ^.ver richtung f ämbets förrättning; ^,vogt m domhafvande. amüsant rolig.

Amerika n Amerika. Amerikaner(in) amerikan, amerikanare (amerikanska), amerikanisch amerikansk.

Amme f amma; ^nmärchen n am-1 Ammer /'(Böget) sparf tn. [saga f.\

an vid; i; till; på; mot; om (-kring); af; „ der Spree vid Spree; am ersten Mai första maj. analog analog.

Analyse /' analys, analysieren analysera.

Ananas f ananas.

Anarchie f anarki.

Anatom m anatom.

an bringen [). bringen] anbringa, mt-borfcn klibba fast (an vid). placera; anföra; ange (anan bahnen bana väg för, för- | gifva); bli(fva) af med, afyt-[nybygge n.l i tr.L, placera; schlecht angebracht An-ban m odling /*; tillbyggnad :| | olämplig, an bauen (upp)odla; tillbygga; An-bringer m angifvare.

An-brnch tn början f; inbrott «. i an brüllen böla, ryta, dåna mot. anbefehlen [s. befehlen) anbefalla. An dacht f andakt.

An beginn m första början f.    Au-dächtelei /frornleri n, läseri n.

an-behalten [f. haltens behålla på. an dächtig andäktig, an bei härmed, härhos. an beißen ls. beißen) bita i; nappa (på kroken).

an belangen angå, vidkomma, an bellen skälla på. anbequemen lämpa efter, an beraumen utsätta.

Anatomie s anatomi.

bereda.

sich ,x. slå sig ned. An-bauer m nybyggare.

an dauern vara, räcka, pågå. Anden pl. Anderna.

An denke» n minne.

ander annan; einen Tag um den andern hvarannan dag; nichts anderes ingenting annat: pfeife å andra sidan: ^wärts annorstädes, hvard. ann (an) stans;

annat sätt [sig, ändras, ändern ändra; (auch sich „) ändra andernfalls i annat fall. andernteils å andra sidan, anders annars, eljest; annorlunda: rocr^hvem eljest: nichts ^ als ingenting annat än; uuo annorstädes, hvard. ann(an)-stans; ^.woher annorstädes ifrån; ^wohin åt annat håll.

an beten tillbedja.

An-beter,a tillbedjare,beundrare.    ^weitig annan; på

An-betracht m: in ,x, i betraktande ! ell. håll.

af.

an betreffen angå, beträffa, an betteln tigga af, komma till (ngn) och tigga.

An betung f tillbedjan, [värd. an betungswürdig tillbedjansän bieten [f. Bieten] erbjuda; bjuda (på); (bei e-v Auktion) göra ell. afge första budet.

An bietung /'erbjudande a. anderthalb halfannan (hals tan-) an binden [). Binben] (fast)binda. Änderung /*(för)ändring. [nat).j fastknyta; mit j-nt ^ börja gräl an deuten antyda, låta förstå, med ngn; gegen j-n knrz ange- An-deutung /' antydan, an tyd-bunden sein affärda ngn kort. ning; andeutungsweise an tyd-I au blasen [s. blasirn] blåsa på : i an dichten pådikta, [ningsvis.J upptända.    An drang m tillopp n; trängsel;

An blick m anblick, åsyn f; Beim (des Blutes) kongestion f. ersten ^ vid första anblicken an drängen tränga (an mot), ell. påseende.    Andreas m Andreas,

an blicken se på, betrakta.    an dringen [s. dringen] tränga på

an-blinzeln blinka åt.    ell. fram.

on-blöken böla ell. bräka emot. an drohen hota (j-rn et. ngn med Au-drohung /* hotelse; unter ^ der Todesstrafe vid dödsstraff*, an drücken trycka emot. an eignen: sich (dat.) ^ tillägna sig; (Wissen) t. ell. förvärfvasig.

[ngt).

an bohren borra hål på; slå upp. an brechen [s. brechen ] skära en bit af; slå upp; gry. an brennen [s. brennen] tända (på); ta(ga) eld; vidbrännas.

Deutsch-schwedisch.

ngn.

An fahrt /' hållplats m. tilläggsplats rn: uppkörsväg m.

An fall m anfall n. an fallen [s. fallen] anfalla, an-f An fang m [^r.Anfänge] början /’. an fangen [f. fangen] börja, begynna: ta(ga) sig till, göra.

Anfänger(in) nybörjare» an fänglich nrspr»nglig(en ackv.), (-gifva); ange varor i tulln;

I ange, åtala: vara tongifvande. An fangs-... in Zssgn: ^buchstabe m \ An geber ni angifvare. begynnelsebokstaf; ^gründe j An geberei f angifvelse.

Angebinden födelsedagspresent [uppgift.

pl. första grunder, au fassen fatta (tag i), gripa, an faulen börja ruttna oll. skäm- an-geblich föregifven ; enligt [strida; bekymra.| ; an geboren medfödd, an fechten [[.fechten] angripa, be-/ An gebot n anbud: (bei e-r Ver-Anfechtnng f anfäktelse, veder- steigernng> bud.    [na.]

möda; bestridande n.    an-gedeihen lassen ge (gikvaklärn ]

an-feindcn förtala, förfölja. an gegossen: der Nock sitzt dir tute An feindung /'fiendskap, illvilja. ^ rocken sitter som vore den an-fertigen tillverka, göra. an feuchten fukta, an feuern uppelda; sporra, egga. an finden: sich finnas, an flehen anropa, bedja.

An-flug rn närmande »; spår n, anstrykning f.

an einander tillsammans. Anekdote f anekdot tu. an ekeln äckla.

Anemone H f anemon m, sippa. an empfehlen [f. empfehlen) tillråda; förorda.

an erbieten [f. bieten] erbjuda.

An erbieten u erbjudande, an-ell. tillbud.

an erkennen [f. kennen] erkänna; igenkänna.

An erkennung f erkännande n. an-erschaffen medfödd; vid födelsen ge (gifva) eil. bibringa, au-fächeln fläkta på. an fachen blåsa på: upptända, an fahren [). fahren] köra fram; lägga till: stanna: köra ell. fara (emot): j-n ^ fara ut emot

[gripa.]

först; i början.

An forderung s fordran, kraf n;

anfordran; ^.en pl. fordringar, An frage s förfrågan. [kraf. an-fragen förfråga sig, höra efter (j-n od. bei j-m hos ngn), an fressen [s. fressen] gnaga på;

(Metall :c.) ans räta. an frieren [). frieren] fastfrysa, an-frifchen uppfriska, upplifva. an fügen vid- ell. bifoga, an fühlen känna på; märka på; sich ^ kännas.

An fuhr f framkörning: införsel, an führen anföra, leda: (Stellen) anföra, citera; (hintergehen) lura. An führer vi ledare; (Betrüger) skojare.

Anführung s anförande n, ledning: anföranden, citeranden; citat n; skoj n; ^.szeichen n an förings-, citationstecken, anfüllen (upp)fylla; (nen påfylla.

An gabe f uppgift, berättelse: angifvelse; (Zoll-.,.) (tull)an-i gifning, (tu 11)anmälan, an gaffen gapa på. an geben [s. geben] ange, uppge

gjuten på kroppen.

An-gehängen berlock m: örhänge: amulett m.

an gehen [). gehen] börja; gå an;

dåta sig göra: angå; börja skämmas; (mit Bitten) vända sig till; j-n um et.^be(dja)ngn

angehen

— 19 —

anhalten

om ngt: das geht mich nichts au det angår ell. rör mig inte. au gehend börjande, ung, yngre, förfaren.

an gehören tillhöra, au-gehörig tillhörande, släkt med. An-gehörige(r) s. anhörig. An-geklagte(r) s. anklagad, tilltalad: svarande.

An-gestellte(r) m tjänsteman, (a. An gestellte f) biträde *». an getan: die^ache ist ganz danach daß ... saken är ägnad att... an getrunken ankommen, an-gewöhnen vänja (et. vid ngt). An gewohnheit f vana.

Angler m s. Angeler. an-glotzen glo på. an greifen[f.greifen] fatta: ta(ga) i tu med; (als Feind) angripa: medta(ga); sich ~ anstränga sig; slå på; angegriffen aussehen se

Angel f (Tür-^) gångjärn n; (zmu Fischfang! (met)krok m (auch haken).

Angel-..., ängel ... in Zssgn: ^.fische-rei f mete n, rnetning; thaten m j medtagen ut. s. Angel; ^punkt rn einer Frage | ttn-greifenb ansträngande ; an sal-livad som frågan "hänger" på: ¹ lande, angripande, vute f (met)spö «; ^.schnür /

(met)ref; ^weit på Vid gafvel. an gelangen komma (fram), anlända.

Au geld » handpengar pl. an gelegen angelägen; sich ^ sein lassen vinnlägga sig om.

An gelegenheit f angelägenhet, ärende n, sak.

an gelegentlich angelägen; enträ -[(nach efter).] angeln meta; fig. fånga; fikas Aug(e)ler m metare. an geloben (högtidligt) losva.

get, ifrigt.

An greifer m angripare, an grenzen gränsa till. an grenzend angränsande, närliggande.

An griff m angrepp n. anfall n:

in ^ nehmen gripa sig an med. An griffs-..., angriffö... ia.Zssgu:

^.krieg m anfallskrig n: Zweifel an grinsen glina åt. [anfallsvis.f Augst/'[I,r. Ängste] ångest,ängslan ; mir ist angst jag är ängslig, rädd; angst (und bange) machen skrämma, oroa. Angst-.... angst-... in Zssgn: ^.gesühl

Angelöbnis n (högtidligt) löfte. | n (känslafas) ångest/': „.flefetjm Angelsachse m angel- ell. anglo- j n ångestskri: ^.schweiß m ån-saxare.    [saxisk.] j gestsvett; ^.voll ängslig,

angelsächsisch angel- ell. anglo-j I ängstigen oroa, skrämma; sich ^

an gemessen lämplig, passande: j oroa sig. afpassad (dat. efter); måttlig, { ängstlich ängslig, rädd. lagom. [hörighet, riktighet.) i Ängstlichkeit sängslan, 010; ängs-An-gemessenheit^lämplighet, be-j lig noggrannhet, an genehm angenäm, treflig, an-gucken titta på. rolig; begärlig.

anhaben [s. haben] ha(fva) på sig; an genommen (daß) anta(g) (att). | j-m et. ^ söka komma åt ngn. Anger m gräsplan, an gesehen ansedd, an gesessen bosatt ; bofast.

An gesicht n ansikte; åsyn f. an gesichts i sikte af; i ell. vid ^putiftm hållplats; hållpunkt, (ngns) åsyn, inför; i betrak- an halten [f. halten] tillhålla, i mana; (j-n) anhålla, fastta(ga);

an haften sitta fast; klibba fast ¹ vid; vidlåda, an-hakeu haka på ell. fast.

An halt m stöd n, uppehåll „:

tande af.

(andauern) halln i, nickn; (still- an kaufen in- eil. uppköpa; sich ^ halten) hålla (upp), stanna; bosätta sig på inköptegendom. imt) anhålla om. an haltend ihållande; trägen,

Ankerm ankare n; Jbojef ankar-boj m; ^grund m ankargrund n: ^kette s ankarkätting m; ^töu n ankartåg n; ^uhr f ankarur n; ^.winde f ankarspel n; vindspel n.

ankern ankra, förankra, an ketten lästkedja. an kitten fastkitta.

[ihärdig.

An hang m bihnng n, tillägg n:

anhang n, parti n; följe n. an hangen [f. hangen) hänga; Vara fäst vid.

an hängen (tipp)hänga; tillägga, bifoga; tillfoga; sich^ fästa sig.

An hänger m anhängare.

An-Hängewagen rn Straßenbahn An-klage/anklagelse;åtaln; unter tillkopplad vagn.    ^ stehen vara åtalad; ^bank f de

an hängig vid-eil. sammanhän- anklagades bänk m; ^.rede s gande; tillhörig; anhängig; e-it allmänna åklagarens anfö-Prozeß machen auhängiggöra rande n: Schrift s stämning, en process.    an klagen anklaga (gen. för);

an hänglich tillgifven.    åtala.    [gare;    kärande.)

An hänglichkeit / tillgifvenhet. An-kläger    m    anklagare; alda-j

Anhängsel n b i hang; hängare, an klammern haka fast; sich ^ an hauchen andas på.    haka ell. hålla sig fast.

an häufen hopa, samla; sich ^ An klang m [pl. Llnklängej anhopa sig, hopas.    klang.

Au Häufung / hopande n.    ankleben    klistra fast    ell. upp;

an Heben [f. Heben) börja: (upp-) klibba vid; vidlåda, lyfta.    [slå.) an kleiden (på)kläda; sich ^ kläda

[rum.|

an-Heften fästa; vidhäfta; upp-j på sig. an heilen hopläkas.    ; An kleidezimmer,r påklädnings-f

an heim-... in Zssgn: ^.fallen hem- anklingeln ringa på; Fernspr. falla (dat. till), tillfalla; ^gebcn ringa upp. oder ^stellen hemställa, under- an klingen [(.klingen) börjaklinga. ställa (j-ni et. ngn ngt).    nii-ftopfm klappa ell.knacka (på i.

an-Heimeln påminna om hemmet, an knöpfen påknäppa, an heischig: sich ^machen förbinda an knüpfen (fast)knyta; (eine Ber-sig, åta(ga) sig.    bindung) anknyta, inleda,

an heitern tipplifva; angeheitert an kommen [s. kommen) an- ell.

upprymd, påstruken.    framkomma; (von Personen) gut,

an hetzen hetsa; (upp)egga.    schlecht * fara ell. må väl, illa:

Anhöhefhöjd, backe »*, kulle m.    få det bra, råka illa ut; es daraus

an holen (ein Tan) hala an.    ^ lassen våga; es kommt aus ihn

a»-hören höra; höra på, lyssna    an det beror på honom; es kommt

till; sich schlecht - låta illa.    nicht darauf an det betyder iu-

An Horung f åhörande n.    genting; es kommt darauf an, ob

Anis m anis.    ... det kommer an eil. beror på,

an jocheü sätta eil. lägga oket på. oni ...

an kämpfen kämpa.    An kömmling m nykomling;

Au kauf m [pl. Altkäufe) in- ell. i främling. [nage (-gifvaU uppköp n.    ' an kündigen förkunna, tillkän-j

an langend beträffande.

An laß m anledning /', tillfälle n:

ans ^ figen.) med anledning af. au-lassen [s. lassen] släppa på: (Kleider) behålla på; (Maschinen) sätta i gång; (Stahl) härda: j-n hart n, gå illa åt ngn; e-it Teiche släppa vatten i dammen: sich ^ se ut; sich gut ^ arta sig

[sig.

ngn.

utcr) närliggande.

gefär(lig).

An-kundignng f tillkännagifvan-de n; kungörelse.

Au kunst /‘ ankomst, an lächeln, an lachen le emot.

An lage f anläggning; plan w. planläggning, utkast u: (tnpi= tcib^) placering: anlag n. fallenhet: bilaga; ^,it pl. anläggningar, planteringar, anlanden land (stig) a, lägga till. an langen fram- ell. ankomma; beträffa.

[anlopp n. anfall n.[ An lans m [[rf. Anläufe] ansats:j an lansen [s. laufen] börja springa: stöta, törna (gegen mot); (anschwellen) stiga, ökas: (einen Hafen) anlöpa; anlöpa bli(fva) immig; er ist schön angelansen han råkade illa. ut. F han har hoppat i galen tunna, [ljud n.) An laut m Gram. udd- ell. fram-) an legen lägga, sätta (an på, emot) ; (Fabriken, Festungen, Garten, Feuer, Kolonien, Trauer :c.) anlägga; (Geld) placera: (Ge-loeh?) lägga an ; (Kleider) påta (-ga); Hand ~ lägga hand (an vid): (am User) lägga till; es ~ ans lägga an pä; sich ^ stödja[ An legung f ----- Anlage.

Au lehen u lån. an lehnen luta, stödja (au mot); die Tür ställa dörren på glänt, glänta på dörren.

An-leihe f lån n; eine ^ machen (tipp)ta(ga) ett lån. an leihen [s. leiherr] låna. au-leim en fastlim ma.

cm leiten (väg- eil. hancQleda.

An leitung / väg- eil. handled ning.

nn liegen [f. liegen] ligga intill (an ob. dat.); ligga efter eil. sitta åt; j-nt ^ enträget be(dja) [/', ärende. An liegen n anhållan /', begäran an liegend (Kleid) åtsittande. (Him?

[förleda, an locken locka (till sig); locka. An lockung/'lockande n, lockelse, an-löten fastlöda. an lügen [[. lügen] ljuga för (j-it ngn); pådikta (j-m et. ngn ngt), an machen fastgöra,fästa; (Fener) göra upp; (Salat) blanda, an malen måla.

An marsch m antågande n. an marschieren tåga (gegen mot), an maßen: sich et. ^ tillskansa eil. tillvälla sig ågt; sich zu tilltro sig ... (inf.). an maßend, au-maßlich anspråksfull, förmäten.

An maßung f tillskansande a, intrång n; förmätenhet. an melden anmäla; sich lassen (låta) anmäla sig.

An meldung f anmälan, an-merten (an)märka; sich et.

(an)notera, anteckna ngt.

An merkung f anmärkning; anteckning.

an messen [f. messen] ta(ga) mått (i-nt et. på ngn till ngt); afpassa. an mustern: Schiffsvolk ^ mönstra e 11. påmönstra sjöfolk. Au-mut f behag n. an mutig behaglig, täck, treflig. Anna, Anne f Anna. an nageln fastspika, annähen sy i ell. på. an nähern föra ell. flytta närmare;

sich ^ närma sig. an nähernd närmande sig: un-[nalkande n. An Näherung f närmande n, an-

An reiz ra eggelse f. an reizen (upp)egga, locka. An-reizung / eggelse. ait-rempeln knuffa, skuffa.

Anno anno; - dazumal i forna I an rennen [s.rennen) ränna.törna tider.    (an mot); )-n ^ anfalla ngn.

an richten anrätta, tillaga; et. ^ ställa till ngt.

an riechen [s. riechen) lukta på. an rüchig illa beryktad, ökänd, an rücken flytta intill ell. fram;

rycka fram, nalkas.

An-ruf ra tillrop »t; anropande

an packen ta(ga) ell. hugga tag i. an passen afpassa (einer Sache efter en sak), an pflanzen plantera; odla.

An pflanzung f plantering, od- j (e-c gtunbc) ropa an; (@ott, ling; nybygge «. an picken hacka på. an-pochen knacka på.

An prall m studsning f; törn. an prallen studsa, törna (an mot), an preisen [f. preisen) prisa; göra reklam för, puffa för.

An preisung /lofprisande n: putsande n; reklam ra. an probieren profva.

An putz m toalett; grannlåt, an putzen fiffa upp. an raten [f. raten) tillråda, an rauchen nedröka: börja röka;

(c-c Pfeife) röka in. an rechnen påföra; tillräkna.

An recht n rätt ra, rättighet /", anspråk.

An rede /' (till)tal n. au-reden tilltala.

Annahme f antagande n («. — Voraussetzung); mottagande rt. accept m, acceptering; (e-s Kindes) upptagande n (i barns ställe).

Annalen pl. annaler, annehmbar antaglig, an nehmen [f. nehmen) antatga): (Dieuer ic.) anställa: acceptera; (an Kindes Statt) uppta(ga) i barns ställe; sich einer Sache ^ ata(ga) sig en sak.

An nehmlichkeit f behag n. annektieren annektera.

Annonce f annons ra; ^nfammlrr ra annonsupptagare. anonym anonym, an ordnen (an)ordna; tillställa; bestämma.

Anordnung f anordning; föranstaltande n.

an regen väcka; sporra; beröra;

sätta i gång. [fängslande. | anregend (tanke)väckande:( An regung /"väckelse; uppslag n; inrådan; in ^ bringen föreslå; beröra.

an reihen träda upp ell. på; sich ^ ansluta sig (an till), an reißen [f. reißen) (börja) slita sönder.

n: anrop n.

an rufen [f. rusen) ropa; (zumZeugen) kalla (till vittne); Fern,pr. ringa upp; (ein Schiff) preja;

Heilige) anropa; vädja till. an-rühmen — anpreisen, an-rühren (vid)röra: vispa till. anS — an das.

an sagen — anmelden, an sammeln samla, hopa. an sässig bosatt; bofast.

Au satzra [pl. Allsätze) aflagring/*; bottensats; tillsatt stycke n, skars; (e-r Trompete) munsty- ke n; (an)sats, anlopp n; (in einer Rechnung) post; pris n; einen ^ nehmen ta(ga) sats. an schassen (an-, för) ska flå.

An schaffung /" anskaffande n. an-skaffni ng, # täckning, remissa, likvid.

an-schauen åse, betrakta, an schaulich åskådlig; ^ machen åskådliggöra.

seendet.

[tare.

An schauung s åskådande n, (Ui-fvljmieten nedsmöija; förfals-åskådning; intuition;föreställ- [ ka; F (betrügen) lura. ning, synpunkt m.    j an schnallen påspänna.

An-schauungs-... in Zfsgn: ^.unter- an schnauben, an schnauzen snäsa, huta åt.

ropa till.

svärtan

af lagra.

[(gen. af).

richt rn åskådningsundervisning /': ^.vermögen n intuitions-fdrinåga

An schein rn sken n, utseende n;

bcm ^.e nach efter utseendet, an scheinend skenbar; till ut-[sig i ordning, an schicken: sich ^ göra ell. laga an schieben [s. schieben) välta fram;

stöta mot; slå först,

An schiebetisch m utdragsbord n. an schießen [f. schießen) skjuta först; an- eil. skadskjuta; (ein Gewehr) profskjuta; kristallisera sig.

an schirren påsela.

An schlag m [pl. Anschlüge) (an-) slag n; (a. ^zettel rn) anslag n ; lAbschätzung) beräkning f; värdering f; (Komplott) anslag w; •T anslag n; in ^ bringen ta(ga) med i beräkningen; e-n machen auf föröfva ett attentat mot; ^.säule f annonspelare, an schlagen [f. schlagen) slå (an på, emot); anslå, spika; (schützen) anslå, uppskatta; (bellen) (börja) skälla; (wirken) slå an; (zielen) sikta, lägga an.

An schläger m auf Bunten uppsät-an schlägig uppfinningsrik, an schließen [s. schließen) fastläsa; fastkedja; bifoga; sluta till: sich .x, (dat. od. an) sluta sig till (ett sällskap).

An schluß m [^.Anschlüsse) anslutning f; bifogadt, b ref n. bilaga f; (der Züge) förbindelse /*, (tåg)möte n; ^bahn /' bibana, an schmeicheln: sich ställa sig in. an schmieden fastsmida, an schmiegen sluta tätt intill: af-passa (efter); sich ^ sluta sig till; ställa sig in.

[skära.

an schneiden [s. schneiden) (börja) An schnitt m inskärning /*, första stycke n ell. skifva f.

Anschove, Anschovis f ansjovis m. an schrauben påskrufva. an schreiben [f. schreibeil) anteckna; påföra; bei j-m gut angeschrieben sein vara väl an-j skris ven hos ngn. an schreien [f. schreien) skrika åt, [stad f.

An schrot 0 n kant tn, list f, an schuhen (Stiefel) försko. an schuldigen anklaga, beskylla. An schuldigung /'anklagelse; beskyllning.

an schüren röra om; underblåsa, anschwärzen svärta; fig. ned-[n, förtal n. Anschwärzung f (ned)svärtande an schweißen fastsvetsa. an schwellen [s. schwellett) komma att svälla ell. stiga; svullna; (upp)svälla, svälla ut, stiga. Anschwellung f (upp)svällande n;

stigning; svullnad vi. an schwemmen uppkasta, afsätta, [svämbildning. An schwemmung f uppslamning, an segeln komma seglande; (e-n Husen) söka; (ein Schiff) segla på, törna mot. [trakta: anse. an sehen [s. sehen) åse, se på, be-An-sehe» n påseende; betraktande ; utseende; anseende; sich ein - geben göra sig viktig; ohne ^ der Person utan anseende till personen.

an sehnlich ansenlig; ståtlig.

An sehung /': in ^ i betraktande an sengen sveda, an setzen påsätta; sätta (vid, till, mot); (abschätzen) uppskatta, vär-

an spucken = auspeien. an spülen skölja; uppkasta.

dera: (inRechnung) påköra; (beim Rennen) ta(ga) (an)sats: (versuchen) försöka; Fett ^ fetna, lägga på hullet.

An-sicht /påseenden; åsikt: ut-an-sichtig:^ werden bli(fva) varse, få se.

An-fichts... in Zffgn: ^.(Post)karte s vykort n: ^.sache f smaksak:

[enbung/sändning till påseende, an siedeln kolonisera; sich ho-[nist.

An siedler m nybyggare, kolo-An-siedlung /' nybygge n, koloni.

an-sinnen: j-nt et. fordra ngt j Anstands-..., an stands-... inZffgu ^.besuch m höflighets-, skyld ig-hetsvisit; ^dame f förkläde v ^.gefühl n takt m; ^.halber för anständighetens skull; ^los utan betänkande; ^Verletzung s taktlöshet.

[sikt.

sätta sig.

An spülung f svämbildning. an stacheln pådrifva: egga.

An stalt f anstalt (åtgärd, förberedelse rinrättning). Att-stand m (auf der Jagd) håll n ; fig. anständighet f, skick w. hållning; uppskof n, betänklighet, svårighet(erpZ.); ^ net)-men dra(ga) i betänkande, anständig passande, anständig; aktad.

An ständigkeit f anständighet.

af ngn.

An sinnen n fordran f. anspannen (Pferde) förspänna: spänna (an, vor för); fig. an

stränga.

anstarren stirra på. an statt i stället för. [trakta.) an staunen med förvåning be j an stechen ss. stechen] ta(ga):

sticka; (ein Faß) slå upp. an-fteckeu sticka ell. sätta på smitta; tända på. an steckend smitt(o)sam.

An stecknng f smitta, an stehen [s. stehen] anstå; passa , (j-nt) falla ngn i smaken; tve ka; et. ^ lasten låta anstå ined. uppskjuta ngt.

an steigen [s. steigen] stiga (upp för); höja sig.

an stellen anställa; tillställa; sich ~ bete sig,; låtsa sig vara. an stellig duglig, händig, skick-

an speien [s. speien] spotta på. an spielen spela först, börja spela; fig. anspela.

An spielung f anspelning, an spielen sätta på spets; spetsa; genomborra.

an spinnen [s. spinnen] tillskars va; fig. anknyta Ränke ^ smida ränker; sich ^ uppstå, börja, an spitzen spetsa, hvässa, an spornen sporra; egga.

An sprache f tilltal n; tal n. an sprechen [s. sprechen] tilltala (auch — gefallen); j-N nnt et. ^ be(dja) ngn om ngt. ansprengen bestänka, fukta;

spränga (auf mot), an springen [s. springen] komma hoppande ell. sättande (— ange-iprnitgcn kommen); j-n feindlich lig.

An stellung f anställning.

^ rusa på ngn.

au-spritzen sprjntapå; stänka (j-nt ! anstemmen ta(ga) spjärn; sich ^ et. ngt på ngn). [språk n.[ | sätta sig emot.

an stiften anstifta, tillställa ; uppegga, förleda; faststifta, fast-pligga.    [man.]

An stifter in anstiftare, upphofs-

An spruch m [pl. Ansprüche] an-j an stieren stirra på, an spruchslos anspråkslös.

Au spruchslosigkeit f anspråkslöshet.

an sprnchsvoll anspråksfull.

Anli... anti...

An stiftung f anstiftan.    Antlitz w anlete.

An-ftoß tu stöt, stötande n: upp- Anton m Anton, slag n; hinder n: anstöt; ohne j Antonie s Antonia.

^ obehindradt; utan tvekan: ! An trag[^-r. Anträge] anbudn: Etein des ^es stötesten.

vilja.

glödga.

an stoßen [f. stoßen] stöta på «11. mot (an); stamma; stöta ell. gränsa (att till); väcka anstöt; mit den Gläsern ^ klinga med glasen, skåla.

an stoßend pådrifvande; (anliegend) angränsande, närbelägen, anstößig anstötlig, stötande, förargelseväckande. an streben eftersträfva. an streichen [f. streichen] stryka, strecka ell. teckna för; måla; bestryka.

An streicher m byggnadsmålare. an-streifen snudda vid. an-strepgen anstränga: e-e Klage gegen j-n ^ anhängiggöra en rättegång mot ngn.

An strengung f ansträngning.

An strich rn anstrykning f (a. fig). an-ftrickett (Strümpfe) sjticka vid. an-stücken tillskars va. an stürmen storma fram. an suchen anhålla (um om; bei j-rn hos ngn).

Ansuchen n ansökan begäran f. An-sucher m petitionär. mvsummen komma surrande ( angesummt kommen); sich ~ hopa sig.

an tasten vidröra: antasta.

An teil m (an)del; deltagande n; - nehmett delta(ga) (an i); intressera sig, hysa deltagande [(an 'för).

antik antik.

Antillen pl. Antillerna.

Antilope f antilop m.

Antimon u antimon (a. m). Antipathie s antipati.

Antiquar -a fornforskare; antikvarie, antikvarisk bokhand-Antiquariat,rantikvariat, [lare.

förslag n, framställning /", motion f.

an tragen [f. tragen] erbjuda: auf et. ^ föreslå ngt; yrka ngt. an treffen [f. treffen] (an)träfia. antreiben [f. treiben] d ris va (an på, mot): pådrifva: egga: e-u Hut ^ stuka en hatt. stu-treten [f. treten] fasttrampa; anträda; (Ami) tillträda; ställa upp sig.

Antrieb m driffjäder s: ingif velse f: sporre; aus freiem _ af fri [början s. An trittm anträde n; tillträdew; An tritts-... in Zffgn: ^predigt f inträdespredikan: ^rebe f inträdestal n; ^schmaus m inträdeskalas «, installationsmiddag.

an tun [f. tun] påta(ga); (Strafe) tillfoga; (Gewalt) göra (dat. på); es j-nt ^ förtrolla ngn; Land ^ angöra land.

Antwerpen n Antwerpen, i Antwort f svar n. antworten svara.

an Vertrauen anförtro, an-verwandt — verwandt. An-wachs m tillväxt f. an wachsen [f. tvachfen] tillväxa;

växa upp; tillta(ga).

An walt m advokat.

An waltschaft f egenskap af advokat; ombudsmannaskap n; advokatstånd n. an wandeln komma öfver ell. på, gripa; was wandelt ihn an? hvad är det åt honom?

An wandlung f anfall n. anwärmen värma: (Getränke) [väntningsrätt m. An wartschaft f exspektans, för-an-wehen blåsa på.

(gifva) anvisning (på). An Weisung f anvisning.

an weisen [f. tueifen) anvisa; ge ; An zug,<t [/-/. Anzüge) dntågande n; (Kleidung) klädsel, dräkt ! kostym.

an wendbar användbar, tilläm p j stii-jüglirfjstötande,förnärmande, lig.    An züglichkeitZ' anstötligbet, för

vända upp.

baum tu äppelträd n; ^.tuchen m äppelkaka /': ~mtte n äppelmos; ^.schimmel m apelkastad häst; störte /'äppeltårta; ^.wein m äppelvin n.

Apfelsine / apelsin m.

Apostel m apostel; ^amt n apostla-ämbete; ^.geschichte f Apostlagärningar pl.

apostolisch apostolisk.

Apostroph m apostrof.

Apotheke f apotek n.

Apotheker m apotekare; ^.buch n farmakopé /'; ^.gewicht n medi-cinalvikt f; ^kunst f farmaci; ^.rechnn« g f apot eksräkning; waren pl. apoteksvaror.

Apparat m apparat.

Appell X t» appell.

Appellation f appellering, vädjande n, vad n.

Äppellations... iit Zssgn: ^gericht n appellationsdomstol m; gerichtsrat m bisittare i appellationsdomstol.

lämplig.

An wendbarkeit f användbarhet. närmelse. an wenden [f. wenden) använda: an-znnden (an- ell. på)tända.( tillämpa; sich ^ lassen vara til- j Apfel m [pl. Äpfel) äpple n; [lämpning.i An wendung s användning; til-J anwerben [f. werben) värfva.

An Werbung f värfning. an wesend närvarande.

An wesenheit s närvaro, an widern äckla, an wohnen bo (bred)vid.

An wohner m granne.

An wuchs m tillväxt f.

An Wurf m första kast n ell. slag n; påslagning rappning f. an wurzeln slå rot.

An zahl /' antal n. an zahlen afbetala. an-zapfen slå upp.

An zeichen n (känne)tecken, märke; förebud, an zeichnen anteckna.

An zeige f underrättelse; till-kännagifvande n; kungörelse; annons m; ^blatt n s. Anzeiger, an zeigen underrätta om; anmäla; tillkännage (-gifva); kungöra; utvisa; bebåda; ^.des

Fürwort demonstrativt prono- appellieren appellera, vädja.

Appetit m aptit.    [tande.l

An-zeigerm annonsör; angifvare;

(n. Anzeigeblatt n) annonsbladn. an zetteln varpa; fig. anstifta, an ziehen [s. ziehen) ta(ga) ell. sätta på (sig); (sich) ^ klä(da) på (sig); dra (ga) till sig, locka, tilltala; anföra: närma sig, tåga ell. rycka fram; tillträda; (Spiel) flytta, an ziehend tilldragande, tilltalande, intressant.    arabisch arabisk.

An ziehnng f dragning(skraft); Arak rn ar rak. ystrast f attraktion(skraft).

appetitlich aptitlig, aptit(s)re-J apportieren apportera.

Appretur f appretyr.

Aprikose /' aprikos m.

April m april; ^.scherz m, ^.schicken n aprilnarri n.

Aquarell n akvarell s.

Äquator m ekvator.

Araber(in) arab (arabiska, arab-i Arabien n Arabien. [kvinna).} i Aräometer n areometer m.

Arbeit / arbete n; -geber m ar- Aristokrat m aristokrat, betsgifvare; -iielpiitt m arbets- Aristokratie / aristokrati, tagare.    aristokratisch aristokratisk,

arbeiten arbeta; be- eil. utarbeta. Arithmetik / aritmetik.

Arbeiter w arbetare.    Arithmetiker m aritmetiker.

Arbeits-..., arbeits... tu Zssgn: -- arithmetisch aritmetisk, beutet m arbets väska/’; sypåse: arm fattig, arm; stackars, abteile / arbetsbi n; -einstelluug ; Artn m arm.

Arm-..., arm ... in Zssgn: -brnib n armband n; -binbe / armbindel tn; -brnch marmbrott n; abruft / armborst«; -birf armstjock: -lehne / armstöd n ; -leuchter m armljusstake; -selig fattig, eländig, usel; -seligkeit/armod n: uselhet; lumpen ell. obetydlig sak; -sessel, -stuhl ni länstol.

Armee / armé m. här m; -besehl m dagorder; -lieserantm armé-wleverantör.

Ärmel ni ärm /; -ausschlag m (ärm)uppslag n; -kanal m Engelska kanalen; -loch n ärmhål.

Armen ... in Zssgn: -anstalt / försörjningsanstalt; -buchse / fattigbössa; -gelb n allmosor pl.; fattigvårdsafgift /; -hans nfattighus; -Pflege/fattigvård m; -Pfleger m fattigvård sföreståndare ; -schule /friskola; --steuer / fattigvårdsafgift. Arme(r) s. fattig s., fattighjon n. ärmlich torftig.

Armut / armod n.

Arnolb m Arnold.

Aroma n arom m.

/ arbetsinställelse; -fähig arbetsför, -duglig; -Haus u arbets-, fattighus; -kittet m arbetsblus ; bleute pl. arbetsfolk n; glotzn tn arbetslön /; -los arbetslös, utan arbete; -losigkeit / arbetslöshet, arbetsbrist; -= inotiit m arbetskarl: -rnitbc ar-betstrött; -Nachweis m arbets-förmedliugsbyrå: -saal m ar-betssal; -stube /, -z immer n verkstad tu; arbetsrum n; -= scheu /‘lättja; -tag m arbetsdag, arbeitsam arbetsam.

Arbeitsamkeit / arbetsamhet.

Arche / ark in.

Architekt i/t arkitekt.

Architektur / arkitektur.

Archiv n arkiv.

Archivar m arkivarie.

Areal n areal m. arg elak; (Schelm rc.) ärke-; illa; svår; sein ärgster Feind hans värsta fiende; es ist zu -von ihm det är illa gjordt af honom.

Arg n ondt; ohne - sein ej ha något ondt i sinnet.

aromatisch aromatisk.

Arrest m arrest; beslag w, kvarstad; -stube /, -zimmer n ar-restrum (auch X); F sinka /. Arrestant m arrestant.

Arg ..., arg ... tu Zs.-stzgu: -lift / arglist; -listig arglistig; -loä Aenlös; -losigkeit / menlöshet;

-wohn-» misstanke w, -troende n: -wohnen misstänka; -wöh-nisch misstänksam.

Arger tu förargelse /, vrede, ärgerlich lättretlig; förargad, ! Amtieren arrestera, häkta.

ond; förarglig.    i arrogant — anmaßend,

ärgern förarga; fid)-bli(fva) ond. Arsch P m ända /, anftäubigev: stuss; Ärgernis n förargelse /'; harm m. j -backe / bakdel m: -lecker m Arie / aria.    krypande snyltgäst.

Arsenal n arsenal in.

Arsenik n arsenik m.

Art f art: slag n; sort m: sätt n: bolagsman.

ans die ^ pä detta eil. sådantj Ast m [pZ. Astes gren s: (im Holz) Arterie s pulsåder.    [sätt.f kvist: ^werk n grenar pl.

artesisch artesisk.    Aster f äst er.

artig (vonKindern) snäll, hygglig: Ästhetik f estetik, nätt; treflig; täck: (vom Benetz- ästhetisch estetisk.

Asthma n astina f.

3Cftigfeit/"välförhållande n; täck    ästig grenig; kvistig,

het; artighet.

Artikel m artikel; Schreiber m

artikelförfattare.

Atmosphäre f atmosfär m. atmosphärisch atmosfärisk.

Ätna tu Etna n.

Assekuranz/°assurans,försäkring: j Atom u atom m.

^gesellschaft / assnrans- eil. t'ör- ! atomistisch atomistisk, atom-.. säkringsbolag n.    j Attentat n attentat,

asiekuriereu assurera* försäkra. | Attest n attest m. betyg, intyg-I attestieren intyga, atzen mata, fodra, ätzen fräta: etsa: bränna.

l(a. «)•]

men) artig.

Artillerie f artilleri n.

Artillerist m artillerist.

Artischocke ^ f ärtskocka.

Arz(e)nei smedicin, medikament ii, läkemedel n: ^knnde, Jhuift f medicin, läkarkonst; ^mittel ii läkemedel, medicin /': ^trank m läkedryck; Juarc f apoteks-1

Arzt m doktor, läkare, [vara ]

ärztlich läkar(e)-...

As n äss; «T ass; As-Dur (-Moll) ass dur (moll).

Asbest m asbest.

Asch ... ask-...

Asche f aska.

Aschen ... in Zssgn meist: ask;...; ^ brödel m u. n askunge m ob. f; fiy. passopp m: ^krug m askurna f.

Aschermittwoch m askonsdag.

aschig ask-...

Asiat(in) asiat.

asiatisch asiatisk.

Asien n Asien.

Aspe f= Espe.

Asphalt m asfalt : ^.lack m asfalt-fernissa f: ^Pflaster n asfaltbeläggning f.

Assekurant m assuradör.

Assel f gråsugga. Assessor in assessor. Assistent m assistent.

Assistenzarzt in biträdande läkare. Associe m delägare, kompanjon,

Astrachan n Astrakan.

Astronom vi astronom. Astronomie f astronomi, astronomisch astronomisk.

Äsung /■ •— Atzung.

Asyl 11 asyl m, hem.

Atelier u ateljé m.

Atem m anda f, andedräkt f. Atem...., atem-... in Zssgn: Jot-schwerde/^andnöd: ^.holenu andhämtning f; ^,los andlös, andtruten; ^not s — ^beschwerde; ^zug in andedrag n.

Atheist in ateist, atheistisch ateistisk.

Athen ii Aten: Eulen nach ^tragen gå öfver ån efter vatten.

Äther m eter. ätherisch eterisk, ätherisieren söfva med eter. Athlet in atlet, athletisch atletisk.

Atlas ui Atlas (Berg) n: atlas Atlas-.... atlas ... in Zssgn: ^.artig atlasartad; ^glanz m atlas-glans; ^kleid n atlasklänning f. atlassen atlas-... atmen andas.

ätzend frätande.

auf brauchen förbruka, auf brausen brusa upp. auf brausend uppbrusande, auf brechen [[.brechen] bryta upp: gå upp ; spricka ut.

Ätzmittel n frätmedel.

Atzung /'löda.

Atzung f frätning; etsning, an! aj!

auch också, ock, älven; än; ^ auf bringen [f. bringen] få upp: nichtej ell. inteheller: inte ens: ! anskaffa; (j-n reta'(ngn): sowohl ... als ^ såväl ... som; j (Schiffe) uppbringa, wenn ^ om ock cll. än, fastän. J Auf brnch m uppbrytande n; Atldien;/ audiens -n, företräden. i uppbrott n.

Ane f äng.    auf bürden påbörda.

tupp; ^henne f tjäderhöna: ochs m uroxe.

Auer... in Zffgn: ^.hahn m tjäder- mif-brütjcn af skålla; påhällt^sju-! dande vatten och låta (kaffet) i stå och dra(ga). auf 1. på, uppå; vid; upp; upp auf bügeln (Hut rc.) pressa,putsa, till; _... 5u mot. åt...till. 2.adv. j auf bürsten borsta upp. uppe; ^ sn s. aufsein; und ab j auf decken afta(ga); afslöja. af och an, fram och tillbaka, auf drängen: j-tit et. ^ påtruga 3. cj. daß på det att, för att. j el 1. -tvinga ngn ngt; ficf) ^ trän ga auf ackern upplöja.    [vera.] , sig på.

[flugen.|

auf bauen uppbygga, -föra. auf bäumen: sich ^ stegra sig.

auf arbeiten göra slut på; reno-j auf drehen sno upp; skrufvaupp. aufatmen åter andas, andas fritt auf-dringen [ f. bringen] — auf-; drängen.

auf dringlich efterhängsen, pä-f auf behalten [f. halten] (Hut) be- | Auf dringlichkeit ^efterhängsen > hålla på; förvara; hålla öppen, auf drucken påtrycka. [liet.j auf beißen [[. beißen] bita sönder, anf-brurtmta(ga) hål på; (genom knäcka.    j påtryckning) öppna; (Siegel)

auf bessern förbättra, upphjälpa. påtrycka.

Auf besserung f förbättring.    aufeinander på hvarandra . på

aufbewahren förvara, gömma.    h vartan ngt; ^ folgen följa på

Anf-bewahrungsort„r förvarings- hvarandra.

Auf enthalt m vistelse s: vistelseort, tillhåll n (a. ^sort m); pppehåll n.

auf erlegen på- cll. ålägga, auf erstehen [f. stehen] uppstå. Auf erstehung /' uppståndelse, auf-erwecken uppväcka.

plats. [uppbjuda; lysa för.I auf bieten [s. bieten] uppbåda:j aufbinden [s. binden] upplösa, knyta upp ; j-m et. inbilla ngn ngt, slå i ngn ngt. auf blähen uppblåsa, auf blasen [s. blasen] uppblåsa, auf bleiben [f. bleiben] vara eil. i auf-erziehen [s. ziehen] uppfostra, sitta uppe; (Tür rc.) stå öppen. | -föda, -dra(ga).

Auf blick : im ^ zu rned blicken ! auf essen [s. essen] uppäta.

fäst på.    auf fahren [i. fahren] fara eil. stiga

aus blicken blicka eil. se upp.    upp; (in Erregung) brusa upp;

[sönder.

Auf fahrt /'uppstigning; uppfart; uppfartsväg rn; framkörande n.

auf blühen blomma; (iipp)blomst- ; (im Schlaf) fara upp; (Wege) köra ra, utveckla sig; ^be Stadt I auffahrend häftig, uppblomstrande stad. auf braten [f. braten] steka upp.

auf fallen [f. fallen] fulla på: für- aufgedunsen uppblåst (auch fig.). våna; sich den Kopf ^ falla och auf gehen [s. gehen] (Eis, Geschwüre, skada hufvudet.    Gestirne, Knoten, Tür) gå upp:

auf fallend, auf fällig påfallande. (Geld) gå åt; (Samen) skjuta [uppsnappa.

sluka.

\pl-

förvånande, auf fangen [s. fangen] uppfånga: auf färben om färga, auf-fassen uppfatta.

Auf-fassung /'uppfattni ng; ^,sgabe f fattningsförmåga, auf finden [f. finden] hitta på, utleta, påträffa, auf-fifchen uppfiska, auf fliegen []. fliegen] uppflyga;

springa i luften, auf fordern uppförda, uppmana:

(zum Tanze) bjuda upp.

Auf forderung /' uppfordran; utmaning; uppbjudning, auf fressen [s. fressen] uppäta:

[ra; upplifva. auf frischen uppfriska; retusche-auf-fnhren (Bau, Schauspiel rc.) uppföra; sich gut (schlecht) _ upp- I föra eil. bete sig bra (dåligt). Auf führung f uppförande n:

(Theater-^. auch) föreställning, auf füllen påfylla; hälla i. auf füttern uppföda.

Auf gabe f uppgift; läxa'; häusliche a, hemläxa: (von Briefen) af- ell. inlämnande n, af- ell. inlämning; (Geschäfts-^) upphörande n med affären; (eines Amtes) nedläggande n. auf gabeln uppsnappa.

Auf gang »t [pl. Aufgänge] uppgång; uppstigning s. auf geben [s. geben] (Brief rc.) inläran å; (nennen) uppge (upp-gifva); (Anrt) nedlägga: (das Geschäft) upphöra med; afstå ifrån: (Frage, Rätsel) förelägga, auf geblasen uppblåst (auch fig.). Auf geblasetlheit f uppblåsthet. Aaf gebot n lysning/¹; X uppbåd;

uppbjudande; fig. ovett. auf gebracht uppbragt.

upp; es geht (gerade) auf det går auf geklärt upplyst, [jämt upp. Auf-geld n agio: handpengar auf gelegt upplagd, auf geräumt upprymd, glad. auf geregt upprörd, auf geweckt vaken; listig, aufgeworfen: Lippen^r. tjocka utskjutande läppar:    Nase

uppstående näsa. aufgießen [s. gießen] hälla eil. slå på (auf).

auf graben [s. graben] uppgräfva. auf-greifen [s. greifen] gripa.

Auf guß m påhällning f. auf haben [s. haben] (Hut rc.) lia(fva) på sig; (Tür) lia(fva) öppen; ha(fva) i läxa. auf hacken upphacka. auf haken afhäkta. auf halten [s. haltett] hålla uppe eil. öppen; anhålla; uppehålla; hämma,hindra; ftd)^ uppehålla sig ; sich ^ über klandra (acc.).

auf- hän gen iipphän ga: sich ^ hän -! auf-Hauen upphugga, [ga sig.j

auf häufen uppstapla: hopa.

Auf häufung f hopande n. auf heben[s. heben] upplyfta; uppta (ga) ; (bewahren) förvara, gömma; (sichgegenseitige) kvitta med livarandra, bli (sva) kvitt: (die Tafel) resa sig från bordet; (Perträge rc.) upphäfva: viel Anf-hebelis machen göra mycket väsen.

Auf Hebung s upphäfvande n. auf heften (upp)fästa. ans heitern göra klar: muntra; sich e klarna.

auf helfen [s. helfett] hjälpa upp. aufhellen klargöra: vgl. aufheitern.

auf hetzen stöta upp; hetsa.

Auf hetzet m uppviglare.

skockning /", upplopp «; (Back-¹ werk) Soufflé.

auflaufen [s. laufenj svullna; stiga; stöta på grund, gruiid-[kvickna vid.) aufleben le sva upp på nytt ;} auf lecken uppslicka. auf legen pålägga; (Buch) utge (-gifva), förlägga; neu_, totcber ~ upplägga ny upplaga; (Last) pålägga; (Strafe) ålägga; sich _ stödja sig med armbågen.

Auf legung f åläggande n. auf lehnen (sich) stödja (sig); sich ~ sätta sig upp; resa sig.

Auf lehnung f resning, auf lesen upplocka, samla, auf liegen [f. liegen) ligga (på auf) ? sich ^ så liggsår. [om. auf lockern luckra; (Bett) skaka auf lodern flamma upp. auf lösbar löslig, lösbar.

Auf lösbarkeit f löslighet, lösbarhet.

auf lösen upplösa (auch ein Heer); knyta upp ; (Salz, rc.) lösa; sich lösa sig.

Auf lösung f (upp)lösning: Jh 3cufjeiiJ'nåterställningstecken, aufmachen ta(ga) upp, öppna; (Flasche) dra(ga) ell. slå upp; sich ^ stiga upp; bryta upp, (be)ge (-gifva) sig i väg.

Auf marsch »t uppmarsch, auf marschieren uppmarschera, auf merken höra ell.passa på; ge (gifva) akt (på auf); (schriftlich) anteökna.

Auf hetzung s upphetsning.

stöta.

Aus hilfe f hjälp, auf horcheulyssna,spetsa öronen, auf hören upphöra, auf jagen stöta upp. auf jauchzen uppge (-gifva) glädjerop, högt jubla.    [n.l

Auf kauf m [pk. Aufkäufe) uppköps auf kaufen uppköpa.

lyst.

Auf käufer m uppköpare, auf keimen sticka upp, gro. auf klären klargöra: upplysa; sich ^ klarna, ljusna; bli(fva) upplysning.

Auf klärung f klarnande n; upp-auf kleben påklistra, auf klinken öppna (klinkan på), auf-klopfen knacka upp. auf-knacken knäcka, auf knöpfen uppknäppa, auf knüpfen knyta upp; hänga, auf kochen koka upp. auf kommen [s. fontmcu] uppkomma : komma sig upp; (von einer Krankheit) komma sig; (Mode,

Gebrauch) uppkomma, auf können [s. können) kunna stiga upp.

auf-kratzeu krafsa ell. rifva upp. auf kreischen skrika till. auf-krempeu vika upp. auf-kriegen få upp. aufkündigen kontramandera;

(Dienst, Kapital) uppsäga.

auf merksam uppmärksam.

Auf merksamkeit f uppmärksam-

Auf küudiguug f kontramande-ring; uppsägning, auf lachen brista ut i skratt, auf laden [s. laden) (på)lassa;

lasta; p åbörd a.

Auf-lader m en som lastar ell. het.

lossar gods.    [upplaga. | nuf-mimtmt väcka; upplifva.

Auf-lage s pålaga; (eines Buches)) ; Auf munterung /' uppmuntran, auf langen ta (ga) upp.    auf mutzen förehålla.

auf-lasfen [s. lassen) låta vara uppe auf nageln påspika.

ell. öppen.    auf nähen (på)sy; sy upp.

auf lauern spionera ell. lura på. Auf nahme /‘ mottagande n, be Auf-lauf m [pl. Aufläufe) folk- mötande n: intagning; upp

taganden;gdbm. kartläggning; j Auf regung f oro, upphetsning: (photographische) fotografering; | uppståndelse, fotografi; (Skizze) skiss, ut- auf reiben [s. reiben) rifva hål på kast n; (Verbesserung) frarnst«'g !    (a. = wund reiben); (vernichten)

n, framgång rn; in ^ bringen upprifva. göra modern; in ^ kommen auf reißen ff. reißen] upprifva, komma i ropet.    upprista; spricka sönder;

auf nehmen ff. nehmen) uppta(ga); (zeichnen) teckna.

Feld»,, kartlägga; skissera; auf reizen (upp)egga.

((Siäste) motta(ga); (Geld) an- auf richten (upp)resa: (trösten) skaffa; (Anleihe) uppta(ga); flitt trösta: sich ^ resa sig upp. (übel) ^ uppta(ga) väl (illa); es j auf richtig uppriktig.

^ mit täfla med, gå upp mot: Auf richtigkeit / uppriktighet, sich ta (ga) upp sig; gå framåt; aufriegeln regla upp. wieder ^ återuppta(ga).    Auf riß m ritning /', teckning f.

auf nötigen påtruga.    ans ritzen rista, rifva (upp),

auf opfern uppoffra.    ouf-roffcu hoprulla; upprulla.

Auf opferung f uppoffring.    Auf rnf «/, anskri n; kallelse f;

upprop n.

auf rufen uppfordra; väcka.

Auf ruhr m uppror n; oväsen n. aufrühren uppröra.

Auf rührer m upprorsman, auf rührerisch upprorisk, auf rütteln uppskaka, aufs — auf das.

anf-fagen uppsäga: s. aufkündigen, anf-säfsig al vog; uppstudsig. Auf fatz m [pl. Aufsätze) uppsats, afhandling f; (Kopfputz) hufvud-bonad; (eines Schrankes rc.) öfver-S ty eke n; (für die Tafel) uppsats.

auf packen packa; bryta upp. anf-päppeln med diflaska uppföda.

auf passen passa på; se upp; höra på; auf et. ^ passa på ngt.

Auf passer m väktare; spion, auf pflanzen plantera, uppsätta, auf picken upphacka. [uppresa, auf Platzen springa sönder, auf polstern omstoppa. auf prägen prägla (dat. på), auf prallen återstudsa.

Aufputz rn toalett; prydnader pl. auf putzen skura; sich^fiffa (upp)

sig.

[svälla.

auf saugen uppsuga, auf scharren uppkrafsa. auf schauen skåda ell. se upp. auf scheuchen uppskrämma.

auf quellen [s. quellen) framvälla: auf raffen hoprafsa; sich ^hastigt resa sig; bemanna sig. auf ragen höja ell. resa sig. auf räumen göra i ordning; af- i auf scheuern skura; diska: sich die röja; realisera, slutförsälja.    $aut ~ rifva si g i ski nnetskafva

anf-rechnen uppräkna: ^ gegen skinnet af sig.

kvitta med.    auf schichten uppstapla,

auf recht upprätt; ^.(er)Haltenupp- i auf schieben [s. schieben) uppskjuta rätthålla, hålla uppe.    (auch — verzögern); den Niegel

regeln (rigeln); aufgeschoben ist auf regen uppröra; (upp)väcka:    nicht aufgehoben gömdt är inte

sich ^ bli upprörd, orolig ell. glömdt.    [upp.l

uppbragt.    auf schießen [s. schießen) skjutai

Auf recht(er)haltung f upprätt- ^ från skjuta eil. skjuta från hållande n.

på.

dör.

seende.

[ka.j

Auf schlag m slag n; (Preis) stegring/⁻; (am Rock) uppslag n; (der Steuer) tillägg n. auf schlagen [f. schlagen) slå upp; (auf) slå; (herrichten) uppsätta; ein Gelächter - — auflachen; (von

Preisen) stiga. [upp, öppna.} aus schließen [s. schließen) lösaj

auf schlitzen upprista.

Auf schluß m [pZ. Aufschlüsse) öppnande w:/ig.upplysning(arpZ.) f. auf schnallen spänna upp; spänna

[UPP-]

auf schnappen uppsnappa; vickaj auf-schueiden [f. schneiden) upp skära; fig. skräfla, skrodera. Auf-schneider m skräflare, skro-[upp.

auf schnellen slunga upp; studsa Auf schnitt m inskärning /', snitt n; kalter ^ kallskuret, auf-schnürenfastsnöra; uppsnöra. auf schrauben på- eil. fastskrufva;

(losschrauben) uppskrufva. auf schrecken (upp)skrämma.

Auf schrei m anskri n. [skrifva. auf schreiben [s. schreiben) upp-auf-schreien [s. schreien) skrika

till.

Aufschrift f inskrift; påskrift;

utanskrift.    [n.)

Auf schub m uppskof n, anstånd) auf-fchurzeu uppfästa. Auf-schLrzer m släphållare. auf schütteln omskaka, auf schütten hopa; magasinera, auf schwatzen pracka på. aus schweben sväfva upp (åt zu>. aufschwellen — anschwellen, aufschwingen (sich) svinga eil.

svänga (sig) upp.

Auf schwung m uppsving n; fig.

(snabb) utveckling fart f. auf sehen [s. sehen) se upp.

Auf sehen n: ^ erregen väcka upp -[förman. Auf seher m uppsyningsman; aufsein [s. sein) vara uppe.

Dcntsvh-schwedi sch.

auf setzen på- eil. uppsätta; (fchrift» lich) uppsätta, affatta; sich ^ sätta sig upp.

Auf sicht f uppsikt, tillsyn; J?« behorde f öfvervakande myndighet ; Jfrat m styrelse, aufsieden — aufkochen, auf sitzen [f. sitzen) stiga till häst • (nicht zu Bette gehen) sitta uppe. auf spalten klyfva. auf spannen uppspänna, auf sparen spara, gömma; upp-skj uta.

auf speichern upplägga, auf-speisen uppäta, auf-sperren uppspärra, auf spielen spela upp; sich ^ göra sig viktig, auf spießen spetsa, auf sprengen spränga upp ; stän-auf-sprießen — aufsprosien. aufspringen [f. springen) flyga upp; (zerspringen) sprieka (upp eil. sönder), brista; (in die Höhe springen) springa eil. hoppa upp auf sprossen sticka upp. auf sprudeln spruta upp, sjuda, aus spunden slå upp sprundetpå. auf spüren uppspåra, auf stacheln (upp)egga.

Auf stand m uppror n. auf stapeln uppstapla; K lägga upp på lager.

auf stechen [s. stechen) sticka hål på; (hie Halsen) lätta på. auf stecken uppfästa; afstå från. auf stehen [s. stehen) stå uppe;

stiga upp. resa sig. auf steigen [f. steigen) uppstiga (för).

auf stellen uppställa, uppsätta; (Behauptung) framställa; (Bei« spiel) anföra; (zur Schau) utställa; (Bildsäule ic.) resa.

Auf stellung jf uppställning, uppsättning; utställning, auf stemmen: fig. sich ^ stödja sig (gegen mot).

(sig).

framträda.

[vera.j

Auf stieg m uppstigning f. auf stöbern stöta upp; uppsnoka. auf stören uppväcka; omröra, auf-stotzen [f. stoßen] stöta upp; stöta (auf på); et. stößt entern auf ngn stöter på ngt; (von Speisen) åter uppkomma, aufstreben sträfva (zu efter). Auf streich m = Auktion, auf-streichen [)'. streichen] påstryka, -breda; upp stryka, auf streifen uppvika, auf streuen (på)strö.

Auf strich m ----- Auktion. [sig. auf stülpen uppvika • slänga på auf stützen stötta; (sich) stödja [på; söka.]

auf suchen uppsöka, ta(ga) redaj aufsummen (sich) hopa (sig), auftackeln 4- tackla upp. auf tauchen uppdyka, auf tauen töa ell. tina upp. auf teilen uppdela, auf tischen uppduka.

Auf trag m [pl. Aufträge] uppdrag n: ^geber m en som ger uppdrag; Sordergif valkommitténs.

auf-tragen [f. tragen] *uppbära; (Speisen) framsätta, servera; j-m et. -x, uppdra(ga) ngt åt ngn; fig. stark ^ öfverdrifva. auf-treiben [s. treiben] uppdrifva; (aufblähen) uppblåsa, utspänna; (aufsuchen) få tag i; (Geld) anskaffa ; (Wild) uppstöta, auf-trennen upp- ell. sönder-sprätta.

auf treten [f. treten] gå; upp- ell.

[dande.[

Auf treten n upp- ell. framträ-j Auf tritt m uppträdande w; uppträde n; scen; (Stufe) fot- ell. trappsteg n. auf trocknen förtorka, auf tun [s. tun] öppna; sich ^ öppna sig, öppnas; (Speisen) ser-] auf türmen upptorna.

auf wachen vakna (upp), auf wachsen [s. Wachsens uppväxa, aufwägen uppväga, aufwallen svalla, sjuda; fig. brusa upp; — sich aufregen.

Auf wallung /'svallning, svall n; uppbrusning.

Auf wand m kostnad; förbrukning /*; prakt f. auf wärmen uppvärma, auf warten passa upp (j-m på ngn); j-m ~ uppvakta ngn (mit med).

Aufwärter(in) uppassare, vaktmästare (uppasserska). auf wärts uppåt.

Auf wartung /uppassning; upp vaktning; j-m feine ^ machen göra ngn sin uppvaktning, auf waschen [s.toaschen] tvätta upp; diska.

auf wecken (upp)väcka, auf weichen uppmjuka, auf-weisen [s. toeifeti] uppvisa, förete.

auf weiten (Handschuhe)spänna ut. auf wenden använda, auswerfen [s. to erfen] kasta upp ell. på; uppföra; (eine Frage) framställa, framkasta; sich ^ als upphäfva sig till. auf wickeln hoprulla; rulla upp. auf wiegeln uppvigla. Auf-wieg(e)lung f uppvigling, anf-wiegen — auftoägen. Auf-wiegler m uppviglare, auf wieglerisch upprorisk, auf-winden [f. winden] uppvinda, -hissa, -hala. auf wirbeln upphvirfla. auf wischen (af-, ren)torka. auf-wogen svalla; See: hoch vräkande.

auf wühlen böka ell. gräfva upp. auf-zählen (upp)räkna; utdela. Aus zählung f uppräkning, auf zäumen betsla, auf zehren förtära, uppäta.

upprita.

[UPP-

auszupfen dra (ga) upp; rycka} j Augu'st m augusti (Monat), auf zwäugen, auf zwingen [s. zwin- Au'gust ra August (Vorname), gens bända upp; trycka på; Augusta, Auguste f Augusta, påtvinga.    Auktion f auktion; ^skommiffat

Augapfel ra ögonsten (auch fig.). m aiiktionsförrättare.

Auge n öga; H knopp ra; (auf Hurifel ^/'aurikel ra.

Karten) prick ra; mit bloßem ^ aus ur; från; af; genom; ut; med obeväpnadt öga, med blot- ute, slut, förbi; s. aus-sein. ta ögat; im ^ haben ha i sikte; aus arbeiten utarbeta, aus den ut lassen släppa ur sikte; Aus arbeitung f utarbetning, ins ^ fallen falla (ngn) i ögonen; aus arten urarta, vor^n för ögonen; vor seinen Aus artung f urartning. inför hans ögon; großeut machen aus atmen andas ut; utandas sin göra stora ögon; unter vier ut mellan fyra ögon. ängeln ynypa.

Augen-..., äugen-... in Zssg»: ^arzt in ögonläkare; Jblirf m ögonblick n; ^.blicklich ögonblick-lig(en adv.); för ögonblicket; ^ braue f ögonbryn w; ^diener m ögontjänare; Entzündung f ögoninflammation; ^fällig = scheinlich; ^feö n ögonhinna f:

^.glas n glasögon pZ., lornjettra; kikare m etc.; ^höhle f ögonhåla, -grop; kleiden n ögonsjukdom ra; glicht n synförmåga f; ^lid n ögonlock; un st ß n ögonmått; unerk n ögon-märke; uteru m synnerv;

auf-zeichuen upp- eil. anteckna;

[skiss m. Aus zeichnung f uppteckning; aufzeigen — aufweisen, aufziehen [s. ziehen) uppdraga; (den Anker) lätta; (Flagge) hissa; (ein Kind) uppfostra; (auf Leinwand rc.) spänna; (Pflanzen)upp-dra(ga); (Saiten) sätta strängar på; (Uhr, Vorhang) uppdra(ga); & (auf Wache) gå på vakt; j-n ^ drifva med ngn; uppstiga, gå upp; gå i procession.

Auf zug m uppdragning f; upp-hissning f; procession /", tåg n; parad; akt; Weberei: varp, ränning f; hiss.

pulver n fig. fin stil ra, ögon-pina f; 4albc f ögonsalfva; ^ schein m ögonsikte n; utseende n; ^.srheinlich ögonskenlig(en adv.); påtaglig(en adv.); ^scheiu-lichkeit f påtaglighet; ^schirm ra ögonskärm; Spiegel m ögonspe-gel; östern m pupill; ^täuschung f synvilla; ^triefen n rinnande ögon pZ., surögdhet f\ ^Verdreher ra hycklare; ^Wasser n ögonvatten; ^,weh n ondt i ögonen; Uveide f ögonfägnad m; ^Wimper /"ögonhår n; ^zahn ra ögontand f; ^zeuge ra ögonvittne n; ^zeuguis n ögonvittnes vittnesbörd.

sista suck. ausbaden plikta för. aus baggern uppmuddra. aus baldowern P snoka upp.

Aus bau ra färdigbyggande n. aus bauen färdigbygga; tillbygga.

ausbedingeu betinga, förbehålla, ausbeißen [f. beißen) äta ut, uttränga.

aus bessern laga, reparera. Aus-besserer m, Aus besserin f en som lagar eil. reparerar; (Flickschneider) lappskräddare.

Aus besserung f lagning, repare-ring, reparation.

Aus beute f utbyte n, afkast-ning, vinst.

[flerårig.]

[doft.

aus-beuteln (Mehl) sikta; jig. pungslå.

aus beuten tillgodogöra sig. aus bezahlen utbetala; betala till fullo.

aus biegen [f. biegen] ulböja; (ans beut Wege) vika af; gå eil. köra undan (dat. för), aus-bieten [f. bieten] utbjuda, aus bilden utbilda.

Aus bildung f utbildning, aus bitten [). bitten]: sich ut-be(dja) sig, anhålla om. aus blasen [f. blasen] blåsa ut. aus bleiben [f. bleiben] utebli(fva). Aus bleiben n uteblifvande, från-[kas.

aus-bleichen [s. bleichen] (ur)ble-aus blühen blomma ut. aus bluten blöda ut. ans-bohren ut- eil. uppborra. aus-braten [f. braten] steka(s) vül. aus brausen brusa ut. aus brechen [s. brechen] (erbrechen) kräkas upp; (in Gelächter re.) brista ut; (Krieg ?c.) utbryta, aus breiten utbreda, utsträcka; (Neuigkeiten) utsprida; sich ^ utbreda eil. sprida sig, spridas; (über) utbreda sig (öfver).

Aus breitung / utbredning, spridning.

ans-brenuen [[.brennen] brinna ut. aus bringen ss. bringen] föra, ta(ga), få ut, ur, af ell. fram; eine Gesundheit ^ utbringa en skål.

Aus bruch m [pi. Ausbrüche] utbrott n; (eines Gefangenen) rymning f.    [vatten.l

aus brühen urskölja medkokhettj aus brüten utkläcka; rufva på, anstifta.

aus bügeln utstryka.

Aus bund m mönster n; typ; under n; ^ von Schurke ärkeskurk, aus bürsten borsta ur ell. af. aus dampfen utdunsta.

Ans daucr / ihärdighet, uthållighet; varaktighet, aus dauern hålla ut, ut-, framhärda.

aus dauernd uthållig, ihärdig; aus dehnbar tänjbar.

Aus dehnbarkeit / tänjbarhet. ausdehnen uttänja; utsträcka; sich ^ tänja ut sig, sträcka sig; sich auf et. ^ utbreda sig öfver ngt.

Aus dehnung f utsträckning; utvidgning; sträcka; dimension, aus denken [f. denken] uttänka, utfundera, aus deuten uttyda, aus dienen tjäna ut. aus dingen = ausbedingen; (aus-leihen) uthyra, aus dörren borttorka, aus dörren förtorka, aus drehen (Lampe) skrusva ned. aus dreschen [s. dreschen] ut tröska. Aus druck m [pl. Ausdrücke] uttryck n.

aus drücken pressa ell. krama ut; fig. uttrycka.

aus drücklich uttrycklig(en adv.). Ausdrucks-..., ausdrucks... in Zssgn: ^tioll uttrycksfull; uneife / uttryckssätt n. aus duften ge ifrån sig; sprida aus dunsten utdunsta.

Aus dünstung f utdunstning. auseinander ifrån h varandra ell. hvartannat, åtskils, isär; bringen åtskilja; ^fallen falla isär, i stycken; ^.gehen gå isär ell. sönder; skiljas åt; ^laufen — ^gehen; ^nehmen ta(ga) isär, sönderta(ga); ^.setzen sätta ell. ställa åtskils; analysera; klargöra; utreda; afhandla; sich mit ... ^setzen träffa aftal ell. ackordera med ...; Absetzung f framställning; utredning; förklaring; ackord n; ^.stieben skingras; ^treiben skingra.

rusa i väg.

aus-segen (bort)sopa. aus feile» affila; fig. fila. aus fertigen utfärda; affatta, uppsätta; expediera.

Aus fertignng f utfärdande n; uppsättande n; skris velse m : afskrift.    [(-ga) reda på. |

aus findig: machen hitta på. t-aj aus-fifchen uppfiska (auch fig ). aus-flicken lappa (upp), aus-fliegen (f. fliegen] flyga ut [utrinna.

[pen; yr.

aus erkoren utkorad, utvald, aus erlesen 1. utvälja. 2. (ausgezeichnet) utsökt, aus-erfehen [f. sehen] utse. aus-erwählen utvälja, aus-esien [). essen] äta urell. upp. ans-fädeln dra(ga) en tråd ur: löpa af träden.

aus führen [f. fahren] fara ut;

[gång m. Aus fahrt f utfärd; (Tor) port-Aus fall m [pl. Ausfälle] ut-, af-fäl lande n; (Ergebnis) utgång, resultat n; Fechtk. utfall u; (Fehlendes) brist; X utfall n. aus fallen [f. fallen] ut-, allalla; sich e-u Zahn falla och slå ut en tand på sig; (v. Haaren.rc.) af-falla ; (nicht statthaben) inställas ; X göra utfall; fig. utfalla; gut ^ lyckas.

ans fasern rispa upp. aus-fechten [s. fechten]: e-n Streit slita en tvist.

(auch fig.) aus-fließen [f. fließen] uppflyta, Ans-flucht f [pl. Ausflüchte] kryphål n; (Borwand) und flykt, förevändning.

Aus flug m [pl. Ausflüge] utflygande n; utflykt f; utfärd s. Aus flügler m lustresande. Ausfluß m [pl. Ausflüge] utflöde n; aflopp n; (Mündung) mynning f, utlopp n. aus-folgeu Öfverlämna. aus forschen utforska.

Aus forschung s utforskande n. aus fragen utfråga; förhöra, aus-fressen [f. fressen] uppäta, aus-friereu [[.frieren] bottenfrysa; förfrysa.

Aus fuhr f utförsel, export m\ ^Prämie /' utförscl(s)premie m; m utförsel(s)tull. aus-führbar utförbar, görlig. Aus-führbarkeit f utförbarhet. aus-führeu utföra; anföra, aus führlich utförlig.

Aus führlichkeit f utförlighet.

Aus führung f utförande n; anförande n; framställning, aus füllen ifylla; tömma.

Aus füllung /*ifyllning; fyllande n; fyllning.

aus-füttern utfodra; göda: (ein Kleid) fodra.

Aus-gabe f utgifvande n; (von Briefen) utlämnande «; (eines Buches) upplaga; (Geld-^.) utgift. Aus-gang m [pl. Ausgänge] utgående n; (Auslaß, Ende, Ergeb» ins) utgång; (Mündung) utlopp n, mynning f. aus-gären [s. gären] jäsa ut, aus geben [s. geben] utge (-gifva); utdela; utlämna; (Geld) ge (gifva) ut; sich ^ für ge (gifva) sig ut för; sich ^ bli(fva) läns på ’ pengar.

Aus-gebot n = Angebot.

Aus geburt f foster «. aus gedient uttjänt, aus-gefeimt genompiskad. aus gehen [s. gehen] gå ut; utgå, gå till ända, ta(ga) slut; (Licht rc.) slockna; (ftarfce) gå ur: (Haar) falla af; frei slippa undan; leer ~ ej få ngt med ; von et. ~ utgå från ngt. aus gelassen tygellös; uppslup-Aus-gelasseuheit f tygellöshet; uppsluppenhet.

aus gemacht afgjord, bestämd, obestridlig.

görelse.

ta(ga) ut.

Aus klopfer m rotting att piska kläder etc. med.

aus genommen undantagen, undantagandes.

aus gesucht utsökt.    [växt.

aus gewachsen fullvuxen eil. full-aus-gezeichnet utmärkt, aus-giehen [s. gtefeen] slå eil. hälla ut; utgjuta.

Aus gleich rn—Ausgleichung; bsd. Pol. kompromiss, aus gleichen [s. gleichen) utjämna (auch fig.); afsluta; godtgöra. Aus gleichung/'utjämning; godt-görelse; uppslutning, upp-[halka.

aus gleiten [s. gleiten) snafva, aus graben [s. graben) ut-, upp-gräfva.

Aus grabung f ut-, uppgräfning. aus-greisen sträcka ut armarna eil. benen; die Pferde „ lassen ge (gifva) hästarna fria tyglar, släppa efter tyglarna, aus-grübeln utgrunda.

Aus guck m utkik, [gurgla sig. aus-gurgeln: (sich) den Hals „ Aus guß m uthällande n; utgju-telse f; slaskrör n. aus-haaren fälla håret, aus hacken hacka ut. aus haken afhaka, afhäkta. aus halten [s. hallen) hålla ell. stå ut; uthärda, tåla (vid), aus händigen öfverlämna. [n. Aushändigung /'öfverlärnnande Aus hang nr skyltning/"; uthäng-da ell. utställda varor pl. aus-hangen [s. hangen) uthänga; vara uthängd ell. utställd, aus hängen uthänga; (losmachen) aflyfta; (ein Plakat) uppsätta, aus-harrey framhärda, aus hauchen utandas: ge (gifva) ifrån sig. [Stein) uthugga, aus-hauen klå (upp); (in Holz ober aus-heben [s. heben) uppta(ga); utta(ga); (e-e Tür) aflyfta; X (Truppen) värfva.

Aus hebung X f värfning.

aus hecken utkläcka. [läka.) aus heilen fullkomligt bota ell.J aus-helsen [s. helsen) hjälpa.

Aus hilfe f hjälp; utväg m. aus höhlen urhålka.

Aus höhlung f urhålkning aus-höhnen förhåna, aus Hökern utminutera, aus holen söka utforska; lyfta handen ell. armen för att slä till, kasta etc.; weit ^ gå långt tillbaka (i tiden, berättelsen), aus holzen — abholzen. [nerapå.[ aus horchen söka utforska, spio-j aus hülsen skala, sprita. aus hungern uthungra, utsvälta, aus-hunzen F hunsa till ell. upp. aus husten upphosta, aus jäten bortrensa, aus kämmen (ut)kamma. aus kämpfen utkämpa, aus-kaufen inköpa (den Laden hela varulagret); utlösa; öfver-bjuda; fig. begagna sig af. aus-kegeln slå kägel om. aus kehlen urhålka, reffla. aus kehren (bort-, ren)sopa. Aus-kehricht n sopor pl. aus keltern utpressa, [utsöka. I aus klagen lagsöka: (e-e Schuld :c.)j aus klatschen skvallra om. aus-klauben (ut-, bort)plocka, [tillsmet a. aus-kleben (invändigt) klistra • aus kleiden afkläda. ausklopfen knacka ur; piska, damma.

[grunda, ausklügeln spetsfundigt ut-aus-kochen urkoka; genomkoka. aus kommen [s. kommen) komma ut; reda sig (mit med); mit j-nt åkomma öf verens med-ngn; .mit diesem Gelde werde ich, kann man ^ de här pengarna räcka. Aus kommen n utkomst /", bärgning s: sein gutes ^ haben bärga

sig bra; mit ihm ist kein ^ med ; aus lecken slicka ur ell. upp. honom kan ingen komma öf- aus-leeren (ut)törnrna; (Briefkasten)

i tömma.

verens.

[afföring.

tyda, förklara: (zurSchau)framlägga; (vorstrecken) utlägga; (mit et.) inlägga.

Aus leger m tolkare. (Erklärung). Aus legung f utläggning (a. -----aus-leiden [f. leid ens lida ut. ausseihen [f. leihen) utlåna, aus lernen lära ut.

nus-kramen utställa; skylta med. ¹ Aus leerung f uttömning; Med. auskratzen rifva ut; skrapa ut. aus legen (erklären) utlägga, ut-,, aus-kriechen krypa ut, aus kundschaften utspionera; re-kognoscera.

Aus kunft f upplysning(ar pl.), besked n; ^smittel n hjälpmedel.

Aus lese f urval n.

aus lesen [s. lesen) utvälja, utsöka.

aus-liefern ut-, af-, öfverlämna;

(Gestohlenes) återställa.

Aus lieferung f ut-, af-, öfver-lämning; (von Verbrechern) utlämning ; ^.svertrag m utläm-[framme.

Auskunstei/upplysningsbyrå,?,. aus künsteln sinnrikt uttänka, klyfva ut.

aus kuriere» fullständigt bota. aus lachen utskratta; v/n. skratta ut (=? upphöra a(,t skratta), aus laden [f. laden) aflasta ell.

-lassa, lossa.

ningstraktat. aus liegen [s. liegen) ligga ute ell. aus löschen (ut)släcka; utplåna, -stryka.

aus-losen ut-, bortlotta.

aus lösen lossa, ta(ga) ut; utlösa;

[ning; lösen. Aus lösung f utlösning, inlös-aus-lüften lufta, vädra, ans-machen ta(ga) ut (mich Flecke); (betragen) utgöra; (eineStreitsache) upp- ell. af göra; es macht nichts ans det gör ell. betyder ingenting.

aus-malen måla, stryka; färglägga; utmåla.

Aus-marsch rn aftåg(ande) n. aus marschieren aftåga. aus mergeln utmärgla, aus merzen utgallra: (ut)stryka. aus-messen [s. messen) uppmäta; mäta ut.

Aus lade-ort m, -platz m, -stelle s lossningsplats m, 4/ lastage-plats m.

Aus ladung f aflastning, lossning; framskjutande (del m) n.

Aus lage s utlägg n; utlagda varor pl.

inlösa.

Aus land n utland; ins itu utomlands, utrikes.

Ausländer(in) utlänning (utländska).

aus ländisch utländsk; ^ exotisk, aus langen räcka, förslå; räcka fram handen, sträcka ut armen, aus lassen [s.khssen) utsläppa; utelämna; ( äußern ) yttra; sich ^ yttra sig, uttala sig; (Launen rc.) ge (gifva) fritt lopp åt, utösa;

(schmelzen) smälta.

Aus lassung f utelämning, aus laufe» [s. lansen) flyta ell. rinna ut; löpa ut, (af)gå; gå till ända; sich „ ta(ga) sig tillräcklig motion; vidga sig. Aus messung f (upp)mätning. Aus läufer m springpojke;^skott aus mieten tvinga (ngn) att flytta n, refva s; arm, gren f\ (von genom att bjuda högre hyra. Bergen) sidogren f.    aus misten bortföra spillningen

Aus laut m slut-, utljud n.    aus mitteln ta(ga) reda på. [ur.

aus läuten ringa själaringning, j aus möblieren möblera (upp).

ausmünden utmynna.    aus-rau fen upp-, lösrycka,

aus münzen mynta.    aus räumen flytta eil. ta(ga) ut,

I aus-rechnen uträkna.

aus mustern utmönstra, -gallra, | utrymma: rengöra; rensa, -döma, kassera.

| ausrecken räcka fram; sträcka ut. j Aus rede/undanflykt, sVepskälw. aus reden tala till slut; j-nt et. af råda ngn från ngt; sich ^ ursäkta sig.

aus-reguen upphöra att regna, aus-reiben [). reiben] gnugga ur. aus reichen räcka till, förslå, aus reichend tillräcklig, aus reisen (af)resa. aus-reißen [f. reißen] rycka ell. rifva ut ell. upp; (weglaufen) rymma, schappa; ta(ga) till schappen; (von Pferde,i) skena. Aus reißer m rymmare, flykting, aus-reiten [j. reiten] rida ut; motionera.

Ans-musterung f utmönstring, j Aus rechnung f uträkning.

(ut)gallring, kassering.

Aus nahme f undantag n. aus nahmsweise undantagsvis, aus-nehmen [). nehtneu] ta(ga) ut, ur eil. bort; (ausschließen) . ;:dan-ta(ga); (eine Gans :c.) t a (ga) innan m ätet ur; (e n Fisch) rensa;

(Wildbret) ta(ga) ur; sich gut ^ ta(ga) sig bra ut. aus nehmend utmärkt, ovanlig(t). ausnutzen begagna sig af, dra-(ga) nytta af; (erschöpfen) utslita, aus-packen packa upp ell. ur. aus peitschen piska upp. aus pfänden göra utmätning hos; utmäta.

Aus pfändung f utmätning.

aus-reuten bortröja; utrota, aus richten uträtta, utföra, verkställa; (Botschaft) framföra; (ein Gastmahl) ge (gifva).

Aus richtung f uträttande n, utförande n; framförande n. aus-ringen [f. ringen] (Wäsche) vrida; er hat ansgerungen det är slut på hans lidande(n).

aus-pseifen [f. pfeifen] uthvissla, aus renken vricka, aus pichen becka; tjära, aus plaudern skvallra ell. tala

aus plündern (ut)plundra. aus pochen genom stampningar drifva ut, uth vissla aus posaunen utbasuna, ausprägen mynta, prägla; ut-prägla.

aus-pressen utpressa, -krama; fig. aus-rippen (Tabakblätter) stripa.

utpressa; (Tränen) afpressa. Aus ritt m ridtur. % aus probieren pröfva. profva. aus roden bortröja; utrota, aus-prügeln genomprygla.    aus rotten utrota,

Aus rottung f utrotning, aus-rürken afkoppla; utrycka; ge (gifva) sig af.

auspumpen (ut) pump a, pumpa läns.

aus putzen (Licht) släcka genom snoppning; (reinigen) rengöra; Aus ruf tn utrop n.

(schmücken) pryda; (Bäume) (af-) aus rufen [f. rusen] utropa.

kvista.

aus ruhen hvila (ut), [plocka, aus rupfen rycka af ell. bort; aus-rüsten sL u.>& utrusta (a. fig.). Aus rüstuug u. & utrustning.

[köra.] Aus rufer m utropare, aus quartieren utdrifva, bort-} ■ Aus rufung /'utropu; ^.szeichen rr aus-quetschen utklämma, -krama, j utropstecken, aus radieren utradera.

aus rangieren — ausmustern, aus-rasen — altstoben, aus-räuchern röka ut; röka.

(ut).

ans-rutschen slinta, snai va. Aussaat f sådd m; utsäde n. aussäen så; fig. utså.

Aus sage /' utsaga, uppgift, berättelse : Gram. predikat n. aus sagen utsäga; berätta, påstå; vittna.

Aus satz Nt (Krankheit) sf>etälska /';

(beim Spiel) insats, auö-sätzig spetälsk. aus-sausen dricka ur; stjälpa i sig. aus saugen suga ut eil. ur. aus schalen (Austern) bryta; 0 brädfodra.

aus schälen skala; (Erbsen)sprita. aus schalten Fernspr. afkoppla. Aus schank m utskänkning /'. aus-scharrcn uppkrafsa; upp-gläfva.

aus-schauen skåda ell. se ut. v '.-scheiden [f. scheiden) afsöndra, frånskilja; utträda; dra(ga) sig tillbaka.

aus-schelten [i. schelten) träta ell.

vara ovettig på. [minutera.) aus schenken hälla ell.slå ut; ut-J aus schicken skicka ut ell. bort. ans schiebenskjuta ut; (eineGans) slå käglor om.

aus-schießen[s.schießen) skjuta ut, slguta om; (verwerfen) utgallra: typ. skjuta ut.

aus schissen landsätta; lossa; (af)segla, (af)gå. au s-sch impfen skymfa, okväda. ausschirren af sela. aus-schlachten stycka, ans-schlafen [s. schlafen) sufva ut;

e-u Rausch - sofva af sig ruset. Aus-schlag m första slag n ell. kast n; (Entscheidung) af görande n, utslag n; bett - geben ge (gifva) utslag, afgöra saken; (Krankheit, — der Wage) utslag n. aus schlagen [s. schlagen) slå ut: ^ slå ut; (feucht werden) fukta; (gut, schlecht -) utfalla bra ell. illa; (von Pferden) slå b akut;

(Verweigern) afslå; (Wage ) ge (gifva) utslag.

ausschließen [s. schließen) utestänga, utesluta: sich-gå ifrån, aus schließlich uteslutande.

Aus schließung s, Aus schluß m uteslutning /', undantag n. aus-schmelzen [s. schmelzen) smälta (plagiera.) aus schmieren fylla; bestryka :j aus schmücken utsmycka.

Aus schmückung /' utsmyckning, aus-schnallen af spänn a. aus schnauben hämta andan; frusta; die Nase od. sich F ausschneuzen snyta sig. aus-schneideu [s. schneiden) skära ell. klippa ut ell. bort. aus schneuzen s. ausschnauben. Ausschnitt m utskärning /; ut-klippning f: urklipp n; (Kleinhandel) utminutering f: (Kreis) sektor:-handeln« minuthandel: -Händler ut minuthandlare; waren pl. kram varor pl. aus-schnitze(l)n utskära, snida, aus-schnüren snöra upp. aus schöpfen ösa ut ell. ur, (ut-) tömma.

aus schreiben [s. schreiben) ut-skrifva; plagiera, afskrifva; sich - skrifva ut sig; W eine Lieferung - infordra anbud. Aus schreiben n afskrift/'; påbud, aus-schreieu [s. schreien) skrika ut, utropa: (verdächtigen) j-n für od. als ... - utskrika ngn för att vara ...

aus-schreiten [s. schreiten) gå med långa steg; förgå sig.

Aus schreitung s öfyerträdelse;

öfverdrift; öfvergrepp n.

Aus schuß m utskott n (a. — Vertretung : givare f utskottsvara: -wolle / aflfallsull. aus schütteln skaka (ut ell. ur), aus schütten slå ell. hälla ut; ut gjuta; (ut)tömma.

aus schwärmen svärma; fig. rasa [dra om.

n des Äußeren utrikesdepartement.

äußerlich yttre, utvärtes; till det Myttre, i yttre måtto. Äußerlichkeiten pl. formaliteter, äußern yttra; ådagalägga, visa; sich ^ yttra sig. äußerst ytterst.

Äußerste(s) n yttersta.

Äußerung f uttryck n; yttring, aus setzen utsätta; (Belohnnng) ut-fästa; (Geschäfte rc.) uppskjuta; inställa; (ein fttttb) utsätta; (Passagiere) landsätta; (Preise) bestämma; ^ an anmärka mot ell. på; sich ^ utsätta sig.

Aus sicht f utsikt.

Aus-sichts«..., aus sichts-... in Zssgn: ^.los utan utsikter, hopplös; ^twrm m utkikstorn n.

ut.

aus schwatzen skvallra eil. platl-aus-schwefeln bestryka eil. be-, handla med svafvel. aus schweifen utrunda, urringa;

(abweichen) göra utflykter, ej hålla sig till ämnet; (moralisch) gå för långt; föra ett ntsväs-vande lefnadssätt. aus schweifend utsväfvande.

Aus schweifung f utrundning; urringning; afvikelse; utsväf-ning.

aus schwenken (ur)skölja. ausschwitzen utsvettas; fig. glömma (bort).

aus segeln segla ut; afsegla: dubblera.

aus sieben sålla, sikta. » aus-sinneu [s. sinnens (sich) utfundera, hitta på. aus söhnen försona.

Aus söhnung f försoning, aus sondern frånskiljs; utvälja. Aus sonderung f frånskiljande n; afsöndring.

ausspähen — auskundschaften. Aus-späher m spejare, spion.

Aus spann m skjutshåll n, gäst-gifvargård.

aus spannen utspänna, -sträcka;

(Zugtiere) spänna ifrån, aus-speien [f. speiens utspy, uppkasta; spotta (ut), ans-spenden utdela, aus-sperren utspärra; (ausschließen) utestänga.

aus spielen (bis zu Ende) spela ut ell. till slut; (zuerst) spela ut. aus-spinnen [s. spinnens spinna ut.

aus sehen [s. sehens se ut; gut „b som ser bra ut.

Aus sehen n utseende, aus-sein [f. fein] vara ute; (beendet sein) vara slut; auf et. „ syssla med ngt; vara svag för ngt. außen ute; utanför; utvändigt;

Von (her) utifrån.

Außen ... in Zssgn -. Phasen m ut-hamn /'; ^seite f utsida; ^stände pl. s. Ausstand;    yttre

världen; elverk n utanverk; winkel in yttre vinkel, aus senden [s. senden s utsända.

-skicka.

außer utom; ur; ^ (daß) utom att; ^ wenn utom om, så vida ej, utan att; „ sich utom sig. außer ... in Zssgn ^.amtlich ej officiell; ^christlich ej kristen;

^dem dessutom; ^ehelich oäkta;

^gerichtlich extrajudiciell; ^,ge wohnlich ovanlig, utomordentlig; ^halb utanför, utom; ut- aus spionieren utspionera, vändigt; ^ordentlich utomor- aus spotten håna. dentlig; ovanlig.    Aus sprache f uttal «.

äußer yttre; utrikes; ^e Ange- aus-sprechen [s. sprechens uttala; legenheiten pl. eines Staates ut- ■ (ein Urteil) fälla; sid)uttala ell. rikesärenden pl.; Ministerium j yttra sig.

aus-spreiten, -spreizen spänna ut. I Aus sterbeetat tn: auf den tont* siuMprengenutspränga; utsprida. : men vafa dömd till undergång, ausspringen [f. springen] hoppa aussterben [). sterben] dö ut. ut; lossna; sich (dat.) ein Glied Aus-steuer /'utstyrsel, hemgift. ^ (hoppa och) vricka sig.    aussteuern = ausstatten,

aus stopfen uppstoppa. Aus-stopfer tn (von Tieren) upp-stoppare, konservator, aus-stohen ss. stoßen] utstöta, slå ut; förvisa, utesluta; (Schmähungen rc.) utösa, aus strahlen utstråla, aus strecken utsträcka, aus-streichen ss.streichen] utstryka; släta ut.

aus spritzen spruta ut; ,spola.

Aus-spruch m [pl. Aussprüche] uttalande n, omdöme n; dom. aus-sprühen utspy, ut- eil. uppkasta.

aus spucken spotta ut. aus spülen skölja; diska, aus spüren uppspåra, aus staffieren utstyra, utrusta.

aus streuen utströ, (ut)sprida. aus strömen strömma ell. flyta ut. aus studieren utstudera; (af)sluta sina studier, auö-suchen utsöka, aus täfeln panela. aus tapezieren tapetsera.

Aus tausch m utbyte n. aus tauschen utbyta, aus teilen utdela, fördela.

Aus teilung f utdelning, fördelning.

Auster f ostron n.

Auster(n) ... in Zs.-stzgn -. ^baitk f ostronbank m; ^brecher m ostronknif; ^fischer m ostronfiskare; ^zucht f ostronodling, aus-tiefen göra djupare; fördjupa.

aus tilgen utrota; utplåna, aus toben rasa ut. [f; dom.] Aus-trag m utgång; uppgörelse] aus-tragen ss. tragen] bära ut ; (betragen) utgöra; (verleumden) förtaia.

Australien n Australien, aus-treibeu ss. treiben] utdrifva, fördrifva.

aus-treten ss. treten] trampa ut; träda ut; (überfließen) stiga öfver sina bräddar; (sich zurückziehen) utträda, afgå.

aus-trinken ss. trinfen] dricka ur

Ausstaffierung f utstyrsel, utrustning.

Aus-stand m [pl. Ausstände] utestående fordran f (pl, utest. fordringar); arbetsinställelse f. aus-ständig utestående; ^ sein strejka.

aus statten utrusta, förse.

Aus stattung f utrustning; (e-r Tochter) utstyrsel; s. a. Aussteuer.

Ans stattungs-... in Zssgn: ^.gegenstände pl. bsd. 4/ utrustnings-persedlar; Thea. rekvisita f; stück n Thea. dekorationsstycke. aus ständen (af)damma. ausstechen []. stechen] sticka ut;

(eine Flasche) slå upp, tömma;

(mit einem Stichel) gravera; fig.

(i n) uttränga, utäta. aus stecken utsätta, utställa, aus stehen [f. stehen] stå ute, utest å, vara utestående; (ertragen) utstå, uthärda.

aussteigen ss. steigen] stiga ut, ur ell. af; gå i land. aus stellen utställa, utsätta; (tadeln) anmärka (an mot ell. på);

(Wachen) utställa; (Wechsel rc.) utställa, utfärda. sWechsels).

Aus steller m utställare (auch e-s Aus stellung f utställning; (Tadel) anmärkning; (eines Wechsels rc.) utställande n, utfärdande n.

Aus tritt »t utträde n; afgång; | aué-tucifcu ([. weisen) utvisa; (Altan) balkong.

(zeigen) (ut)visa.

Ausweisung f utvisning: ^sbe-fehl ro utvisningsorder, aus weißen hvitmena, aus weiten utvidga. auS wendig utvändig(t): utanpå; utantill; ^ lernen lära sig utantill.

austrocknen (ut)torka; torrlägga. anS-trommeln med trumslag förkunna: fig. utbasun(er)a. ans-trompeteu uttrumpefa, ut-basun(er)a.

aus-tun [f. tun] släcka, aus üben utöfva, föröfva.

aus werfen [s. werfen] ut- ell. uppkasta: (Anker) kasta; upphosta; anslå.

auswetzen slipa bort; utplåna;

godtgöra: hämnas, [reda ut. stué-tuirtcluupp veckla, linda upp; auS-wiegen — auswäg en. auS winden [[. winden] vrida ur. auS-wintern hålla ell. föda under vintern; ausgewintert frost-skadad.

aus wirken utverka; uträtta, aus-wischen torka ur ell. ren; sudda ut.

aus-wittern utsätta för luftens inverkan; spåra ell. snoka upp. Aus-wuchS m [pl. Auswüchse] utväxt.

Aus-wurf ro första kast n: upp-hostning /'; exkrement, pl.; af-skräde n. utskott »i, af sk um n. aus würfeln (Würfelspiel) spelaorn. aus-wüten — austoben, aus-zacken tagga ell. udda ut. aus-zahlen utbetala, aus zählen räkna upp.

Aus zahlung f utbetalning, aus-zanken gräla ell. rara ovet-[t-yna.

aus zehren utsuga, utarma; af-Ans-zehrnng f utsugning; af-tyning; tvinsot.

ans zeichnen (sich) utmärka (sig). Aus Zeichnung f utmärkelse, aus-zieheu [s. ziehen] dra(ga) ell. ta(ga) ut; (Kleider) dra(ga) ell. t a (ga) af; (Rechnung) utskrifva; (ans e-r Wohnung) flytta; tåga ut. Aus ziehtisch m utdragsbord n.

AnS-übung s utöfning; verkställighet.

AllS-verkauf ni slutförsäljning f, realisation f.

aus verkaufen slutförsälja, realisera.

ans wachsen [f. wachsen] växa ut el I. upp; bli (sva) puekelryggig; upphöra att växa. aus wägen [). wägen] väga ut.

AnS Wahl s urval n. aus wählen utvälja.

Aus wanderer m, Aus-wanderin/ utvandrare, -vandrerska. aus wandern utvandra.

AuS-wanderung s utvandring, aus wärmen (fullständigt) uppvärma.

aus wärtig utländsk; utrikes, aus wärts utåt; ute; utomhuids. ans-waschen tvätta ur, bort ell.

[lägga.]

ans-wässern urvattna, vatten-] auS-werhseln utväxla, utbyta.

Aus weg m utgång; e-n ^ finden finna någon utväg.

tig på.

Ans weiche«... in Zffgn: ^geleise n sidospår; ^.stelle f mötesspår n; mötesplats ro.

anS-weichen [f. weichen] ge (gifva) efter; vika undan, gå ell. hålla ur vägen (dat. för); parera; undvika; ü växla, [uudflykt.

på.

Aus weichnng f undvikande n: aus weiden utta(ga) innanmätet [riktigt gråta ut. anS-weinen gråta ut; sich ^ få AuS-weiS ro upplysningar pl.; rapport; bevis n.

aus-zieren utsira, utsmycka, aus zischen uthvissla.

Automat m automat. Automobil h automobil m.

Aus zug m [pl. Auszuges (Schub- ' Autor ro auktor, författare.

lade) (utdrags)låda s; (aus c-m Werk) utdrag n; (aus einer Woh. ng) flyttning /’; uttåg n. aus-znglich,auszugsweise i utdrag, aus-znpsen rycka af eil. bort, af-plocka; rispa upp. authentisch autentisk, dig.

Autorität f auktoritet.

Avers rn (e-r Münze) bildsida f. Avis ro avi(s). avisieren avisera.

Axt s yxa. i Azalie H f azalea, trovär- i Azetylen n acetylen ro, n.

azurn himmelsblå, azurblå.

patrask n.

[badda.

[bana sig väg.

ÜB «T »?- b: B-Dur b dur.

Babylon » Babylon. Babylonier(in) babylonier (babyloniska).

Bach tu [pl. Baches bäck; ^stelze f ärla; ^weide f bäckvide n.

Bache f vildsvinsliona. [back.) Bark f back vi; adv. bark

Bark ... in Zs.'stzün: ^birne f mat-päron n; ^blech n bakplåt ro; ^borbsl/n babord; ^.fischrn stekt fisk; pensionsflicka f; ^geld n bagariön f; ^.haus n bagarstuga /; bageri: ^ofen ro bakugn ;. ^Pfanne f stekpanna; pfeife f örfil ro; ^stellt rn tegelsten ; ^.trog rn baktråg n; ^ werk n bakverk.

Backe f, Backen rn kind(ben n) s.

backen [buk; gebackens baka, grädda; torka; steka.

Backen ... in Zssgtt: ^bart ro poli-songer pl.\ ^.grübchen n kind-grop s; ^.streich tri örfil, kindpust; ^lasche / kindpåse ro;0 zahn m oxeltand f.

Bäcker ro bagare: Jbrot n bagar-bröd; ^gesell m bagargesäll; bladen m bagarbod f.

Bäckerei f bageri n.

Bad n bad; badort ro.

Bade-... i» Zffgn: ^anstalt f bad-bassäng ro, -inrättning; ^arzt ro badläkare; ^gast ro badgäst;

^.hose f simbyxorpZ.; .xtut s badkur ro; ^.mantel m badkappa s; ^meiftec m bad mästare; ^ort m badort; badställe ti; ^reise s badresa; ^stube f badrum n; ^wanne f badkar n, ^zeit /' badsäsong m, -tid; ^zelle f badrum n, badhytt m. baden bada; sich ^ bada.

Baden n Baden.

Badener rn badensare.

Bader m fältskär.

Bagage bagage n, resgods n;

[verk «-.'I

Bagger ro, ^Maschine f mudd er-j baggern muddra, bähen lägga varma omslag på; Bahn f bana; väg ro; (Aulboß-^,) ban ro, slagyta; (Eisen«^)bana;sich ^ brechen bana sig väg; ^.brerher m banbrytare; abrücke /‘viadukt ro; ^,hos rn (järnvägs-)station f, bangård; ^hofsiuspektor vt stationsinspektor; ^liuie f banlinje; ^.reiten n dressyr f\ schwelle f järnvägssyll, sliper ro; ^steigro plattform, perrong; ^.strecke f bansträcka; ^Wärter ro banvakt: ^zug ro bantåg n. bahnen bana; sich eilten Weg Bahre f bår.

Bai f (hafs-)vik.

Bajonett n bajonett ro.

Bake f båk ro, boj nt.

[än.

lag n.    [axelrem f.i

2)anbelierrnbantlärn(bandolär),j

Bakterien pl. bakterier, balancieren balansera, bald snart; nästan; ^ ... ^ än ... Baldachin tn baldakin, tronhim-baldig snar, skyndsam, [mel. baldigst med det snaraste, snarast möjligen.

Baldrian H m vänderot f Balearen pl. Baleariska öarna. Balg tn [pl. Bälges skinn w, hud f\ skida f, skal n; tjufpojke; yrhätta /"; s. Blasebalg, balgen slåss, brottas. Balgentreter tn orgeltrampare. Balgerei f slagsmål n.

Balken rn bjälke; oberst f bjälk-tak n; ^.träger ni bärbjälke; werk n bjälkverk.

Balkon m balkong.

Ball* m [pl. mat] boll; (auch biljardboll); (jord-) klo t n; v förmig klotformig; ^holz n säll-trä n; ^kelle f Cricket -. sällträ n, slagträ n; Spieler m tennisspelare.

SöstU² m [pl. Balles bal; ^,anzug m baldräkt f; ^kleid n balklänning f; ^lokal n danslokal rn; ^srhuh vi balsko.

Ballade f ballad.

Ballast m barlast f, ballast, ballen hoprulla; hopgyttra; der Schnee ballt snön är kram ; (die Faust) knyta (näsven).

Ballen rn bal, packe; (Papier) bal (10 ris); (an der Hand) det tjocka köttet n under tummen.

Ballen ..., ballen-... in Zs.-stzgn: binder m packhuskarl, packare; ^.schnür f segelgarn n; ^weise i balar.

Ballett n balett m; ^meister tn balettmästare; ^tänzer(in) dansör m, dansös f.

Ballon m ballong.

Battotage f ballotering, omröstning med kulor eil. slutna sed-lar.

ballottieren ballotera.

Balsam m balsam, balsamieren balsamera. balsamisch balsamisk. baltisch baltisk, östersjö-, balzen para sig, leka, spela. Bambus tn, ^rohr n bambu m (-rör n).

Band^ m [pl. Bändes band n, pärmar pl.; band n, volym. Band ² n 1. [pZ. Bänder s band.

2. [pl. Bandes bojor, fjättrar pl. Band»..., band-... in Zssgn: ^nrtig bandlik; randig; ^aufnäher tn der Nähmaschine bandfästare; eisen n tymdjärn; ^.macher m bandväfvare; ^reich voluminös, diger; ^.schleife /"bandrosett tn ; ^watenpl. band;    band

väfvare ; ^.wurm tn binnikemask.

Bande f rand, infattning; (Billards) vall m; fig. bandn, skara;

bändigen tämja; rida in; tygla. Bändiger tn djurtämjare. Bändigung f tämjande n; inrid-ning; tyglande n.

Bandit tn bandit, bange rädd, ängslig, orolig, be kymrad; mir ist ^ jag är rädd etc.; ^ machen skrämma, bangen vara rädd, ängslig. Bangigkeit f ängslan, farhåga. Bank 1. f[pl. Bänkes bänk rn; säte n; auf die lange schieben dra (-ga) ut på tiden med, uppskjuta; durch die ~ öfver en bank. 2. f [pl. Bankens bank m. 3. In Zfsgn-. ^aktie f bankaktie rn; ^ anweisung f bankanvisning; bruch m = Bankerott; ^diskont m bankdiskonto n; ^.geschäft n bank m, bankafiär w; ^halter m bankör; ^.haus n bankirhus; ^note f sedel m; ^.weseu n bankväsen.

Bänkelsänger m gatsångare.

bankerott bankrutt; ^ werden bli(fva) b., göra konkurs.

2Bauf(e)rott m bankrutt, konkurs; ^ machen auch: göra cession.

Bank(e)rottierer m bankruttör, cessionant.

Bankett n bankett tn.

Bankier m bankir.

Bann tn bannlysning /"; in den ^ tun bannlysa; ^flnch m bann-[utdrifva.

bannen bannlysa: landsförvisa;

Banner 1. n baner. 2. m (Geister) besvärjare.

bar bar; blottad (gen. på); von Geld: kontant; ^ bezahlen betala kontant.

Bar f (Schenktisch) bar tn.

Bar-..., bar-... in Zffgn-. ^bestand tn kassabehållning f; ^fnß barfota: ^füßer m barfotamunk; ^.häuptig barhufvad; Zahlung s kontant betalning.

Bär tn björn; (Rammklotz) hejare, pålklubba f; fig. einen ^en anbinden sätta sig i skuld; ^beißer m bulldogg; fig. bitvarg; ^beißig argsint: ^beißigkeit fargsintliet.

Baracke f barack tn.

Barbar tn barbar.

Barbara f Barbara.

Barbarer f barbari n.

barbarisch barbarisk.

Barbarossa tn Barbarossa.

Barbe f barbfisk tn.

Barbier tn barberare ; ^ b ecken n rakfat; finesser n rakknif tn; ^stube f rakstuga.

barbieren raka; fig. klå.

Barchent m parkum n.

Barde tn bard, skald.

Bären-... in Zfsgn: Jbeifcer m bulldogg; fig. bitvarg; ^sichrer tn ujörnförare; ^.haft som en björn; ^.Häuter m latmask; nütze f björnskinnsmössa; Zwinger tn björngrop f.

lysning f.

Barett n barett tn.

Bark /" (Schiff) bark m.

Barke f skuta.

Bärme f jäst m.

barmherzig barmhärtig.

Barmherzigkeit f barmhärtighet.

Barometer n barometer m.

Baron tn baron, friherre.

Baronesse, Baronin f baronessa, friherrinna.

Baronie f friherreskap n.

Barre f stång, tacka, barr tu; skrank n; sandbank tn.

Barren tn (zum Turnen) barr.

Barrikade f barrikad tn.

Barsch tn abborre.

barsch besk; barsk.

Barschaft f kontanter pl., reda pengar pl.

Barschheit s beskhet; barskliet.

Bart tn [pl. Bärtes skägg n; (t-8 Hahnes) skägg n; (Schlüssels) ax n; um den ^ gehen smickra.

Bart-..., bort*... in Zfsgn: J6erfen n rakfat; Jbiitbe f mustaschhål-lare; ^.kratzer tn barberare; ^los skägglös; pfeife f raktvål tn: ^wichse /"kosmetik.

Barte f bard tn.

Barthel, Bartholomäus m Bartolomeus.

bärtig skäggig.

Basalt tn Min. basalt.

Base f faster ell. möster, tant; kusin; (Chemie) bas m.

Basel n Basel.

Baß tn [pl. Bässes bas; ^geige f basfiol tn: ^saite f bassträng tn; ^schlüssel m basklav; ^stimme f basstämma.

Bassist tn basist.

Bast m bast n.

Bastard tn bastard.

Bastei f Festw. bastion.

basten af bast, bast-.

Bataillon n bataljon tn.

Batist tn batist tn, n.

i Batterie f batteri v.

Jtömmelmböndlymmel; ^magb f bondpiga.

Bau in 1. [pl. Bauten) byggande ii ; utföranden; tillverkning s; byggnad; anläggning s: odling s. 2. [pl. Bauej håla k nia /", bo n.

bnu(c)rifd) bondaktig; landtlig; grof; ^es Benehmen bondaktigt uppförande eil. beteende.

Ban ..., bau«... i» Zffgn _amt n Bauern... in Zs.-stzgn: Länger m byggnadsnämnd; ^anschlag m    b ond sångare; östand m bonde-

kostnadsförslagn (tillenbygg- stånd n; ^stolz m bondhögfärd nad); ^art f byggnadssätt n, : s. Vgl. auch Bauer in Zssgu.

-Stil in; ^sach n byggnadsfack: Bauers-... s. Bauer in Zsign.

^fällig förfallen, fallfärdig, bo- baulich beboelig; byggnads-, fällig; ^fättigkeit /’ fallfärdig Baulichkeit / byggnad m. het, bofällighet; ^führer in iöainu ui [pl. 2)numc] träd u;^flaug byggnadsförmun; .Jjof in bräd in allé; ^garten in fruktträdgård; ^holz,r byggnadsvirke:    gård; trädskola s; ebneter m

^fuuft /"byggnadskonst; bleute    trädkrypare: ^kahn m kanot;

pl. timmermän ; olustig bygg-    ^laufet r»./trädkrypare; n

nadslysten; ^.Materialien pl. \    bomolja ^pfabl m stör, stötfa

byggnadsmaterial n: ^.Meister !    f; ^rinde f bark m; äschere f

in byggmästare; ^schlosset: m    trädgårdssax; ^.frijlngmlösverk

byggnadssmed; ^schule /°bygg-    n; Schröter m ekoxe; ^.schule f

nads skola; ^stelle s byggnads-    trädskola; ostars ytterst stark;

tomt; ^Unternehmer m bygg-    stumpf m(träd-)stubbe;^toarfjd

nads entreprenör; elverk n bygg-    n ymp vax ; ^.wolle f bomull:

nadsverk; ^.wesen n byggnads-    Wollenstaude f bomullsbuske m;

väsen.

Bauch m [pl. Bauches buk, mage; (eines Schiffes) slag n; ^.diener m frossare; .Jeö n bukhinna s; -sellentzundung f maginflamma-tion; ^.grimmen n magknip, ondt i magen; ^gurt m buk-gjord f; ^.redner m buktalare; ^weh n ondt i magen, bauchig bukig.

Bauchung f utbukthing. bauen (upp)bygga; t,illverka;odla;

auf j-n ^ bygga ell. lita på ngn. Bauer ^ m (n) (fågel)bur m. Bauer 2 m (Sanbmanii) bonde; (Schach) bonde; (Karten) knekt; „ von Schiffen skeppsbyggare; ^bengel m bondlurk, ^.bursche m bondpojke, .Jtirite /"bondjänta; ^(s)fran /*, Bäuerin s bondkvinna, -hustru, -gumma; ^gut n bondgård m; ^(n)haus rr bondstuga f; Unecht vi bonddräng;

^wollen Ware f bomullstyg n; ^zucht f trädodling, baumeln dingla, slänga, bäumen: sich ^ stegra sig. bäurisch = bäuerisch.

Baus ... rc. s. Paus-... rc.

Bausch m dyna f; puff; pös n: in und Bocken på höft: i klump, bauschetr pösa, svälla, bauschig pösig, svällande.

Bauten pl. byggnader: vgl. Bau.

Bayer m bajrare (bäjrare). Bayern n Bajern (Bäjern). bayrisch bajersk (bäjersk). Bazillus m [pZ. Bazillen) bacill, be absichtigen ämna; afse; be-ad sichtigt tillämnad. be achten beakta, iaktta(ga), ta (-ga) hänsyn till. be achtenswert beaktansvärd.

Be achtung f uppmärksamhet * hänsyn.

[Hg-

[klosett nr.j

Be-amte(r) m [pl. ohu« art. Beamte, mit art. Beamten] ämbetsman, tjänsteman, be ängstigen oroa.

Be ängstigung s ängslan, oro. be anspruchen göra anspråk på. be anstanden protestera mot, bestrida.

be antragen föreslå, be-antiuorten besvara, [svar n.| Be antwortung f besvarande n,j be arbeiten bearbeta.

Be arbeitung f bearbetning, beaufsichtigen öf ver vaka. be auftragen uppdra(ga) åt (ngn), ge ell. gifva (ngn) i uppdrag. Be-auftragte(r) s. [pl. s. Beamter] ombud n.

be-äugeln glo ell. gapa på. be-bouen (upp)odla; bebygga, beben bäfva.

be brüten ligga på; rufva på. Becher m bägare, pokal.

$ ertenn bäcken (auch Anat.); bassäng m; J cymbal m. be dachen förse med tak, takläg-ga.    [syn f (auf till).)

Be-dacht m öfverläggning f; hän-J be dacht, be dächtig, be dachtsam betänksam, försiktig; bedacht auf betänkt på; mån om. Be-dächtigkeit, Be dachtsamkeit f betänksamhet, försiktighet.

Be dachung f takläggning, be danken: sich w (für) tacka (för); sich .u für fig. betacka sig för, undanbedja sig.

Be-darf m behof n. be dauerlich beklaglig, ledsam, bedauern beklaga, vara ledsen. Be-dauern n beklagande, ledsnad be dauernswert beklagansvärd, be decken betäcka.

Be-deckung f betäckning, be denken [s. denken] betänka; öf verväga; komma ihåg; sich ^ betänka sig.

DeuUdb-schwedisch.

©e-benfen« betänkande; betänklighet f, tvekan f. be denklich betänklig; tveksam. Bedenklichkeit s betänklighet;

tveksamhet.

Be denkzeit s betänketid, be deuten betyda; beteckna; bebåda ; låta (ngn) förstå; es Hat nichts zu ^ det betyder ingenting.

be deutend betydande, betyd-bc-beutjom betydelsefull.

Be deutung f betydelse, be deutungslos betydelselös, be deutungsvoll betydelsefull, be dienen betjäna, passa upp på; sich ~ betjäna sig (gen. af); (bei Tisch) ta(ga) för sig, servera sig. Bedienstete pl. betjänte. ©e-biente(r) m [pl. s. Beamter) betjänt.    [pande.

be-dientenhaft betjäntaktig, kry-Be dieuung s betjäning, uppassning.

be dingen [f. hingen] betinga, be dingt betingad; villkorlig.

Be dingung f villkor n. be dingungsweise villkorligt, be drängen försätta i trångmål, ansätta; bedrängt betryckt, nödställd.

Be drängnis n trångmål, nöd s. be drohen hota. be drohlich hotande.

Be drohung s hotelse, be drücken förtrycka, ansätta.

Be drücker w förtryckare.

Be drückung f förtryck n. be-buufen synas.

Be-dünkeu n förmenande, bedürfen [f. dürfen] behöfva; tarfva.

Ve-dürfnis n behof; ^.anstalt f\ be dürftig behöfvande; i behof (gen. af).

Be dürftigkeit f fattigdom m. Beefsteak n biffstek f. be ehren hedra.

[fästning.

dig.

be finden [befand, befunden) (be-) finna; sich ^ befinna sig (vistas, må); finnas, ligga.

Be-finden n befinnande, (hälso-) tillstånd, hälsa f. be-findlich befintlig, be-fl ecken fläcka ell. smutsa ned;

Schuhzeug klacklappa skodon. Be-flerkung f nedfläckning, nedsmutsning; befläckelse. be-fleifiigen: sich ^ beflita ell.

vinnlägga sig (gen. om), be-flissen mån, angelägen (om); ein Rechtsbeflissener juris studiosus.

Be-flisfenheit f ifver m, nit w. be flügeln bevinga: påskynda, be folgen följa; (åt)lyda, full-lydnad m.\ Be folgung f iakttagande n, åt-j Be-förderer m främjare. beförderlich — förderlich, be-fördern befordra; främja. Be-förderung f befordran (pl.

befordringar); främjande n. be frachten befrakta, be fragen (råd-, till-) fråga; (för-) höra; sich ^ bei förfråga sig ell. höra sig för hos. be freien befria.

Be-freier(in) befriare, (befriers-j Be freiung f befrielse; ^skrieg m befrielsekrig n. be fremden förvåna.

Be fremden n förvåning/, be fremdlich förvånande, besynnerlig.

be freunden göra till vän; sich ^ inleda närmare bekantskap med hvarandra, be freundet närmare bekant, be friedigen tillfredsställa; -nde.

Befriedigung f tillfredsställelse, be fruchten befrukta, te n. Be fruchtung f befruktning.

SBe-fugniB/'bef ogenhet, rättighet, be fugt befogad, berättigad.

be-eld(ig)en beediga, [gång m. Be eidigung /‘beedigande n; ed-be-eifern: sich bemöda sig. be eilen påskynda; sich ^ skynda be-etnflussen inverka på. [sig. be-einträrhtlgen göra intrång på, skada. [skada, förfång n.j Be einträchtigung f intrång ti,j be-end(ig)en (af)sluta.

Be endigung s afslutning, fullbordande u, slut n. be engen göra trång; klämma; be erben ärfva. [inskränka, be-erdigen begrafva, jordfästa. Be erdigung f begrafning, jord-Beere f bär.

Bert n (trädgårds)säng f.

Beete ^ f beta.

be fähigen göra duglig ell. lämplig, sätta i stånd.

Be fähigung f duglighet, be fahrbar farbar; segelbar, be-fahren [s. fahren) befara, trafikera, fara ell. segla på. be fallen [s. fallen) angripa; öfver-falla, -raska, be fangen förlägen.

Be fangenheit f förlägenhet, be fassen känna på; sich mit befatta sig med. be fehden bekriga.

Be fehl m befallning f; befäl n, kommando n; tjänst f. be fehlen [befahl, befohlen) befalla; kommendera; anbefalla; behaga; wie Sie ^ som ni behagar, efter behag.

be-fehlerisch = befehlshaberisch, befehligen kommendera; beordra.

Be fehlshaber m befälhafvare. be-fehlshabertsch befallande, myntfäs ta; stärka, be-festigen fästa, fastgöra; be-Be-festigung f fästande n, fast-göring; befästande n; fäs be feuchten fukta, väta.

Beffchen n prästkrage m.

(ka).}

l".

motivera.

be-fül|leii känna eil. ta(ga) på. Be-fund m förhållande n; je nach dem ^.e alltefter omständigheterna.

be fürchten befara, frukta (för). Be fürchtung f farhåga, fruktan, be furmotten förorda. [ra åt. bc-gnbeitbegåfva, utrusta; doiie-be-gabt begås vad.

Be gabung f begåfning, anlag n. be gatten: sich ^ para sig.

Be gattung f parning., be geben [ s. geben]: sich bege (-gifva) sig: tilldra(ga) sig, hända; afstå ifrån (gren.); (einen Wechsel) sälja.

Be-gebenheit f tilldragelse, be gegnen möta; bemöta; hända. Be-gegnis n tilldragelse händelse f.

Be gegnung f (be)mötande n. be gehen [f. gehen) färdas på ell.

öfver; besöka; göra; begå; fira. Begehr f åstundan, önskan; efterfrågan.

be gehren åstunda; begära, fordra; begehrt efterfrågad. , be gehrlich begärlig; lysten. Be-gehrlichkeit/'begärlighet; lystnad m.

Be-geHung /begåenden; firande be-Qcifecn dregla ned; nedsvärtä. be geistern hänföra, -rycka; besjäla; lifva.

Begeisterung f hänförelse, -ryckning; ingifvelse.

Be-gier(de) f begär n, lusta, åtrå. be gierig lysten; girig; otålig, ifrig; nyfiken, [gj uta, vattna.{ be gießen [begoß; begossen] be-j Beginn m börj an /*, begynnelse f. beginnen [begann, begonnen] börja, begynna.

be glaubigen bevittna, vidimera, intyga, styrka.

Be glaubigung f bevittnande n, vidimering; bekräftelse; (a. Jå» schreiben n) kreditiv n.

be gleichen: eine Rechnung göra upp en räkning.

Be gleichung f uppgörélse. begleiten följa med, ledsaga;

ackompanjera.

Begleiter w följeslagare: ack om-panjatör.

Be gleitung/ledsagande n, följe n; J ackompanjemang n. be glücken lyckliggöra. be glückwünschen lyckönska, be gnadigen benåda. Be-gnadigung f benådning, be-gnügen: sich^. (lassen) nöja sig. begraben [s. graben] begras va, jord (fäst) a.

Be gräbnis n begrafning f, jordfästning f; eter f graföl n, begrafning; ^platz m kyrkogård, be greifen [s. greifen] inbegripa, innefatta; begripa; in ... begrif» fen inbegripen i ... be-greiflich begriplig, be grenzen begränsa; inskränka. Be grenzung f begränsning.

Be griff m begrepp n, föreställning f; tm „ sein vara ell. stå i begrepp.

be-grisilich begrepps-, abstrakt, be gründen grund(lägg)a; styrka, [n; bekräftelse.] Be gründung f grund(lägg)andej be grüßen hälsa (på).

Be grüßung f hälsning, be gucken titta på. be günstigen gynna. Begünstigung f gynnande n;

ynnest; förmån m. be gutachten utlåta sig om.

Be gutachtung f utlåtande n. be gütert förmögen, rik. be-haart hårig; luden.

Be haarung f hårighet. be häbig fet och frodig; maklig; välmående; bekväm, be hacken luckra upp. be haftet behäftad, be hagen behaga.

[och för.

[biktattest.

Be hagen n behag, be-haglich välmående; behaglig, bekväm, treflig.

Be haglichkeit f välbefinnande n, bekvämlighet, trefnad m. be halten [f. ()alten] beh&Ila. Be-Hälter m, Be hältnis n behållare m, reservoar (-oir) wi, cistern m; kärl n; låda f. be handeln behandla; afhandla. Be handlung f behandling, be hängen behänga, (be)kläda. be-harren stå fast (auf, bei vid); framhärda.    [ trägen.1

be harrlich ståndaktig, ihärdig;) Be harrlichkeit, Be - harrung f ståndaktighet, ihärdighet; trä-genhet.

be hauen [p.p. -] grofhugga. be haupten påstå; uppehålla, försvara; sich - bibehålla sig, håll a i sig; hålla sig uppe, stå sig. Be-hauptung /‘påstående n, uppgift; uppehållande n, försvar n. be-^oufen hysa, härbärgera (-bergera).

Be hausung /" hysande n, härbärgerande n; bostad m. [flykt f.\ Be-helf m utväg, tillflykt £; und-j be helfen [f. helfen]: sich - reda sig, ta(ga) sig fram. be helligen besvära. [bråk n.l Be helligung f besvär n, omak n,j be-helmt med hjälm försedd, behende flink, vig; snabb; behändig.    [behändighet.l

Be-hendigkeit /" vighet; snabbhet;) be herbergen härbärgera (-bergera), hysa.

be-herrschen behärska (sich sig). Be herrscher m (be)härskare. Beherrschung f behärskande n. be herzigen behjärta. Be-herzigung f behjärtande n. be herzt behj ärtad, modig, [n.l Be herztheit f behjärtenhet, mod) be hexen förhäxa, förtrolla, be hilflich behjälplig.

be hindern (för)hindra. be horchen lyssna eil. lura på.

Be hörde f myndigheter pl^ vederbörande pl.

Be-huf m ändamål n; behufs i be hüten bevara; Gott behüte! det förbjude Gud! Gud bevare mig (oss)!

be hutsam varsam, försiktig.

Be hutsamkeit f varsamhet, försiktighet.

bei hos; för; vid; i; på; om; med; in vid; omkring; pågrund af; oaktadt.

bei behalten [s. halten] bibehålla. Bei blatt n bihang, bilaga f. bei bringen [s. bringen] bibringa; förete; (einen Stoß tc.) tilldela; i-m et. - bibringa, ingifva ngn ngt; ge (ngn) in (Arznei). Beicht'... in Zffgn : -geld n biktpengar pl.; -finb n biktbarn, skris tebarn; -stuhl m biktstoi; -Pater m,biktfader; -zettel m Beichte f bikt. beichten bikta, beide båda, bägge(dera); -8 bäg-ge(dera), båda delarna, beiderlei af båda slagen, bägge (-dera).

beiderseitig ömsesidig, beiderseits ömsesidigt, på ömw sidor.    [(ckat.).l

bei-drucken trycka vid sidan af) bei einander tillsammans. Bei-essen n birätt m.

Bei sall m bifall n. bei-fallen [f. fallen]: es fällt mir bei jag kommer att tänka på; sein Natne will mir nicht - jag kan inte påminna mig ... bei-fällig bifallande, gynnsam, bifalls-.

bei-folgend bifogad; härmed, bei-fiigen bifoga.

Bei fuß w $ gråbo.

Bei gabe s öfvermål n, råge m, pålägg n, påbröd n.

[ga.

[(are).

ra.

bei geben [f. geben]: j-m einen Ge-Hilfen ^ ge (gifva) ngn ett biträde.

Bei geschmack m bismak, bei gesellen ge (gifva) tili sällskap ; sich „ (dat.) sluta sig (till), bei her bredvid; i förbigående, ßei-b ilfe/"bistånd n, medverkan;

hjälp.    [seglet.]

bei holen \L: das Segel - hala an] bei-fomutrn [f. kommen ] komma åt; närma sig; komma upp emot.

Beil n bila /", yxa f.

Bei-lage f bilaga, bihang n. Bei-lager n biläger, bti-löuftg tillfällig; i förbigående. Bei-last f: ^ bet Matrosen besättningens egna medförda tillhörigheter pl.

bei legen bifoga, bilägga (auch e-n Streit); ge (gifva); tillskrifva. Bei legung / bifogande w, biläggande n.

bei leibe: ich tue es ^ nicht jag gör det på inga villkor; s. a. Leib. Bei-leid n deltagande.

Beileids-... in Zssgn ■. ^besuch m kundolensvisit; ^bezeigung f sorgebetygelse; ^schreiben n kondolensskrifvelse s. bei-Uegen [f. liegen] vara bifogad;

4/ ligga bi; ~b bifogad, beim ----- bei dem. beimcssen [s. messen] tillskrifva, -vita; Glauben sätta tro till. bei mischen blanda med, tillsätta. Bei mischung f blandning, tillsats m.

Bein n ben; sich auf die ^e machen stiga upp; ge (gifva) sig i väg; ^.bruch m benbrott n; ^fältle /", ^sraß m benröta f; ^.hausn benhus; ^fleib(er) benkläder pl.; ^schwarz n bensvärta f. bei nahe nästan, så när, nära nog. Bei name m tillnamn n; öknamn

beinern af ben, ben-, bei orbncn adjungera; koordinera, samordna.

Beipferb n löshäst m. bei pflichten instämma (i-m med ngn), dela, biträda, gilla, be irren förvilla, göra förlägen ; er läßt sich nicht ~ han låter sig ej förbluffa.

bei sammen tillsammans, [sats. Bei satz m tillsats, tillägg n; bi-Bei schlaf m samlag n. [tress). Beischläfer(in) sängkamrat (mä-beischließen [s. schließen] innesluta, bifoga; beigeschlossen bifogad, närsluten. [/"; bilaga f.) Bei schluß m bifogad skris velse] bei schreiben [s. schreiben] tillskrifva, tillägga.

Bei sein n närvaro f. beiseit(e),beiseits afsides; å sido;

undan; ^ legen lägga undan, bei setzen sätta på; (Leichen) bi-sätta; (Segel) sätta till.

Bei sitzer m bisittare.

Bei spiel n (gum till) exempel;

föredöme, mönster, bei spiellos exempellös, bei springen [s. springen] bisprin-beitzen [biß; gebissen] bita(s); ins Gras „ bita i gräset, beifjenb bitande (auch /ig.).

Beißer m hund som biter; F tand f.

Bei stanb m bistånd n; hjälp f bei stehen [s. stehen] bistå.

Bei steuer f bidrag w, andel m. bei steuern bidra(ga), repartise-bei stimmen ----- beipflichten. Bei-stimmung f instämmande n, samtycke n.

Bei-strich — Komma.

Bei-trag [pl. Beiträge] bidrag n. bei-tragen [). tragen] bidra(ga). dei-treiben [s. treiben] indrifva. Beitreibung s indrifnirlg; ^sver-* fahren n siämuinn f

[na.

[betvinga.

verhupa.

bei treten [f. treten] ansluta sig (dat. till), förena sig (dat. med); biträda ; gå in (dat. i); öfvergå (dat. till). [n; samtycke n. Bei tritt m anslutning/'; inträde Beiwagen m extravagn.

Bei-werf >1 bihang. bei-wohnen bevista, öfver vara: sammanbo, ha(fva) köttsligt umgänge (dat. med). [m. ®ei-lvoitn adjektiv; epitet; titel bei-zählen räkna till (dat.).

Beize f frätmedel n; beta; (salt-) lake m; falkjakt. bei zeiten i (god) tid. beizen fräta; beta; betsa (trä); (mit Falkeu)jaga; (Wunde) brän-be-jahen (be)jaka. be jahend jakande. bejahrt ålderstigen.

Be jahung f (be)jakande n. be-jammern beklaga, begråta, be-jammrrns-wert, -würdig beklagansvärd, be-kämpsen strida mot; bekämpa, be-kannt känd; bekant. Be-kannte(r) s. bekant, vän. be kanntlich som bekant, bekanntmachen göra känd; tillkännage (-gifva); sich V mit göra sig bekant med, lära känna; j-n ~ mit göra ngn bekant med."

Be kanntmachung f tillkännagif-vande n; kungörelse.

Be kanntschaft f bekantskap m. be kehren omvända, [missionär. Be-kehrer m proselytmakare, Be-kehrte(r) s. omvänd.

Be kehrung f omvändelse, be kennen [s. kennen] bekänna; erkänna; (Kartenspiel) Farbe ^ bekänna färg; sich^zu bekänna sig till; erkänna.

Be-srnner m bekännare Be-lenntnis n bekännelse f. b»-klagen beklaga : sich „ beklagn sig, klaga.

be-tlagenSwkrt beklagansvärd. Be-klagte(r) s. anklagad, sva rande.

be klatschen applådera, förtala, be kleben klistra på. be klecksen sudda eil. plumpa ned. be kleiden bekläda (auch ett ämbete ); bekleidet mit klädd i, iklädd.

Be-kleidung f beklädning; kläder pl., klädsel; insättning (i ämbete). [klämd, betryckt.! be klemmen trycka (på), görabe-j Be klemmung f tryck(ning) n öfver bröstet; beklämning, hjärtängslan.    [lig. j

be klommen beklämd, hj ärtängs-( be kommen [s. kommen] få, bekomma; etwas bekommt mir gut (schlecht) jag mår väl (illa) af ngt; wobl bekomme es Ihnen! väl bekomme I be komm!ich — zuträglich, be-köstigen hålla (ngn) med mat. Be köstigung f kosthållning) n. be kräftigen bekräfta.

Be kräftigung f bekräftelse, be kränzen bekransa, [tecknet. be-kreuz(ig)en: sich ^ göra kors-be-kriegen bekriga, be kritteln småaktigt kritisera, be kümmern bekymra; sich ^ um bry sig om; lägga sig i; sköta. Be kümmernis f bekymmer n. be-kümmert bekymrad, orolig, be kunden nnge(-gifVa). be lächeln le åt. be lachen skratta åt. be-laden [s. laben] (be)lasta; öf-[Beleg.

Belag m kallskuret », sonst — Be lagerer m belägrare. be-lagern belägra.

Be-lagerung f belägring.

Be lang m vikt /", betydelse f. be-langen stämma, lagsöka. Be-langung f stämning, lagsökning.

till).

het.

anmärkning.

be-moost mossbelupen, be mühen besvära; sich - bemöda [dande w.

be lasten (be)lasta; fig. auch öfver-lasta; påföra, debitera.

be lästigen besvära, genera, ligga öfver ; ansätta.

Be-lästigung f efterhängsenhet, käx n, bråk «.

Be lastung /"belastning; debitering; Jtyeuge w kärandes vittne be lauben löfva, kläda med lös. be laubt löfvig, löfklädd, lum-f Be-lauf m belopp n. [mig.j be laufen: sich belöpa sig (mtf [spionera på.| be lauschen (hemligt) lyssna på.j be leben (upp)lifva, väcka till lif. be lebt lefvande; liflig; trafikerad; folkrik.

Be-lebtheit/'lifllighet) n, lifaktig-[lifning.)

Be lebung f lifgifvande n, upp-j Be-lcg m bevis n; exempel n, prof n; handling f. be-legen belägga; bevisa, styrka: einen Plav ~ ta(ga) upp, reservera, tinga(på) ...; Tiere ^ be-täcka...; (einTan) belägga; Universität : eine Borlesung ^ anmäla sig till en föreläsning, be legt: ^.es Brot påbredd smörgås; (Zunge) belagd, be-lehnen beläna.

Be-lehnung f beläning. be lehren upplysa; s. n. besser. Be-lehrung f undervisning, upplysning ; råd n. be-leibt fetlagd, tjock.

Be leibtheit s fetma, godt hull n. be leidigen förolämpa, stöta.

Be leidiger m förolämpande.

Be leidigung f förolämpning, be-lesen beläst.

Be-lesenheit f beläsenhet, be leuchten lysa upp; belysa. Be-leuchtung /‘belysning; lyse n, ljus n.

bessern gläfsa; skrika; träta. Belgien n Belgien.

Belgier(in) belgier (-gisku>. belgisch belgisk.

be lieben behaga; ^ Cie var (så) god och; wie beliebt? hva(d) (be) falls?

Be liebennbehag, godtfinnande;

nach ^ efter behag, beliebig godtycklig; jeber b^e hvem som helst, be liebt omtyckt, afb&Uen. betten skälla.

Belletristik f skönlitteratur, belletristisch skönlitterär, be loben berömma, be lohnen belöna.

Be lohnung f belöning.

Belt m: große(r) und flcntc(r) ,, Stora och Lilla Bält. be lügen ljuga för; bedra(ga). be lustigen roa, förlusta. Belustigung/' förlustelse, nöjen, be mächtigen: sich ^ bemäktiga sig, ta(ga); få makt med. be-mäkeln småaktigt kritisera, be-malen måla. be mannen bemanna, be-mänteltt bemantla,öfverskyla. be-masten st förmast a. be-meistern behärska (sich sig); vgl. bemächtigen.

be merkbar, be-merklich märkbar, synlig; bemärkt, be merken (be)märka; anmärka;

göra (ngn) uppmärksam på. bemerkenswert anmärkningsvärd, märklig.

Be-merkung f anteckning; not;

[om.

be-mitleiden beklaga, tycka synd be-mittelt välbärgad, be-mogeln lura; Äattenfpici: fuska, be-moosen betäcka med mossa.

sig: komma.

Be mühung f besvär n, bemö-bc-uodjbflct närliggande,-boende. I be-nackrichtraen underrätta.

[hus va.

[villig.l

Be reitung /'beredning; tillag-] be-reitwillig beredvillig, [ning.}

Be nachrichtigung /‘underrättelse, be nachteiligen förorätta, skada, kränka.

Be nachteiligung f förorättande «, skada, förfångn, kränkning, be-nagen gnaga på. be nebeln hölja i dimma, omtöckna; sich ^ skaffa sig en flors-be-uebelt F pirum. benedeien välsigna.*

Benefiz n recett m. be-nehmen [s. pehmenf beta(ga), ta(ga) bort; sich ^ bete sig. Be-nelnnen n beteende, uppförande, sätt. be neiden afundas. be ueidenswert afundsvärd, be nennen [f. nennen] benämna, kalla.

Be nennung f benämning, be netze» fukta, öfverspola. Bengel rn knölpåk; lurk. bengelhaft ohyfsad, rå. de-niesen nysa på. [melkantig.] be nommen yr i hufvudet, vim-| Benjamin m Benjamin, be nötigt i behof (gren. af), be nutzen begagna (sig af). Be.nntznng /" begagnande* n. be obachten iaktta(ga), aktgifva på, beakta.

Be obachter tn iakttagare.

Be obachtung f iakttagande n, iakttagelse, be ordern beordra, be packen packa, be pflanzen plantera, be pinkeln, be pissen pinka på. be quem bekväm, be quemen; sich „ bekväma sig, rätta sig; ge (gifva) med sig. Be-quemlichkeit f bekvämlighet; kl os ett tn.

be rappen (eine Wand) rappa, be-rnsen belägga med grästorf. be raten [f. taten] råda; rådslå eil. öfverlägga om (od. über); sich be ratschlagen rådgöra.

Be ratung f rådplägning, öfver-

läggning.

be-raubeitröfva,plundra;beröfva. Be raubung f rån n, plundring;} be-räuchern röka. [beröfvanden.j be rauschen berusa (sich sig). Berberei f Berberiet n.

Berberitze ^ f berberis m. be rechenbar beräknelig. be rechnen beräkna; sich „ mit * j-m göra upp räkning med ngn; die Ware berechnet sich mit 1 M. das Nieter varan beräknas efter 1 M. per meter.

Be rechnung f beräkning, be reden öfvertala; inbilla; (übet etwas reden) afhandla; sich w mit rådgöra med.

Be redsamkeit f vältalighet, be redt vältalig, [befogenhet f. Be reich mxx.n områden; liålln; be reichern rikta.

Be reicherung f riktande n. be-reifen öfverdra(ga) med rimfrost; (Fässer) banda, be-reisen genomresa; bereist berest.

bc-rcitberedd, färdig; benägen,] bereiten 1. bereda; tillreda; tillaga. 2. [|.reiten] genomrida; inrida. [tillagar. 2. beridare. Be reiter m 1. en som bereder, be reits redan.

Be reitschaft f beredskap n.

Be reitwilligkeit f beredvillighet, be-rennen [s. tennen] innesluta; blockera; storma, be reuen ångra.

Berg m berg n.

Berg-..., berg-... in Zssgn: ^.ab utför berget, nedåt; ^abhang tn berg(s)sluttning f\ ^akademie f högre bergsskola; ^ointn bergskollegium; ^.an, utuf uppförberget; ,Jmu m bergsbruk n, gruf-drift f\ Jbctootnm m bergsbo ;

ugn).

bero.

[ning.

[sig full.)

-sex ro alpinist ro; ^gegend f bergstrakt ro, -bygd; »geist ro bergsrå n; »flut n mineral pl.; »hauptmann ro bergmästare; ». hoch skyhög; »tesiel ro kittelform i g dal; ^.fette /"bergskedja; »knappe m grufarbetare; »taub n bergland; »Ieutepf. bergsmän, grufarbetare; »mann ro bergsman, grufarbetare; »männisch bergsmans-; »meister m gt;uf-inspektor; »51 n bergolja/", petroleum n; »predigt f bergspredikan : »recht n bergsordning f; »rücken ro bergsrygg; »rutsch ro bergras n; »salz n bergsalt; »* schule f bergsskola; ».spitze f berg(s)spets ro; »ftraße f berg-väg ro; ».strom ro bergström; »• stürz ro bergras n; »unter — bergab ; »werk n bergverk, grufva s. Bergegeld n bärgarlön f. bergen [barg; geborgen) bärga; (verbergen) dölja, gömma, bergig bergig.

Be richt ro berättelse /"; redogörelse /", rapport; betänkande n; referat n; underrättelse /"; »crftnttcrromeddelare; referent; »erstattung f — Bericht, be richten meddela, underrätta; berätta; afge eil. -gifva rapport ell. berättelse (öfver ngt, till [göra.

be richtigen rätta; klarera, upp-Be richtigung s rättande n; rättelse; uppgörelse, be-rierhen [s. riechen) lukta på. be rieseln vattna, be ritten beriden.

Berlin n Berlin.

be rücken locka i eii fälla; lura, öfverlista; tjusa, be rücksichtigen ta(ga) hänsyn till, fästa afseende vid. [hänsyn. Be rücksichtigung /"betraktande n, Be ruf m kallelse /", böjelse f; yrke n, kall n; »sgenossenschaft/" kooperativ förening; »sieben n yrkesverksamhet f. be rufen [f. rusen] kalla; sammankalla, utlysa; utse; sich » auf åberopa (sig på); vädja till. Be-rufung /"kallelse, utnämning, sammankallande n, utlysning; vädjan /", vädjande n, vad n. be ruhen bero, grunda sig (auf på); (aufsich) » lassen låta (saken) [sig med.) beruhigen lugna; sich » bei nöja] Be ruhigung f lugnande n, tröst, be rühmt berömd, ryktbar.

Be rühmtheit f ryktbarhet, berömdhet, celebritet, be rühren beröra.

Be rührung f beröring, be rußen sota ned. be-fäen beså; beströ, öfversålla. be sagen säga; nämna; betyda, be sagt nämnd(e), sagd(e), be-mält(e).

be saiten sätta strängar på. be sänftigen blidka, stilla, mildra. Be sänftigung/'blidkande «, stillande n, mildring.

Be satz ro garnering f.

Be satzung /"garnison ro; besätt-besaufen [s. saufen): sich » supa) be schädigen skada.

Be schädigung f skada(nde n). be schaffen 1. (an)skaffa. 2. a. beskaffad.

Berliner(in) berlinare (/" -neka). Be schaffenheit /"beskaffenhet, berlinisch berlinsk.    be schäftigen sysselsätta.

Bernhardiner (Hund) ro bernhar- Be fchäftiguug f sysselsättning.

din(er)hund.    { de schälen betäcka.

2t entstein ro bärnsten, [spricka.) j Be schäler ro (Hengft) .beskällare bersten [barst; geborsten) brista,j j de schämen göra förlägen; för be rüchtigt (illa) beryktad, ökänd, i dunkla.

[lägga.)

[på.

skrifva.

Be schämung f skam, förödmjukelse.

be-schatten (be)skugga.

Be-fchoucn (be)skåda, betrakta, beschaulich begrundande.

Be schauung s beskådande n.

Be scheid m besked n; utslag n; ^ geben über ge (gifva), lämna besked om; j- m ^ tun svara på ngns skål; ^ wisseil in ha(fva) reda på, känna till. bescheiden 1. [f. scheid ens tilldela, beskära; ge ell. gifva (ngn) besked (om über); stämma möte med; kalla; sid) nöja sig (med). 2. a. blygsam.

Bescheidenheit f blygsamhet, be-scheinen [f. scheinen) skina på ell. öfver, belysa, [erkänna.) be-scheinigen(skriftligen) intyga,) Be-scheiniguug f (skriftligt) intyg n (-ande w), erkännande n; kvitto «.

be-schenkeu: i-n skänka ngn ngt; reichlich beschenkt öfverho-pad med skänker, be scheren beskära, skänka. Be-scherung fgåfva; F {ig. da haben Wir die där ligger hela härligheten.

be-schicken skicka ombud till; die Märkte ^ sända varor till marknaderna.

Be schickung f deputation; (Legierung) beskickning, be-schienen beslå (hjul); sken-) beschießen [s. schienen) beskjuta. Be schießung f beskjutning. be-schiffen befara.

Be-schifsung f befarande h. be-schimmeln mögla. be schimpfen skymfa. Be-schimpsung f skyms m ( ande n), förolämpning, be-schirmeu skydda.

Be schirmung /"skydd n (-anden), be-schlasen [s. schlafen) sofva på; ligga hos.

Be schlag [pl. Beschläge) m beslag « ; (Huf^) skoning /; (öfverdrag n af) imma/", dämmn ell. mögel n; Them. efflorescering f \ (gerichtlicher ^.) kvarstad, beslag n; in nehmen lägga beslag på, beslagta(ga).

be schlagen [s. schlagen) 1. beslå; bli(fva) anlupen, imma sig, slå sig; (Pferde) sko. 2. a. gul väl hemmastadd (i), slängd (i). Be-schlagnahme f beslagtagande n, kvarstad m, utmätning, be schleichen [s. schleichen) smyga sig på.

be schleunigen påskynda. Be-schleunigung /"påskyndande n. be schließen [f. schließen) afsluta;

(sich vornehmen) besluta.

Be schluß [pl. Beschlüsse) afslut-ning f; beslut n. be schmieren bestryka, smörja ell. sudda ned.

be schmutzen nedsmutsa, be schneiden [s. schneiden) beskära;

klippa; (ein Kind) omskära. Beschneide-... in Zffgn: ^.Maschine f skärmaskin m.

Be-schneidung f beskär(n)ing; omskärelse.

be-schnuffeln. beschnuppern nosa be-schönigen Öfverskyla.

Be schönigung f öfverskylning. be schottern grusa, [sa (ans till), beschränken inskränka, begrän-be-schräuft inskränkt (auA sig.). Be-schränkung f inskränkning, begränsning.

beschreiben [s. schreiben) skris va på, fullskrifva, beskrifva; in-[skrifning.

Be schreibung f beskrifning; in-be-schreien [s. schreien) bringa 1 vanrykte; förhäxa, be-schreiteu [s. schreiteit) beträd» be schuhen förse med skor. be schuldigen beskylla {gen. lör), Be schuldigung f b^skx Ilning.

n besvärlighet.

omsorg.

be-schummeln F lura. kugga. be-schützcn (be)skydda.

Be schützer m beskyddare. Be-schutzung f (be)skydd n. be schwatzen öfvertala, förleda. Be schwerde s besvär n, olägenhet; klagomål n.

Be-schwerde.... in Zfsgn: ^.6ud) 'n anmärkningsbok f; ^.sührer m klagande wt, f; ^weg m: den weg gegen j-n einschlagen anföra klagomål mot ngn. be schweren belasta, betunga, besvära; sich^. besvära sig, klaga, be schwerlich besvärlig. Be-schwerlichkeit f, Beschwernis /", [stilla.

be-srhwichtigen nedtysta; lugna; be schwindeln lura, kugga. beschwingen = beflügeln, beschwören besvära, svära på; (Geister) besvärja.

Be schwörer m besvärjare.

Be-schwörung /"besvärjning, be-1 be seelen besjäla. [svärjelse.J be-sehen [s. sehen] bese, betrakta, be seitigen undanröja, aflägsna. Be seitigung s undanröjning, af-lägsnande n.

be-scligen salig-, lyckliggöra. Besen m kvast; ^binder m kvasts bindare; ^reisig n kvastris; ^ stiel m kvastkäpp, be sessen besatt.

Be-sessene(r) m besatt, be setzen besätta; uppta(ga); garnera; fördela (die Rollen); (mit Einwohnern) befolka.

Be setzung f besättande n; upptagande n; garnering; fördelning.

de-seufzen sucka eil. klaga öfver. be sichtigen besiktiga, (af)syna. Be sichtigung f besiktning, af-syning, syn. be siegeln besegla, be siegen besegra.

Be sieger m (be)segrare.

Be-siegung /"besegrande n. Be'sing (—kleineBeere) m blåbärn. be singen [j. fingen] besjunga, be sinnen [f. sinnen]: sich erinra sig, minnas; betänka sig; sich ^ auf, über tänka på, öfver; sich eines andern ^ komma på andra tankar.

Be sinnen n betänkande.

Be sinnung /'besinning, sans m;

zur ^ kommen återfå sansen.

Be sitz m besittning /", ägande w, ägo /"; egendom.

Be sitz'..., bc-sitz... in Zs.-sygn: ergreisung, ^nahme /"besittningstagande n; tillträde n; ^.los saknande egendom, be sitzen [f. sitzen] besitta, äga. Be-sitz er m ägare.

Be sitztum n egendom m. [m. Besitzung /"besittning; egendom be-sosfen drucken, full. Besoffenheit f rusighet, fylla, be sohlen sula. be solden besoldn, aflöna.

Be soldung f sold m; aflönlng. be-sonder särskild, enskild; synnerlig; egendomlig.

Be sonderheit f särskildhet, enskildhet; egendomlighet, be-sondrrs särskilds , h var för sig;

synnerligen; i synnerhet, be sonnen sansad, omtänksam, försiktig.

Be sonnenheit f sans »n, omtänksamhet, försiktighet, be sorgen (om)besörja, uträtta; dra(ga) försorg om, (be)styra om, se till, ha bestyr med; sköta; skaffa; frukta, befara, be-sorglich rädd; omtänksam; oroande.

Be-sorgniS f fruktan, farhåga;

[lig-

be sorgt bekymrad, ängslig, oro-Be-sorgung f (om)besörjande n, (om)b est yrande n, bestyr n. be spannen spänna för; stränga.

falhet.

be speien [f. speien] spotta på. be spicken späcka, be spiegeln: sich „ spegla sig. be spötteln gyckla Öfver, skämta med.

be sprechen [f. sprechen] tala eil. språka om, af handla; anmäla; aftala; besvärja; sich „rådgöra, öfverlägga, underhandla.

Be sprechung f samtal u, dryft-ning, öfverläggning ; anmälan; besvärj ning.

be sprengen bestänka, stänka på;

spola.

be-springen [f. springen] betäcka, be spritzen bespruta, be-spncken spotta på. be spülen skölja, besser bättre; desto „ desto ell. dess bättre; eines Besieren belehren visa (ngn) hans misstag, bessern förbättra; rätta; laga; sich „ bättra sig, bli(fva) bättre. Besiernng f (för)bättring. BefferuugsHaus n korrekti ons-anstalt f.

best bäst; der erste „e den förste bäste; ant „en bäst: „ens, aufs „e, zunt „en bäst, på bästa sätt; zum „en geben undfägna eil. traktera med; zum „eit haben göra narr af; nach meinem „eit Wissen så vidt jag vet. be-ftnfleii installera; utnämna. Be-stallung f installering; utnämning.

Be-stand-n s^>r. Bestände] bestånd n, varaktighets; beloppn; lager »; saldo n, behållning f; rest; in „ nehmen arrendera. Be-stanv-..., be stand-... in Zssgn: „liste f inventarium n; „los ova-raktig; „teil m beståndsdel, be ständig beständig, varaktig, fast; trogen.

Be ständigkeit f beständighet, varaktighet, fasthet ; trohet, be-stärken styrka, befästa.

Be-stärkung f styrkande n, bekräftelse.

be (tätigen beicräfta, stadfästa; sich „ bekräfta sig. [fästelse. Be stätigung /*bekräftelse, stad-be-statten begrafva, jordfästa.

Be stattung f begrafning. be-stauben bli(fva) dammig. Beste(s) n bästa; zu deinem Besten till ditt bästa, [sticka, muta. be stechen [s. stechen] häfta; be-be-stechlich besticklig, fal.

Be stechlichkeit s besticklighet, stände n. Be stechung bestickning, mu-Söe-ftcrfn bestick; (bords)kuvert;

vt* das „ machen göra bestick, be-ftecken: mit et. „ sätta, fästa ngt på; garnera med ngt. be stehen [s. stehen] bestå; utstå, uthärda; reda sig, hålla stånd (gegen mot); (e-ePrüfung) bestå, genomgå; „ auf hålla på, stå fast vid; „ ans bestå ell. utgöras af.

Be stehen n bestånd, tillvaro f. be stehlen [f. stehlen] bestjäla, be steigen [s. steigen] bestiga, stiga ell. gå upp på ell. i, uppför; stiga i; (ein Schiff) gå om bord på.

Be steigung f bestigande n etc. Bestell-... in Zssgn: „bezirk m Post: brefbäringsdistrikt n: „gelb n porto; bärarlön f : „zeit f Post: inlämningstid; Ackerb.: plöj -ningst id.

bestellen beställa, rekvirera; stämma möte med; tillsätta, förordna; (Auftrag) uträtta; (e-n Brief rc.) aflämna; (einen Gruß) framföra; (einFeld) odla,bruka. Be stellung /"beställning, rekvisition; förordnande n; (des Ackers) odling; (e-s Briefes) aflänmiug. bestens på bästa sätt. be steuern beskatta.

Be-steueruug f beskattning.

[kare.j

[na på.

be tonen betona.

bestialisch djurisk.

Bestie f odjur n. be-ftimmen bestämma (sich sig), be stimmt bestämd; afsedd; destinerad (nach till).

Be stimmtheit f bestämdhet.

Be stimmung f bestämmande n, bestämning; bestämmelse, (ända) mål n; destination, bestirnt stjämprydd. bestmöglich bästa möjliga, be strafen (be)straffa.

Be-strasung f bestraffning, be-ftreben: sich ^ bemöda sig, sträfva.

Be streben n, Be strebung f bemödande n, sträfvan f (-de n). bestreichen [s. streichen) bestryka. be-streiten [s. streiten) bestrida (a. Kosten).

be streuen beströ.

be stricken snärja; fängsla;tjusa.

be stürmen bestorma.

Be stürmung (be)stormning. be stürzt bestört.

Be stürzung f bestörtning.

Be such m besök n, visit; främmande n ob. pl.; ^Stag m mot-tagningsdag; ^szeit f mottag-ningstid; ^szimmer n mottagningsrum, be-suchen besöka.

Besucher m besökande, besö-| be sudeln besudla, smutsa.

Bet-... in Zssgn: ^bruder m skrym -tare; ^.haus n bönhus; ^pult n, ^stuhl m bönpall m, -stol m; schwester /skrymterska; ^.tag m bön(e)dag. be tagt bedagad, be tasten vidröra, ta(ga) ell.kän-be-tätigen (i handling) visa, ådagalägga; sich - visa sig; =[ be täuben bedöfva. [beteiligen j Be täubung f bedöfning; JJmittcl n döfvande medel, he-tauen daggstänka.

Bete (spr. bat) f (im Spiel) bet m.

be-teiligeu ge (gifva) ngn (einen) andel (bei 1); sich ^ bei delta(ga) i; beteiligt sein vara intresserad (i, med eil. med om). Be-teiligte(r) s. intresserad, deltagare, delägare.

Be teiligung f deltagande n. beten bedja; (bei Tische) läs*. Beten n bedjande, bön f. be teuern bedyra.

Beteuerung f bedyrande n. be titeln förse med titel; tituleras [kalla.]

Be tonung f betoning, be tören bedåra; lura. [dande »J Be-törung f bedårande n; förle-| Betracht m betraktande n; in ziehen ta(ga) i betraktande, be trachten betrakta, be trächtlich ansenlig, betydlig. Be trachtung f betraktande n;

betraktelse.

Be trag m belopp n. be tragen [s. tragen) uppgå till, utgöra; sich ^ uppföra sig.

Be tragen n uppförande n, be trauen: j-n mit et. ^ anförtro ngn ngt.

betrauern sörja öfver.

Be treff m; betreffs, in betreff beträffande, hvad ... beträffar, be treffen [s. treffen) beträffa; (er.

tappen) ertappa. [börande.! be treffend ifrågavarande; veder-s be treiben [s. treiben) (be)drifva, idka; (beschleunigen) påskynda. Be treibung f (be)drifvande n; idkande n.

betreten [s. treten) 1. beträda; bestiga; ertappa. 2. a. bestört, häpen.

Be trieb m (be)drifvande n; rörelse /", verksamhet f\ drift f\ ans ^ på föranstaltande; in ~ i gång.

Be triebs-... in Zs.-stzgn: ^anlage f inventarier j>Z., materiel w; fabrik, verk n, bruk n ; J>tref.

tor m trafikdirektör; -kapital n j betteln tigga, rörelsekapital; -material n K , betten: sich - bädda åt sig. rullande materiel m.    | Beltler(iu) tiggare (tiggerska),

be triebsam driftig, verksam. bcttlerifd) tiggarnktig $Be-tnebfnmfeit/"driftighet, verk- betupfen med något spetsigt samhet.    föremål lätt vidröra, tuschera.

be-trinfeit: sich - supa sig full beuchen (Wäsche) byka be troffen bestört, häpen.    Beuge f böjning

be trüben bedröfva.    beugen böja; buga.

Be trübnis f bedröfvelse, sorg. beugsam ----- biegsam, be-trüb t bedröf vad.    Beugung s böjning.

[pest tn.

Be trug m bedrägeri n, svek n Beule /"bula;böld; ^npeft /"böld-betrügen [betrog; betrogen] be- be-unruhigen oroa.

dra (ga) (um på).    Beunruhigung f oro.

Be trüger m bedragare.    be-urhmben (med dokument) be-

Be-trügerei f bedrägeri n.    visa, (be)styrka.

be trügerisch, be-trüglich bedräg-l Be-nrkundung f bestyrkande n be-trunfen drucken.    [lig.j (med dokument),

Be-trunkenheit /"rusighet.    be urlauben perrrfittera; sich -

Bett n bädd m, säng f; zwei- ta(ga) afsked; atlägsna sig.

schläfriges - tvåmanssäng f. be urteilen bedöma.

Be urteiler m granskare, kriti-[kritik.)

Be urteilung f bedömande n;j Bente f byte n; -gierig, -lustig roflysten ;-zng plundringstågn iBeutelwpåse; pung;börs; sikt; -ratte f, -tier n pungdjur; -• sdineiber tn ficktjuf; -tuch n siktduk m.

ker

[ell. skrynkligt.) beuteln sikta; sich - sitta påsigtj Beutler m handsk-, börsmakare. be Völkern befolka.

Bett'..., bett»... in Zssgn: -becke f sängi äcken;-brcfl m bolstervar n; -genoß tn sängkamrat; -« lägerig sängliggande; flaken n lakan ; -stelle f säng; -.Überzug m örugottsvar n; -tud) n (ohne Trennung -. Bettuch) lakan; —Vorleger m sängmatta f\ -lväsche s,

-zeug n sängkläder pl.

Bettel m tiggeri n; strunt n.

Be völkerung f befolkande n;

befolkning, be vollmächtigen befullmäktiga,) Be-volln)ächtigte(r) [pl. [.Beamter] m fullmäktig, ombud n.

Be vollmächtigung s fullmakt, be vor förrän, innan, b e-t) or munbett vara förmyndare [skap n.| Be-vormunbung f förmynder-j be vorrechten privilegiera, be vorstehen [f. stehen] förestå, [dande.

be-vorstehenb förestå ende,stun-I be-vorworten förse med företal.

Bettel-..., b ett el-... in Zsign: -arm utfattig; -arntut s stor fattigdom m; -brief m tiggarbref n;

[bemyndiga.

Jbrot n allmosor pl.; -bruder m tiggare; -frau /"tiggerska; -» gelb n allmosa f; spottstyfver m; -junge m tiggargosse; -» kram m strunt n, skräp n; mattn m tiggare; -möuch rn tiggarmunk; -pack n ----- -VOlk;

för.

stunda.

-sack m tiggarpåse; -stab tn tiggarstaf; an ben -stab bringen bringa till tiggarstaf v en; -ftolj m tiggarbögfärd -Vogt m tigga rf ogde; -Volk n tiggar-1 Bettelei f tiggeri n. [föije.J bettelbiift tiggaraktig.

härska.

[lig-

[men.)

[förpläga.)

be-wohnen bebo.

tjusa.

bevorzugen föredras ga b be-warheu bevaka.

Be wachung s bevakning, be waffnen (be)väpna.

Be waffnung /' beväpning. Be-wahraustalt f skyddshem n. be wahren bevara; förvara, be währen styrka, bevisa; sich ^ besanna sig; bestå profvet; sich als ... ^ visa sig vara. Be-wahrcr m förvarare. be währt bepröfvad.

Be-währtheit f pålitlighet. Be-wahrung f bevarande n; förvar n.

Be-währnng f styrkande n. be waldet skogbeväxt, -bevuxen, bewältigen öfverväldiga; be-[stadd.

be wandert bevandrad, hemma-be-wandt beskaffad; bei so ^.en Umständen under sådana förhållanden.

Bc-wandtniS f förhållande n. be-wäffern bevattna.

Be-Wässerung f bevattning, be wegbar rörlig, be wegen röra; beveka; förmå. Be weggrund m [pt. ^grünbe] be-vekelsegrund. [bevekande, beweglich rörlig; flyttbar; listig; Be weglichkeit f rörlighet; flyttbarhet; listighet, be wegt rörd; orolig; rörlig, lif-Be-wegung f rörelse, be wehren (be)väpna, be weinen begråta, ve-weis m bevis n; Führung s bevisföring; ^grund m bevis-ningsgrund; ^mittel n bevis-(nings)medel; ^stelle f bevis-) be-weisbar bevislig. [ställe n.j be weisen [bewies; bewiesen] bevisa; visa, lägga i dagen, be wenden: es ~ lassen bei låta det (för)bli(fva) vid.

Be wenden n: dabei hat es sein ^ därvid får det bero.

bc-metben [}. merbcti): sich ^ um anhålla om; sträfva efter; täfla om.

Be werber m sökande; friare.

Be werbung f eftersträfvande n;

sökande »; täflan; frieri n. be werfen ss. werfen] rappa; mit et. ^ kasta ngt på. b e werkstell igen verkställa. [n.l Be-werksteVigung/' verkställande} be willigen bevilja.

Be willigung f beviljande n; samtycke n.

be-willkomm(n)en hälsa välkom-j be wirken åstadkomma, åvägabringa.

be wirten härbärgera; undfägna,] be-wirtfchaften förvalta, sköta.

Be wirtung f härbärgering; undfägnande n, förplägning; ser-be-wohnbar beboelig. [vering. Be wohnbarkeit f beboelighet.

[gäst.

Be-wohner(in) /"invånare; liyres-b e-roöItcn öfverdra(ga) med moln; sich ^ mulna.

Be-wund(e)rer m beundrare, be wundern beundra, de wunderns - wert, -würdig beundransvärd.

Be wunderung f beundran, be wußt bekant; medveten; nämnd; sich einer Sache ^ sein vara medveten om en sak.

Be wußt-.... be wußt-... in Zs.-stzgn: Uos medvetslös; -Jofiyfeit f medvetslöshet; Jtin n med-be zahlbar betalbar, [vetande, be zahlen betala.

Be-zahler m betalare.

Be zahlung f betalning, be-zähmen tämja; tygla, styra;

sich etto. ^ kosta på sig ngt. be-zaubern förtrolla, förhäxa, [ning.

iö c-jttubetmig/‘förtrollning, tjus-be-zeirhnen beteckna; märka, be zeichnend betecknande.

Biederkeit f, Biedersinn m rättsinnighet /*, hygglighet. Biedermann m hedersman.

Be zeichnung f beteckning, be zeigen betyga, Visa. Be-zeigung f betygande n. be zeugen betyga; intyga, styrka. Be zeugung f betygande n; styrkande n; bevis n. be zichtigen beskylla, be-ziehen [f. ziehen) öfverdra(ga); (be)täcka; (Gehalt) uppbära; (ein HanS) flytta in i; (Märkte) bestika; (mit Saiten) sätta strängar p&; (Waren) rekvirera, in-förskrifva; (Wechsel) dra(ga) på: sich - auf ha(fva) afseende på: åberopa (sig på), hänvisa till. Be-ziehung f förbindelse, förhållande n; afseende n. beziehungsweise respektive, be ziffern nuraerera; - sich auf uppgå till.    [krets.)

Be zirk m område n, distrikt n.j be-zuckern sockra (på).

Be zug m [pl. Bezüge) öfverdrag n; in - auf med afseende på. be-züglich med afseende på. Bezugnahme /* hänsyn; mit - auf åberopande.

Bezugs-... iu Zssgn: -bedingungen pl. leveransvillkor pl.; -quelle f plats m hvarifrån man rekvirerar, tar (köper) sitt behof,

Biege f böjning, krökning. biegen [bog; gebogen) böja: kröka; vika eil. ta(ga) af; - um vika ell. svänga om. biegsam böjlig, smidig. Biegsamkeit f böjlighet.

Biegung /"böjning.

Biene f bi n.

Bienen-... in Zssgn: -Haus n bihus; -königin f bidrottning, vise; korb m bikupa f; -schwärm m bisvärm; Jtocf tn bistock, bikupa f; aväter m biodlare, “bigubbe“ ; -zucht /* biskötsel; --züchter m biodlare.

Stern öl; -brauer m ölbryggare; -brauerei f ölbryggeri n; -fa g n ölfat; .Jublet m birfilare; -• flasche f ölbutelj m; -gcld n drickspengar pl.; -glas n ölglas ; -Haus n ölstuga f: -hese f jäst m; -krug m ölstop n; stubes ölstugaJnppe f ölsupa; -toitt rn krögare.

[förete.

Biest n F = Bestie, bieten [bot; geboten) (er)bjuda; bigott bigott.

Bigotterie f bigotten n. plats för inköp. [pligga.j Bijouteriewaren //p!. juveler och) be-zwecken afse, åsyfta; (Schuhe)) Bilanz f balans.    [nipper.j

Bild n (af)bild m, tafla f, porträtt ; illustration/*; skildring f; framställning f.

Bild-..., bild-... in Zssgn: ^flache s: auf der -fläche erscheinen dyka upp; -gießer m gjutare; -Hauer m bildhuggare; -hauerarbeit, -Hauerei /‘bildhuggeri n; -säule f bildstod, staty m; -schnitzer m bildsnidare, träsnidare; -schön bildskön; -feite /"bildsida; -• werk n bildverk, bilden (ut)bilda; utgöra, bildend bildande; bildende Künste fipl. bildande konster.

be zweifeln betvifla. be zwingen [[. zwingen) betvinga, öfvervinna.

Bibel f bibel m; -gefellfchaft f bibelsällskap«; -fprurfj m bibelspråk n.

Biber m bäfver; -bau m bäfver-bo n; Jett n bäsverskinn; -geil n bäfvergäll m ob. n.

Bibliothek f bibliotek n.

Bibliothekar m bibliotekarie, biblisch biblisk.

Bickbeere f blåbär n. bieder rättsinnig, hederlig, bra, hygglig.

Bilder-...,bilder....inZflgn.-anbeter ---- Verehrer; -bibel f illustrerad bibel m, bilderbibel m; -bogen m bilderark n; -buch n bilderbok /; -ftbel / illustrerad abc-bok; -galerie /tafyel-, bild(er-) galleri n; -rahmen m tafvelram; -reich bildrik; Sprache / bildspråk n; -stürmet m bildstor-mare ; -Verehrer m bild(er)dyr-kare.

bildlich bildlig, figurlig.

Bildner m ngn eil. ngt som bil-» dar; bildhuggare; fig. skapare.

Bildnis n (af)bild m; porträtt.

bildsam bildsam, bildbar, böjlig, plastisk.

Bildung / bildande n; bildning; form m, gestalt m.

Bildungs«..., b--.- in Zffgn: -an« stalt f bildningsanstalt; -fähig mottaglig för uppfostran; -grad m bildningsgrad.

Billard n biljard m; -ball m biljardboll; JU>d> n biljardhål; -stock m kö; -Zimmer n biljardrum.

Billett n bilj ett m; -ausgäbe, Jtoffe /biljettförsäljning; -einnehmer m biljettmottagare.

billig billig.

billigen gilla, godkänna.

Billigung / gillande n, godkännande n.

Billion / billion (biljon).

Bilsenkraut n bolmört /.

bimmeln ringa, pingla.

Bimsstein m pim(p)sten.

Binde / bindel m; Med. (för)band n; (HalS--) halsduk m; -gewebe n Anat. bindväf m; -glied n föreningslänk m; -mittel n bindemedel; -strich m bindestreck n; -to ort n konjunktion /.

binden stand; gebundens binda; knyta; (Besen) binda; (Fäsier) banda; sich - binda sig.

Bindfaden m segelgarn n.

Deutsch-schwedisch.

Bindung/(kast-, hop-, samman-) bindning.

binnen inom; - kurzem inom kort. Binnen-..., binnen«-, in Zs.'stzgn: -borbS inombords; -gewäsier n insjö m; -Hafen m inre hamn /; -handelm inre handel i motsats till kusthandel; -land n det inre landet;-Iäubifdj inländsk; -meer n inhaf, insjö m; -stadt / stad Binse / säf. [m i landets inre. Biographie / biografi, biographisch biografisk.

Birke / björk, birken björk-.

Birkhahn m orrtupp.

Birma n Birma.

Birmane m birman. birmanisch birmansk.

Birnbaum m päronträd n.

Birne-/päron n.

bis till, ända till; tills; till dess;

-    an, - auf, - in, - nach, - zu (ända) till; - dahin dittills (daß) till dess (att), tills; - jetzt hittills; - wann? hur länge?; -wie weit? hur långt?

Bisam m mysk, bisam; -apfel m muskatelläpplen; -katze/sibet-katt m; -fchwein n mysksvin; tier n myskhjort m.

Biscaya n Biscaya.

Bischof m biskop.

Bischofs-... in Zs.-stzgn: -hut m, -» »nütze / biskopsmössa, mitra; -sitz m biskopssäte n; -stab m biskopsstaf, krä(c)kla /. bisher hittills.

bisherig hittillsvarande, -gjord,

-    ingången.

bislang nicht gm — bisher.

Biß m bitning /; bett n. bißchen: ein - en smula, litet.

B iss en m bit.

bissig arg, ilsken; fig. bitande. Bistum n (biskops)stift. bisweilen ibland, (understundom.

engelskt salt.

bittert.

[vacker a).

[blankt.

Bitt'«., bitt'... in Zffgn: -gang m procession f; -gesuch n, Schrift /'petition, böneskrift; -steiler m petitionär; -weise i bedjande form; af (gunst och) n&d.

Bitte f ) >n, begäran, bitte» [Bot; gebeten) be(dja); (ein* laden) bjuda; Bitte var så god (snäll); gör ingenting; ingen orsak; förlåt; (wenn j. bejahend antwortet) ja, jag tackar, bitter bitter, besk.

Bitter«..., bitter-... in Zffgn: -Met « beskt öl; Jböfe arg, ursinnig; -erde f magnesia; -fite m vat-tenklöfver; -salz n bittersalt, [besk.

Bitt(e)te™ [pl. Bittern) (Schnaps) Bitterkeit /‘bitterhet; beskhet. bitterlich något bitter eil. besk;

[(bivack) tn. Biwak X n [j»i. Biwake) bivuak biwakieren X bivuakera (bi-bizarr bisarr, blaffen (von Hunden) gläfsa. Blächfeld n slättmark f. blähen uppblåsa, fylla, spänna;

förorsaka väderspänning(ar). blähend vädergifvande.

Blähsucht f trumsjuka.

Blähung f väderspänning, blaken ryka.

blamieren blamera, kompromettera, blottställa (sich sig), blank blank; - ziehen dra(ga) Blanka f Blanka.

Blankett n blankett m; fullmakt f in blanko.

blanko G blanko; in - in blanko. Blanko-.^ in Zffgn: -akzept n blankoaccept m; Jhebit m bl&n-kokredit.

Blankscheit n planschett m. Blase/' bubbla; (Harn- »c. -) blåsa; (Destillier--) retort tn; -balg m bälg; -instrument n biåsinstrument ; -rohr n ärtbössa f. blasen [blies; geblasen) blies.

Bläser m blåsare.

BlasiuS m Blasius.

Blaß blek.

Blässe f blekhet; s. auch Blesse. Blatt n (Pflanze, Buch, Zeitung) blad; (Schwert) klinga f; vorn - spielen spela från bladet; -ähnlich bladlik; -gewächs n bladväxt m; -• gold n bladguld; -lauS f blad-lus; -feite f sida; -stiel m bladskaft n; -zinn n Stanniol tn. Blatter f koppa; blemma; sinne * m; die -n kopporna; -narbe f koppärr n.

Blätter-..., Blätter-... in Zffgn: -• suchen m mörkaka f; -magen w bladmage; -reich blad-, löfrik; -teig m mördeg; mörkaka f. blätt(e)rig bladig. blättern bläddra, blau blå.

Blau n blått; fig. inS -e hinein hur som helst, på måfå. Alan-..., blau-... in Zffgn: -äugig blåögd; -buch n blå bok f (Akten, stücke, die dem engl. Parlament vorgelegt werden); -färbet m blåfärgare ; -holz n blåholts m; -kehl-chen n blåhake tn; -säure f blåsyra; -schimmel m apelkastad häst; -stist m blå blyertspenna f; -strumpf tn blåstrumpa f. Bläue f blå färg; tn blått n. Bläuen blåfärga, blåa.

Bläulich bl åaktig.

Blech n (järn)bleck, plåt m; (Weiß--) hvitbleck; F (Geld) Schaber pl.; (Zeug) smörja f. Blech-... in Zffgn: -geschirrn blecksaker pl.; -kärl pl.; -Hammer m, -Hütte f bleckslageri n; -« schmied m bleckslagare; -waren pl. = -geschirr. blechen F punga nt.

Blechern bleck-, blecken visa tänderna.

Blei 1. n bly; lod; blyertspenna f. 2. in (Fisch) braxen f.

Blei-..., Blei»... in Zsign: -arbeiter \ - laben ladda med blindpatro-m blyarbetare; -dach n blytak;

ner; - schießen skjuta med blindpatroner; -esFenster blindfönster; -e Klippen blindskär; -er Lärm falskt alarm n. Blind»..., blind»... in Zffgn: -geboren blindfödd; -barm m blindtarm ; -schleiche f ormslå. Blindekuh f blindbock t». Blinde(r) m blind; (Kartenspiel) Blindheit f blindhet, [träkarl, blindlings blind t, på måfå. blinken, b lin fern blänka, glänsa, blinze(l)n blinka.

Blitz m blixt; -abletter m åskledare; b-blau F gul och blå; -» junge, -kerl m filur; -strahl m åskstråle; -zug m blixttåg n. blitzen = blinken; blixtra.

Block m block n; stock; (Metall--) tacka f; -Haus n blockhus; -holz n oskrädt timmer, rundtimmer, timmerstockar m (pZ.); -verband m blockförband «; -» wagen m lastvagn; drög f. Blockade f blockad m. blockieren blockera.

Blöd»..., blöd»... in Zsign: -sichtig svagsynt; -sichtigkeit f svag-synthet; -sinn m svagsinthet f; -sinnig svagsint. blöde blyg, rädd; svag(sint);

svagsynt. [het; svagsynthet.) Blödigkeit/'blyghet; svag(sint)-J blöken (von Schafen) bräka; (von Kühen) rårna, blond blond.

Blonde/" (Geidenspi»«) blonder pl.;

(Person) blondin, bloß bar, naken; blott, bar; adv. blott, endast, bara; sich -stellen blottställa sig.

Blöße/'nakenhet; svaghet, svag blühen blomma, blomstra, blühend fig. blomstrande.

Blume /"blomma; (2Bein)aromm. Blumen-.- in Zsign: -auSstellung f blomsterutställning; -beet n

[tindra.

-färben blyfärgad; -feber f = mitist; -glätte f blyglete n; -« haltig blyhaltig; -Bütte f bly-verk n; -fugel s blykula; -lot n (bly-, sänk-)lod; -röhre f bly-rör n; -siegel n blystämpel m; plomb m; -stift m blyertspenna f; -weiß n blyhvitt. bleiben [blieb; geblieben] för-bli(fva), bli(fva); (an c-m Orte) stanna (kvar); (fortdauern) för-bli(fva); (in der Schlacht) stupa; et. - lassen underlåta ngt; låta bli ngt; sitzen - sitta kvar; f& sitta; stehen-stå kvar; stanna; wo bleibt der Kellner? hvar är vaktmästaren? wo - Sie? hvar har ni hållit till? bleich blek.

Bleichart n = Bleichert.

Bleiche f blekhet; bleke(ri) n. bleichen bleka.

Bleicher m blekare.

Bleichert nr (blaßroter Wein) (ljust)l Bleichsucht f bleksot, [rödvin n.j bleichsüchtig som har bleksot, bleksiktig, bleksots-, bleiern bly-...

Blei(h)e/--Blei2. vlend»... in Sffgn: -latente f blindlykta; -leder n skygglapp m;

-rahmen m lösram; -werk n bländverk.

BUnbe f blende n; blindfönster n, -dörr; diafragma n. blenden blända, förblinda.

Blendling m bastard. [delse.

Blendung f blftndning, förblin-Blesie f bläs m.

[sida.

Bleuel m klappträ n.

Blick»» blick; (Aussicht) utsikt /; auf den ersten - vid första påseende.

Micke f (Fisch) löja. blicken blicka, titta; - lasten visa. blind blind; matt; falsk; auf einem Auge - blind påenaögat;

blomstersäng /, rabatt m ; -• blott n blomblad; -erde f matjord; -fabrik s fabrik för tillverkning af konstgjorda blommor; -flor m urval n af blommor, blomstringstid f; -garten m (blomster)trädgård; -ge» hänge, -gewinde n feston (g) w, girland m; -kelch m blomkalk;

-sauget m vampyr; blodsv.gare; -schände ^ blodskam; -fchänder m blodskändare; -schänderisch blodskändande; -schuld f blodskuld ; -stillend blodstillande; -stürz m blodstörtning f; -triefend bloddrypande; -umlauf m blodomlopp n; -urteil n blodsdom m; -Vergießen n blodsutgjutelse f; -Verlust m blodförlust f\ -Wasser n blodvatten; -wenig ytterst litet eh. ringa; -wurst f blodkors m; -zeuge m blodsvittne n. [blomstring.l Blüte f blomma; blomning,) bluten blöda.

B tüten-... in Zffgn: -knospe f blomknopp w; -stand m blomställ-1 blutig blodig.    [ning f]

Bluts-..., bluts-... in Zffgn: -freuird m blodsfrände; -Verwandt blodsförvant; -Verwandtschaft f blodsförvantskap m.

Bö f (storm)by m.

Boa f boa.

Bock m [pt. Böckes bock; bagge; (Gerät) ställning f; bock m; (Kutscher--) (kusk-)bock m; e-tt - schießen fig. slå kullerbytta f; göra en bock; den - zum Gärtner machen sätta bocken till trädgårdsmästare.

Bock-..., bock-... in Zffgn: -beinig bockbent; fig. envis; -bier « bockbi er (Art starken BierrSt; -» leder n getskinn; -ledern getskinns- ; -leitet f dubbelstege w. Bäckchen n killing m. bockig bocklik; envis.

BockS-... in Zffgn: -beutel m bock-skinnspung (ett slags pnnglik flaska); -horn n bockhorn; inS -horn jagen skrämma; -fprung m bocksprång n.

Boden w mark f; jord f, jordmån

-kohl m blomkål; -kranz m blom(ster)krans; -lese f blomsterplockning; antologi; v liebhaber m blomstervän; -. mädchen n blomsterflicka f; -• spräche s blomsterspråk n; -• stenget, -stiel m blomstängel,

-skaft n; -strauß m (blom-) bukett; -tisch m blomsterbord n; -topf m blomkruka /*; -Zucht f blomsterodling; -zwiebel f blomsterlök m.

blumig blommig, blomstrande.

Blut n blod.

Blut-.-, blut-... in Zffgn: -aber f blodåder; -andrang w blodkon-gestion f; -apfelfine ^blodapel-sin m; -arm blodfattig; flg. utfattig; -armut f blodbrist;

-bad n blodbad; -buche f asiatisk buske m (roter Zierbaum);

-durst m blodtörst f; -dürftig blodtörstig; -egel m blodigei;

-färben blodfärgad; -stuf m domherre; -fluh m blodflöde n;

-gefätz n blodkärl n; -gericht n blodsdomstol m; -gerüst n schavott m; -geschwür n spikböld f ob. m; -gier f blodtörst; -hänf-Iing m hämpling f\ -Hochzeit f: die Pariser -h. Bartolomeinat-ten; -jung mycket ung, späd;

-lassen n åderlåtning f; -leer, loS blodfattig, blodlös; -mangel m blodbrist f; -rache f blodshämnd; -reich blods ull; -reini-gend blodrenande; -rot blod- m; (eines Hauses) vind; (e r Kiste, röd; -rünstig blodstrimmig, e-f Gefäße») botten; Grund und . blodig; -ftttttr ytterst mödosam;    - egendom, fastighet f.

Boden-.-, boden»... i* Zffgn: -be« schaffenheil f jordmån tn; ^fettster w vindsfönster; skämmer f vindskammare tn; -kredit(-An» stall f) tn hypoteksbank m; -» los bottenlös; gräslig; -raum m vind; -rente f tomtören pl.; -fatz m bottensats; -fee tn Bo-densjön.

Bodmerei f vt- bodmeri n.

Bofist H m fessopp.

Bogen tn b&ge; J stråke; (pappersark »; in Bausch und -i klump.

Bogen»..., bogen»... in Zs.-svgn: -• brücke /‘hvalfbro; -dach n hvftlfdt tak; -fenstern bågfönster; -• förmig bågformig; -gang m hvalfgång; -gewölbe n half-cirkelformigt hvalf, tunnhvalf; -Halle f portik; -Pfeiler tn pelare (som uppbär ett hvalf); -schuß m b&gskott n; -schütze tn bågskytt; -sehne f bågsträng m; -weife arkvis. bogig bågig.

Bohle f (gros) planka, bohlen belägga ell. bekläda med plankor.    (bö(h)miska.l

Böhme m bö(h)mare; Böhmin f] Böhmen n Bö(h)men. böhmisch bö(h)misk.

Bohne f böna. bohneu bona.

Bohnen»... in Zffgn: -stange f bön-stör m; mager och, skranglig person m, f; -stroh n bönhalm m; grob wie - ytterst gros. Bohr-.- in Zffgn: -brunnen tn borrbrunn m ; -elfen n borrjärn -loch n borrhål; -Maschine f borrmaskin tn.

bohren borra; >l, in den Grund -[borrare. Bohrer m borr m ob. n; (Person) Boi m (Weberei) boj tn ob. n. Bojar w bojar.

Boje f boj m.

borra i sank.

elfen«) lod n.

[remna f.

Bolle f (blomster)lÖk m.

Böller m liten kanon.

Bollwerk n bålverk, bastion f. Bolzen m bult; pil; (eine- Plätt» [pel.

Bombardier m (artilleri)konsta-bombardieren bombardera. Bombardieren n bombardemang. Bombast m bombast. bombastisch bombastisk.

Bombe f bomb m. bombenfest bombfri.

Bonbon m namnam n, konfekt tn. bouitieren värdera, taxera.

Boot n båt tn.

BootS»... in Zffgn: -stufet m dragg; ^knecht tn båtkarl; -leute pl. matroser; -manu tn högbåts-[an - om bord. Bord m (skepps)bord n; kant; Bordell n bordell m. bordieren kanta.

Borg m kredit, borgen låna.

Borger tn låntagare.

Borke f bark m; (sår)skorpa. Born tn brunn, källa f.

Börse f börs m.

Börsen»... i» Zs.»stzgn: -bericht m börsberättelse f; -fähig som noteras ell. äger tillträde till börsen; -Halle f börs tn (-sal tn); -Makler m börsmäklare; -spiel n börsspel.

Borst m [pl. Borstej spricka f, Borst'beseu, «wisch m dammborste. Borste f borst n od. f. borstig borstig.

Borte f bård m, rand, galon tn. Borteumacher m snörmakare. Bös-..., bös-... i« Zs.»itzgn: -artig elak; (Tier) osedig, okynnig; (Krankheit) elakartad; -artigkeit f elakhet; osedighet; elakartad beskaffenhet; -willig illvillig; -Willigkeit f illvilja.

Böschung f lutning, sluttning, böse elak, ond; illa; der B- den onde; Sie sind wir doch nicht ni är väl inte ond p& mig? Bäse(r) m elak människa f, bof. Bäse(s) n ondt.

Bösewicht m bof. boshaft elak, illasinnad.

Bosheit f elakhet, ondska, böslich illvillig.

Bosnien n Bosnien.

Bosnier(in) bosnier (bosniska); bosnisch bosnisk, dossieren bossera, pryda med drif-vet arbete.

Botanik H f botanik.

Botaniker m botanist, botanisch botanisk, botanisieren botanisera.

Botem, Botin/'bud n, budbärare

m,    budbärerska, -bärarinna. Boten-... in Zs.-stzgn: ^,frau f bud-

bärarinna, -bärerska; ^lohn m budbärarlön f. botmäßig underlydande. Botmäßigkeit f herravälde n, myndighet.

Botschaft f budskap n, beskickning.

Botschafter m sändebud n. Böttcher m tunnbindare; ^holz n virke till stäfver; ^lohnrn tunn-bindarlön f.

Böttcherei ftunnbindarh&ndtverk

n,    -verkstad m.

Bottich m kar n.

Bouillon f buljong m.

Bouteille f butelj m.

Bowle f bål m.

boxen boxa; sich boxaa.

Boxer m boxare.

Brabant n Brabant.

Brabanter m brabantare. brabantisch brabantsk.. brach liggande i träde.

Brach-... in Zssgn: Zocker m, ^seld n träde(sgärde); ^.Vogel m stor-spof tn.

Brache f träde n. brachen träda.

Brack m utskott n. brackig saltaktig, salt-(vattens-). Bramarbas m storskräflare. bramarbasieren skrälla.

Bram-... >1, iu Zssgn: ^segel>rbram-segel; ^.stenge f brams tån g. Brand m brand; Med. kallbrand; H brand, sot f\ in ^ stecken sätta eld på.

Brand-..., brand-... in Zssgn -. ^blase f brännblåsa; abrief mintyg «om liden brandskada; hotelsebref (om mordbrand) n, tiggarbref n; ^fackel f brandfackla; ^fpft brandfri; ^.fleck(en) m brännmärke n; ^fuchs m brandfux; ^.kugel f brandbomb m; ^.mal n brännmärke; unarken brännmärka ; ^.mauer f brandmur m; ^meister m brandmästare; opfer n brännoffer; ^schaden m brandskada f; ^schätzen brandskatta; Schätzung s brandskattning; ^sohle f bindsula; ^stätte, ^.stelle f brandställe n; ^steuer f brandförsäkringspremie m: ^stiftet m mordbrännare; ^stiftuug f mordbrand m (sanläggning) ; umtnbe /'brännsår n; ^zeichen n brännmärke, branden bryta sig; rasa.

Brander m brännare (fartyg), brandig som luktar brändt; behäftad med brand, sotig; kall-brandsartad.

Brandung f bränning. Branntwein m brännvin n; brennte m brännvinsbrännare; ^.brennerei f brännvinsbränneri n; ^schenke /"brännvinsutskänk-ning, krog m. branstig = brandig.

Brasilianer m brasilian(are), un f brasilianska; brasilianisch brasiliansk.

Brasilien n Brasilien.

Brasse f braxen (Fisch), brasien \L brassa.

sjuka.

bräunen bryna; sich - brynas, bräunlich brunaktig.

BrauS m brus n; sus n; in Saus und - leben lefva i sus och dus. Brausche f bula, kula, kontusion. Brause f jäsning; (Gießkannen»-) stril m.

[ngn.

Brat-... in Zflgn: -apsel m stek-äpple w; -bock m järnbock (för stekspett); -fisch m stekt fisk -kartosfeln pl. stekt potatis m sing.; -ofMl m stekugn; -Pfanne f stekpanna; -spieß m stekspett n; -spill st* n vindspel; -wurst f bräckkorf m.

braten [briet; gebraten) steka(s).

Braten m stek f; fig. den - riechen ana oråd; -brühe f steksås m; -Wender m stekvändare.

Bratsche J f altfiol m.

Brau w [pl. Bräue) brygd f.

Brau.... in Zflgn: -bottich m bryggkar n; -Haus n bryggeri.

Brauch m bruk n, sed.

brauchbar användbar, brukbar.

Brauchbarkeit f användbarhet, brukbarhet.

brauchen bruka, nyttja, använda, begagna; (nötig haben) behöfva. Braue f ögonbryn n. brauen brygga.

Brauer m bryggare.

Brauerei f bryggeri n. braun brun; -es Pferd brunte m. Braun n brun färg m, brunt. Braun»..., breitn»... in Zflgn: -äugig brunögd; -biet n brunt öl; -« gelb brungul; -kohl m brunkål ; -kohle f brunkol n; -rot rödbrun; -fdjerfc f brunskäckig häst m; -stein m brunsten. Brauue(r) m brunte (Pferd). Bräune f brun färg m; (Halr»-) strupkatarr m; häutige - etryp-[bli(fva) brun.

Brause»... in Zflgn: -bad n duschbad ; -köpf m brushufvud n; -* -limonade f mnsserande limo-nad m; -Pulver n fräspulver; -wind ni stormby m; fig. vildhjärna f.

brausen brusa; susa; jäsa. Brausen n brus; jäsning s.

Braut f brud; fästmö; -bett „ brudsängs; -führerm marskalk --gäbe f, -gescheut n brudgåfva f, bröllopsgåfva f; -gemach n brudkammare m; -jungfer f brudtärna; -kleid n brudklänning /"; -kranz m brudkrans; -Leute pl. brudfolk sing. n; -« nacht f brudnatt; -paar n brudpar ; -ring m vigselring; -schätz m utstyrsel f, hemgift f; -stand m förlofningstid f; -Werber m böneman.

Bräutigam fästman; brudgum, bräutlich brud-, jungfrulig, brav tapper; modig; bra, hygglig, rättsinnig, bravo bravo.

Brech.... in Zs.»stzgn: -bahnen ffpl. turska bönor; -durchfall m kole-rin f; -eisen n, -ftanßt f bräck-järn n, kofot m; -mittel, -• pulver n kräkmedel, -pulver; -Nuß f räfkaka; -ruhr f kole-rin; -Weinstein m kräksalt n. brechen [brach; gebrochen) bryta (af); brista, gå af; (Blumen) (af)plocka; (Papier) vika, lägga ihop; sich - slå om (Wetter); sich (er.)- kräkas.

Brechung f brytning.

Bregen m hjärna f.

Brei m gröt, välling mos n. breiig gröti g, mosig. b reit bred; weit und - vidt och bredt; sich - machen brösta sig, skryta; j-n - schlagen öfvertala' Breite f bredd, breiten breda, utsträcka.

Bremse f broms m (auch ft); (fås Pferde) nosklämma. bremsen bromsa.

Bremser m bromsar».

[kvinna, [la sig.

Brenn».- in Zffgn: Zeisen n brännjärn; frisertång f; -glas n bränn-, solglas; -holz n ved m, bränsle; -material n bränn-material, bränsle; -ltefftl f brännässla; -öl n lysolja f; -• punkt m brännpunkt; -spiegel w brännspegel; -stoff m =| brennbar brännbar, [-material.J brennen [brannte; gebrannt] bränna; brinna, lysa; fig. svida. Brenner m brännvinsbrännare;

(GaS»-) brännare; (Ziegel»-) tegelbrännare, -slagare. Brennerei f bränneri n. brenzlich som luktar brändt. Bresche f bräsch m; - schießen skjuta bräsch.

Brett n bräde; bricka f; -mühte /sågverk n; -schneider m bräd-sågare; -spiel n brädspel; -» stein m (brädspels)bricka f. Breve n p&fligt bref.

Brevier n breviarium, (katolsk)] Brezel f kringla. [mässbok f.\ ®riefe f (Fisch) nejonöga n.

Brief m bref n; - Nadeln nålbref n; -aufschrift f utanskrift; -• beschwerer m brefpress; -beutel m brefväska f; -bote w postbud n; -felleisen n postväska f; —gelb n — -porto; -kasten m breflåda /*; -kuvert n brefkuvert; -marke f frimärke n; -marken» sammler m frimärkssamlare m; -Markensammlung f frimärkssamling ; -papier n postpapper; -porto n bref porto; -post fbref-post w; -stell er ro brefställare; -tasche f portfölj m; plånbok; -taube f brefdufva; -träger m brefbärare; -Wechsel m brefväx-Ungf.

brieflich bref-; skriftligen. Vriefschasten pl. bref; papper;

handlingar.

Brigade f brigad m.

Brigadier m brigad ohet.

Brigg f brigg m.

Brigitte f Brigitta, Birgitta. Brille f glasögon pl.

Brillen-... in Zssgn: -einsasiung f glasögonsb&gar pl.; -futteral n glasögonsfodral; -macher m tillverkare af glasögon; schlänge f glasögonsorm m. bringen [brachte ; gebracht] bringa, föra, bära, sätta; gå efter, ta (-ga) hit, lämna, skaffa, medföra; dahin- bringa därhän, förmå; an sich - förvärfva sig; fertig - få färdigt, (af)sluta, fullborda; j-n um etwas - från-ta(ga),beröfva ngn ngt; es weit - gå långt; es zu et. - bana sig väg, komma fram i världen; in Erfahrung - erfara, få veta; sich ums Leben - ta(ga) lifvet af sig; zu Papier - nedskrifva; zum Schweigen - nedtysta; zustande - åvägabringa; an den Tag - bringa i dagen; zur Ber-zweiflung - bringa tili förtvif-i Stift f bris m.    [lan.]

Britannien m Britannien.

Brite m britt; Britin f brittisk britisch brittisk.

Britsche f s. Pritsche, bröckeln söndersmula; sich-smu-brocken bryta sönder i små bitar. Brocke» m smula f, bit brockenweise bitvis, i smulor, brodeln koka, sjuda.

Stöbern m ånga f, dunst s. Brokat m brokad m ob. n. Brombeere f björnbär n.

Bronze f brons m ( sak f). bronzieren bronsera.

Brosame f (bröd)smula.

Bröschen n kalfbräss m. broschieren broschera.

Broschüre f broschyr.

Brot n bröd; uppehälle.

Brot»..., drot»... in Zssgn -. -bäcker m bagare; -baum m brödfrukt-träd n; -beutel m brödpåse (a.

[sig.

&); ^erwerb m födkrok; Jjm m arbetsgifvare; ».fotb m brödkorg ; j-m bett Jforb höher hängen sätta ngn på indragningsstat; »loS brödlös; ».iietb m yrkesaf-und f; ».rhtbt f brödskorpa; ».schneider m (Maschine) bröd-skärningsmaskin; ».schnitte f brödskifva; ».schrank m brödskåp m; ».suppe f brödsoppa; ».zucker m toppsocker n.

Bruch¹ (-) m kärr n, träsk n. Bruchs 0*) m brott n, spricka f \ Med. brock n; (im Papier) veck «; (Rechnen) bråk n; (Steine) brott n; »Jboitb n brockband; ».stein m ohuggen sten; ».stück n brottstycke, afbrutet stycke, fragment, brüchig spröd, skör.

Brücke f bro, brygga.

Brücken-... in Zssgn: »chau m brobyggnad ; Jbogett m brohvalf n; ».flelb n bropengar pl.; ».topf m brofäste n; ».Pfeiler m bro-pelare.

ötubet m [pl. Brüder) broder; lustiger ». glad själ f; »tinb n brorsbarn; ».kutz m broder(s)-kyss; bliebe f broder(s)kärlek m; ».motb tn, ».mürber m broder-mord n, -mördare. Brübergemeiube f herrnhutarför-samling.

brüberlich broderlig. Brüberlichkeil f broderlighet. Brüberschaft s broderskap n; brödraskap n, samfund n; », machen mit lägga bort titlarna med.

Brühe f spad n; buljong m. brühen skålla.

Brüh-..., brüh-... in Zflgn: -heiß kokhet; Jtartoffftn flpl. ångkokt (inkokt) potatis m (auch im kollek-tiven Sinne).

Brühl m träsk n, kärr n. brüllen bölft, rim»; tjuta, ryta.

Brumm-... in Zflgn: ».bor m, Jbttit m brumbjörn; Zeisen h mungipa f; Geisel tn brumsnurra f. brummen brumma; knota; surra. Brummer m 1. — Brummbär.

2. (Fliege) spyfluga. brummig brummande, knarrig. Brunft f = Brunst.

B runnenmbrunn; ».arztm brunns-läkare; ».gast m brunnsgäst; stresse f källkrasse m; »Jfut f brunnskur m; -mach er tn brunns -anläggare, -gräfvare; ».wasier n brunns-, källvatten; ^zeit f brunnstid, -termin ttt.

Brunst f hetta, ifver m; brunst, brünstig het, brinnande, lidelsefull; brunstig.

Brünstigfeit svärma, innerlighet Brust / bröst n; -beflemmung f, ».beschwerbe f tryckning öfver bröstet; »Jbein n bröstben; »,» bild n bröstbild ra; »sell n lungsäck ra; ».settentzünbung f lungsäcksinflammation; «.* Harnisch m bröstharnesk n; »,-kasten ra bröstkorg; »ckrankheit f bröstsjukdom m; ^latz ra bröstlapp; ».lehne f, -mauer f = ».wehr; ^pulver n bröst-pulver; -schleife f bröstduk ra ; ».schmerz m bröstvärk, ondt n 1 bröstet; ».stimme f bröststämma ; ».tee m bröstte n; -Warze f bröstvårta; ^weh n — ».schmerz; ».wehr f bröstvärn n. brüsten: sich-brösta eU. förhäfva Brüstung f bröstvärn n.

Brut f häckning; kull tn; (Fisch--) yngel n; afföda; ».henne f ligghöna; -§eit f ligg-, häcktid. Brüt-... tn Zssgn: ».anstalt f ägg-kläckningsanstalt; ».käsig m (für BSgel) häckbur; ».osen m ägg-kläckningsugn.

brüten ligga på ägg, rufva (a. fig.). brutto brutto.

Bruttogewicht n brutto rikt f.

[stor bokstaf.

[regissör

Bube w pojke; skälm; (Karten) knekt.

Buben-ftreich w, .stück n, Büberei f pojkstreck n; bofstreck n. bübisch pojkaktig; bofaktig.

Äuch n [pl. Bücher) bok f; „ Pa-Pier bok papper; „biubertnbokbindare ; „druck m boktryck n; „« brudet m boktryckare; „druckerei f boktryckeri n; „druckerfarbe s trycksvärta; „fint m bofink; Führer, „Halter m bokförare, -hållare; „Haltung f bokhålleri n; Raubes mbokhandel; „Händler m bokhandlare; „Handlung f bokhandel m; „nmfi/gödnings-mat m af bokollon; „stabe s. bsd. Art.; „weizen m bohvete n. Buche f bok. buchend büchen bok-... buchen* bokföra.

Bücher-... in Zflgn: Abschluß G m bokslut n; ^brett n bokhylla f; „freund m bokvän; stunde f bokkännedom m; „moppe f bok-väska; „narr m bokvurm; „saal m biblioteksrum n; „schrank m bokskåp n; „spräche f skriftspråk n; „sucht, „wut /'bokvurm m; „Wurm m bokmal. Buchsbaum m buxbom.

Büchse f ask m, dosa; (Gewehr) bössa.

Büchsen-... in Zflgn: „wacher m, „. schmieden bössmed, gevärssmed; „schöfter m stockmakare; „fdjufo m bösskott n; „schütze m böss-skytt; „spann er m böss-, gevärs-laddare.

Buchstabe m bokstaf; großer „( Buchstaben«... in Zflgn: „gleichung f algebraisk ekvation f; „rätsel n bokstafsgåta; „rechuung f al-gebra; „schloß n bokstafslås. buchstabieren stafva. buchstäblich bokstaflig(en), ordagrann, adv. ordagrant.

Lucht s bukt.

Buckel m F rygg; puckel; (Verzierung) buckla f. butf(e)Ugpucklig, puckelryggig Buck(e)lige(r) s. [pl. s. Beamter) puckelryggig.

bücken böja (sich sig); sänka; sich „ bocka sig.

Bücking, Bückling* m böckling. Bückling* m bock.

Buckskin m buckskin n.

SBubef stånd n; (----Stube) krypin n, kammare m.

Budengeld n ståndpengar pl. Büsett n byffé (buffet) m.

Büffel m buffel, büffeln träla, plugga.

Büffler m plugghäst.

Sug m bog; böjning f, krökning f. Bug-..., bug-... in Zs.-stzgn: „lahm boglam; „spriet n bogspröt. Bügel m bygel; grepe, handtag n. Bügeleisen n strykjärn, bügeln stryka; pressa. Bugsier-... in Zflgn: „boot n bog-serbåt m; „dampfet m bogser-ångare; „tau n bogserlina f. bugsieren bogsera.

Buhle m älskare; älskarinna f. buhlen bedrifva otukt; „um täfia om.

Buhlerei^otukt, älskog m,täflan. Buhlerin f frilla; sköka, buhlerisch ofcuktig.

Buhne f dämm m, kaj m. [m.l Bühne/'scen7», teaterm; estrad) Bühnen-... in Zflgn: „dichteriiu) dramatisk författare; „leitet»» Bukett n bukett m.

Bulle 1. m tjur. 2. f bulla. Bullenbeißer m bulldogg. Bummel m flanerande n; dag-drifveri n; auf den „ gehen gå ut på luft eil. surr; „leben n dag-drifveri; „zug m alltför långsamt (ban)tåg n. [lolös; lat. bumm(e)lig dagdrifvande, syss-bummeln gå och drifva, slå dank. Bummler m dagdrifvare.

Bund [pl. Bünde) 1. n band. 2. n [pl. a. Bundes bunt ro; (Heu) knippa f. 3. m förbund n.

Bündel n bunt m, knyte, paket; (Heu) knippa f.

Bundes-... in Zssgn: -festung f förbundsfästning; -genösse m bundsförvant; -genofsenschaft f bundsförvantskap n; förbund »; -lobt f förbundets ark m; -staat ro förbundsstat; -tag ro förbunds(riks)dag; -truppen pl. förbundstrupper; -Verfassung f förbundsförfattning.

bündig bindande; öfvertygande; kort(fattad), koncis; kurz und -koncis; lakonisk.

Bündigkeit /"gällande kraft; korthet och klarhet.

Bündnis n förbund.

bunt brokig.

Bunt-

bunt'... in Zssgn: -druck m färgtryck n; -fleckig, -gefleckt, -scheckig spräcklig.

Bureau n byrå m.

Bürde f börda.

Burg f borg f od. m, fäste n; -• fleckeu m liten köping; -graf m borggrefve s-herr m borgherre; -verließ n borgfängelse; -vogt m borg-, slottsfogde.

Bürge rn borgesman, borgen m,/*. Burgemeister '= Bürgermeister, bürgen gå i borgen, ansvara. Bürger m borgare; -eid m bor-gared; -garde /'----wehr; -krieg m inbördes krig n; -Meister m borgmästare; -recht n borgarrätt m; -sinn m fosterlandskänsla f\ -stand m borgarstånd n; -wehr f borgargarde n. Bürgerin f borgarkvinna, bürgerlich borgerlig. Bürgerliche(r) s. [pl. f. Beamter) ofrälse person m ob. f. Bürgerschaft f borgerskap n. Bürgersmann m borgare. Bürgschaft f borgen, säkerhet.

SBurgmibn Burgund;.Bourgogne. Burgunder m (a. -in f) bargun-d'are (burgundiska); bour-gognare (-iska); bonrgogne (-vin).    [gognisk.j

burgundisch burgundisk; bour-j Bursche m sälle; pojke; student, burschiko s studentikos; på studentvis.

Bürste f borste m. bürsten borsta.

Bürsten-... in Zssgn: -binder m borstbindare; -toomt //pt.borst-bindarvaror.

Bürzel... s. Purzel...

Bürzel m gump.

Busch mspr. Büsche) buske; busksnår n; -holz n småskog ro; ris; -klepper ro stråtröfvare; --werk n buskverk.

Büschel ro u. n kvast m, vippa f, klase m, knippa f. buschig buskig.

Busen m barm, bröst n, sköte w; (Meer--) vik f; -freund ro hjärtevän ; -krause f, -streif ro bröst-krås n; -nadel f bröstnål; -tuch n halsduk ro.

Buß-..., büß-... in Zs.-stzgn: hertig botfärdig;-fcrtiafeitfbotfärdig-het; -gelb » plikt s: -predigt f botpredikan; -psalmen m/pl. botpsalmer; -» und Bettag allmän bot- och bönedug; -» Übungen f/pl. botöfningar. Bussard ro ormvråk.

Buße f bot(göring); ånger m, plikt, böter pl. büßen försona; plikta, sota (für för); seine Lust - tillfredsställa sin lusta.    [ska).j

Büßer(in) ro botgörare (-görer-j Büste f byst ro.

Butte. Bütte f balja, bytta. Büttel ro rättsbetjänt.

Butter f smör n; -blume /kalfle-ka; -brot n smörgås f\ belegtes -6. smörgås med pålägg; Wüchse

f smörask m; «,fn smörtina f;    kärnmjölk; stoets m ett alags

smörkärna f; «.fniu f smör- kilformig smörbakelse m; kil-gumma,-försäljerska; Jtommer formigt smörstycke n. f mjölkkammare m; «.milch f buttern kärna.

(Vgl. auch K und 3.)

[cell ro.) Cellis violon-j

Cäcilie f Cecilia, ttnfé n kafé, Schweizer!. Calvinismus m kalvinism. Calvinist m kalvinist, [skura.l Ca'mera obsku'ra f kamera ob-J CanaMe f pack n, slödder n. Larr--. s. Karr-...

Cäsar m Cesar.

Cäsarentum n kejsarvälde, en-v&ldsmakt f.

Cello n [pl. «.S u.

Cent, pro «, procent.

Lertepartie f certeparti n.

Ces } n cess.

Chagrinleder n schagräng m, n. Chaise f schäs w.

Chamäleon n kameleont m. Champagner m champagne. Chansonette f chansonettsånger-ska.

Chaos « kaos, villervalla, chaotisch kaotisk.

Charakter m karaktär, charakterisieren karakterisera, känneteckna.

charakteristisch karakteristisk. Charlotte f Charlotta, [fartyg, chartern: ein Schiff ~ befrakta ett Chausiee/ landsväg m; «.einneh-mer m person som tar upp väg-pengar; «.geld n vägpengarjtZ.; ^haus tullhus, grindstuga f. chauvinistisch chauvinistisk.

Chef rn chef; «Redakteur hufvud-redaktör.

Chemie f kemi.

Chemikalien pl. kemikalier. Chemiker m kemist, kemiker. chemisch kemisk.

Chemisett *» Chemisett f.

Cherub m kerub, kyrkängel;

«.im pl. keruber.

Chiffre f chiffer m.

Chile n Chile, ChUi.

China n Kina.

Chinarinde f kinabark m.

Chinese m kines, chinesisch kinesisk.

Chirurg [pl. ^enj m kirurg. Chirurgie f kirurgi, chirurgisch kirurgisk.

Chlor n Lhem. klor m, n. chloroformieren kloroformera. Cholera f kolera, cholerisch kolerisk.

Chor [pl. Chöres »n, n; (sång)kör m; (kyrk)korn; ^ftttttrmhögaltare n; ^gesang m körsång ; korsång; ^.hemd n mässkjorta ^herr m domherre, kanik; Länger m kor-, kör sångare. Choral ro koral.

Chorist ro korist.

Christ m Kristus; bet heilige „ julen; «.öbeitb ro julafton; Jot* scherung f julklappar pl.; «.fest n, «.tag ro juldag ro; Jtinb t» Kristusbarnet.

Christ ro («.ill f) kristen (kvinna). Christenheit f kristenhet. Christentum n kristendom ro. Christian ro Kristian.

Christine f Kristina, christlich kristlig, kristen. Christoph m »Kristofer.

Christus ro Kristus.

Chrom n Chem. krom m, n. chromatisch kromatisk.

Chronik f krönika.

Chronolog m kronolog.

Chronologie s kronologi. Chronometer » kronometer m. Cis J n ciss.

Comptoir f. Kontor.

Couleur f kulör.

Coupé n (järnvägs-)kupé m;

kupévagn m.

Couplet n kuplett m.

Coupon m kupong.

Cour f kur m, uppvaktning; j m die - machen göra sin kur för ngn.

Courmacher m friare, beundrare.

Courtage/'kurtage n, mäklararf-vode n.

Cousin m, Cousine f kusin.

Cyan n cynn m, f.

Cyaukalium n cyankalium.

da där; här; framme; då; enär, därför(e) att; - ja, - nun einmal då ju.

da bei därvid; bredvid; jämte; dessutom; - sein vara närvarande ell. med; hålla på med; - bleiben stå fast därvid, da capo dakapo.

Dach n [pl. Dächer) tak; - un b Fach tak öfver hufvudet, skydd; -decker m taktäckare; -senster n vindsfönster; -first m u. f takås m; -kammer f vindskammare m, vindskupa; -rinne f takränna; -schiefer m takskiffer; -• schindel m takspån n; -stein m taktegel n; -ftroh n takhalm m; -stnbe f vindsrum n, vindskammare m; -stuhl m takstol; -traufe /"takränna; -werk n takresning f\ -ziegel m taktegel n. Dachs m gräfling, gräfsvinn; -* bau m gräfsvinslya f; -b ein i g kobent; -hund m tax (hund), da durch därigenom, da-fern så framt, därest, da für för det, därför, i stället; ich kann nichts - jag rår ej för det; - sein vara för, samtycka, dafürhalten hålla före, anse (att); nach meinem D- efter mitt förmenande.

da gegen däremot; men. da Heim hemma.

da-Her därifrån; fram; därföre. da hin dit; (vergangen) borta,

förbi, slut; es-gestellt sein lasten lämna det därhän, låta det vara osagdt.

da hinaus dit ut, åt det hållet, da hingegen däremot, da hinten bakom (sig),efter (sig), kvar.

da hinter (där)bakom, därunder; -kommen komma underfund därmed.

da-hinwnrts ditåt, dahlen. leka, skämta.

Dam....* (2) in Zssgn: -geiß fdof-hind; -Hirsch m, -wild n dof-hjort m.

Dam-...^ (-) in Zs.-stzg»: -brett n dambräde; -spiel n damspel; -stein m dambricka f. da malig dåvarande, den tidens, da mals då, då för tiden.

Tamast m damast m od. n; -• fabrik f damastfabrik; -Weber m damastväfvare. damasten a. damast-.

Damaszener m (Säbel) damaske-nerklinga f.

damaszieren damaskera.

Dame /fruntimmer n, dam; (Äarte, Tanz) dam.

Dämelack F m dumbom.

Damen-... in Zssgn: -abteil B «* damkupé; -schneider m frun-timmersskräddare; -Welt f fruntimmer pZ., damer pl. Bgl. a. Dam»...*.

dämisch inskränkt, dum.

da mit därmed; därigenom; på det att, för att; - nicht på det att inte, för att inte. dämlich — dämisch.

sägelseadress m; -fest n tacksägelsefest m; -opfet n tackoffer; -psalm tn lofsång; -fa» gung f tacksägelse; -schreiben n tacksägelseskrift f. dankbar tacksam.

Dankbarkeit f tacksamhet, danken tacka; vara (ngn) tack skyldig.

dankenswert värd tack. dann då, därefter, sedan; - und wann då och då, allt emellan-

åt.

[hämma.

Damm m [pl. S)ämme] damm (a. fig.); bank; stenlagd väg ell. gata f; -bruch m genombrott n af en fördämning; ^,erbe /"trädgårdsjord; -weg tn stenlagd väg.

dämmen fördämma, afdämma; dämmerig skum, skymmande. Dämmerlicht n skymning f, half-

dunkel.    [drömma.l

dämmern skymma; dagas; fig.}

Dämmerung f gryning; skym-Dämon m demon, dämonisch demonisk.

Dampf m [pl. Dämpfe) ånga f; dunst f; (Ausdunstung) afdunst-ning ; -bad n ångbad; -boot n ångbåt m; -druck m ångtryckn; -sähre f ångfärja; -Heizung f upphettning ell. uppvärmning medelst ånga; -jacht f ångjakt; -kessel tn ångpanna f; -Maschine f ångmaskin m\-roß nånghäst m; -schiff n ångfartyg; -wagen [ma.

dampfen ånga; ryka; rösta, bol-dämpsen dämpa; (Speisen) stuf va. Dampfer m ångare, ångbåt. Dämpfer m ngt som dämpar, af-■ kyler; J sordin.

Dämpfung f dämpning, undertryckande n. da nach därefter, sedan.

Dandy m sprätt. [dessutom, da neben bredvid ; därjämte; da nieder ned, till marken.

Däne m dansk.

dannen: von - därifrån, sin kos. daran därpå; därvid; däraf; där-uti; därtill.

[ning.

daraus därpå; däröfver. Daraufgeld n (beim Kauf) handpengar pl. daraus därur; däraf. darben lida nöd, s välta, dar bieten [s. bieten] erbjuda, yppa; förete.

dar bringen [s. bringen) frambära. Dar bringung f frambärande n. d(a)rein ditin; där(ut)i; -reden afbryta.    [(där)inne.|

m lokomotiv n.

d(a)rin, d(a)rinnen där(ut)i,j dar-legen framställa, utveckla. Dar-legung f framställning. Dar-leh(e)n n lån. dar-leihen låna ut.

Dar-leiher m långifvare.

Darm m tarm; -bruch m tarm-brock n; -fett n bukhinna f; -grimmen n knip, kolik f; -saite f tarmsträng tn.

tipp m.

Darre f torkning; torkugn m, torkria; förtorkning; (bei Vögeln) [lämna.

Dänemark n Danmark, dänisch dansk.

Dank m tack f ob. n, tacksägelse

darreichen framräcka, öfver-Dar-reichung s framräckning, Öfverlämnando n. darren torka. feil. uppföras.I f; (mit dat.) tack vare; - sagen dar stellbar som kan framställasj tacka; j-m für et. - wissen vara dar-stetten före-, framställa; ut-ngn tacksam för ngt; Gott fei . föra.    [förande n.|

-1 gudskelof!; -adresie tack- I Dar stellung <framställning, nt-j

dar-tun bevisa, ådagalägga. d(a)rüber (där)öfver; därutöfver. d(a)rum (där) omkring; därom; fördenskull, därför; », bringen beröfva; ». kommen förlora. d(a)runter (där) under; däribland ; därmed; däri; ^ feilt vara med.

Darwinismus m darvinlsm. darwinistifch darvinistisk. das -(e)n, -(e)t; det ell. den;

som, hvilken, hvilket, da-fein vara tillstädes; vara till. Da sein n tillvaro f, lif. da-selbst där(städes). daß att, på det att; », nicht på det att inte; biS». tills, till dess. dasselbe den- ell. detsamma, datieren datera; förskrifva sig. Dativ vi dativ. dato dato; bis ». till dato.

Dattel f dadel m.

Datum n datum.

Daube f kim tn, tunnstaf m. Dauer f fortvaro, varaktighet, dauerhaft varaktig, stark. Dauerhaftigkeit f varaktighet, styrka.

dauern bestå; vara, räcka, dröja; (leid tun) smärta, väcka medlidande hos.

Daumen m tumme. $äum(eit>...in8ffgn: b Jireit tums-bred ; ».schraube f tumskruf m. Däumling ro (handsk)tumme;

tummeliten.

Daune f dun n, fjun n.

Daus n tvåa f\ äss. davon däraf; därifrån; därom; bort; ».bleiben låta bli; afhålla sig därifrån; Zeilen skynda bort ell. därifrån; ^.fahren fara sin väg; ».gehen gå bort ell. sin väg; ».laufen springa bort ell. sin kos; ».tragen bära bort; få; vinna.

da vor (där) framför, för (det), da wider däremot.

da zu dit; fram; därtill; dessutom; stommen komma öfver; komma sig för; SLfuttftfmel-lankomst.

da-zumal då för tiden, da zwischen (där)emellan; Jfom» men komma emellan ell. till ; fliegend mellanliggande; ^treten träda emellan. Da-zwischenkunft f mellankomst. Debatte f debatt m; zur ~ bringen bringa (ställa) under d. debattieren debattera.

Debet n debet.

Dechant m domprost, dechargieren dechargera. dechiffrieren dechiffrera.

Deck n däck; ».bett n sängtäcke; ».blatt n (Zigarren) täckblad; ».mantel m sig. täckmantel ; Offizier m första klassens underofficer; »Zlatz m (auf den, Omnibus) plats utanpå.

Decke f täcke n; matta; (e-r Zim-merS) tak n.

Deckel m pärm; lock n; ».korb m korg med lock på. decken (be)täcka; (den Tisch) duka. Deckung f betäckning; säkerhet; G remburs m; remissa. dedizieren dedicera, defekt defekt.

Defekt m defekt, defensiv,Defensive /‘defensiv (m). Defensivkrieg m försvarskrig n defilieren (vorbeimarschieren) defi-| definieren definiera. (lera.j definitiv definitiv.

Defizit n deficit. [dragerska.j Defraudant(in) bedragare, be-f Degen m värja f; krigare; ».gefäß n värjfäste; ».gehänge, ».gehenk n sabelkoppel; ».knöpf m värjknapp ; ».koppel f portepé tn; ».. scheide /'värjslida; ».stich, ».stoß m värj styng n, -stöt. degradieren degradera, dehnbar (ut)tänjbar, töjbar.

Dekokt n dekokt ro, afkok. dekolletiert dekolleterad. Dekoration f dekoration, dekore-[ring.

[het.

vänlig.

[beta f.

Dehnbarkeit f (ut)tänjbarhet; töjbarhet.

dehnen uttänja, töja, dra(ga) ut. Dehnung /"töjning, förlängning; -Szeichen n tecken som antyder lång stafvelse, Cirkumflex ro. Deich ro damm m, bank.

Deichsel /■ tistel(stång) ro, v agnsstång ; -nagel ro tistelbult; -» pferd n stånghäst ro.    >x

dein din, ditt; der (die) deine din, ditt; die Deinen pl. de dina; das Deine ditt.

deinesgleichen din (jäm)like; pl.

dina likar, sådana som du. deinet-halben, wegen, -willen för din skull.

deinige: der, die, das - din, ditt. Deist ro deist. deistisch deistisk.

Dekagramm n dekagram.

Dekan ro dekanus. deklamieren deklamera. Deklination f deklination, dekliniere» deklinera.

Dekret n dekret, dekretieren dekretera, delegieren befullmäktiga, delikat delikat.

Delikatesse/"delikatess ro,läcker-Delinqueut ro delinkvent. Delphin ro delfin, [åt hvilket. dem åt ...en, ...et; åt hvilken, Demagog m demagog.

Demagogie f folkuppvigling, demagogi.

demagogisch demagogisk.

Demant m diamant.

demanten diamant-... demaskieren demaskera, dementieren dementera, dem-gemäh, -nach i enlighet därmed; följaktligen, dem nächst därefter; inom kort. Demokrat m demokrat.

Demokratie f demokrati, demokratisch demokratisk, folk-[visa.

demonstrieren demonstrera, be-demontieren demontera, demoralisieren demoralisera, dem-ungeachtet det oaktadt.

Demut f ödmjukhet, demütig ödmjuk. [Ödmjuka.! demütigen göra ödmjuk, för-) Demütigung s förödmjukande n, förödmjukelse, demzufolge — demnach, den den, det, -en, -et; som, hvil-ken, hvilket, dengeln hvässa (Sense).

Denk«..., denk-... in Zs.-svgn: ^art /■tänkesätt«; ^fähigkeit/'tankeförmåga ; ^.lehre f logik; -mal n minnesstod /", monument ; münze f minnespenning ro, skådemynt n; -schrist f minnesskrift; Spruch ro tänke-språk n; ^stellt ro minnesvård; * -würdig minnesvärd, märklig; -Würdigkeit f märklig tilldragelse ; pl. minnesteckningar; -zeichen « minne; -zettel w minnesanteckning f; minnes-) denkbar tänkbar.

Denkbarkeit f tänkbarhet. denken [dachte; gedacht) tänka; tro, tycka; ämna; - an tänka på; - ans tänka på; uttänka; Denker ro tänkare, [rufva på. Denkungsart f = Denkart, denn ty, då; än. dennoch likväl, (än)dock. Denunziant ro angifvare. denunzieren angifva (ange). Depesche/'depeschro; telegram*;

e»e - befördern befordra ett t. depeschieren telegrafera. Deplacement 4/ n deplacemang. Depositenbank f depositobank ro, girobank ro. deponieren deponera.

Depositum n depositum.

Depot n depå m; schein m depositionsbevis n.

Deputation f deputation, deputieren befullmäktiga, som deputerad eil. ombud afsända. Deputiertesr) m [pl. s. Beamterj deputerad.

der, die, das den, det; -(e)n, -(e)t; den -(e)n, det -(e)t; som, hvilken, hvilket. der-art(ig) sådan, så beskaffad, derb fast, hård; grof; plump;

kraftig.    [het.

Derbheit/'fasthet, hårdhet grof-dereinft en gång, en dag; ^ig framtida, tillkommande, deren hennes; deras; sådana;

som; hvars, hvilkas. derent.Halbe», »wegen, »willen för hvars «11. för hvilkas skull.

[grad.

[dylik.

derer deras; dem. der-gestaltså, på så sätt, till den der gleichen dylik(a, t), sådan(a). der jenige, die jenige, das jenige [tiden.

der maleiust en gång i fram-der-malen nu, för närvarande;

[varande, der-malig nu-, när-, förhanden-d er-m aß en = dergestalt, der», die«, daS»selde den-, detsam-[öfverlöpare. Deserteur m desertör, rymmare, desertieren desertera, rymma, des gleichen ----- dergleichen; desslikes, likaså.

des halb därför, fördenskull, desinfizieren desinfektera, des-[full.

despektierlich vanvördig, förakt-Despot m despot, despotisch despotisk.

Despotismus tw despotism, enidet.

desten hvars; dennes, hans; den, Deffert n dessert m; ^.meffer n dessertknif m; stelln m dessert-tallrik.

den, det.

då.

ma.

inficiera.

välde n.

destillieren destillera, desto dess, så mycket; je mehr, *, bester ju mer(a), dess bättre; ^ mehr dess mer(a). des wegen ----- deshalb.

Detail n detalj m\ ^geschäft n minutaffärm; ^oitbcl w minuthandel.

Detaillist m minuthandlare. Detekti'v m detektiv.

Deut m fig. grand n.

Deutelei f hårklyfveri n. deuteln: ^ an förvränga, deuten peka; tyda. deutlich tydlig.

Deutlichkeit f tydlighet, deutsch tysk(a); auf ^ på tyska; er spricht deutsch han talar tyska ; fig. deutsch mit j m sprechen säga ngn sanningen.

Deutsche(r) m [pl. f. Beamterj tysk, f tyska.

Deutschland n Tyskland. Deutschtum n tysk nationalitet f\ tyska seder pl.

Deutschtümelei f tyskeri n. Deutung f (ut)tydning, tolkning. Devise f devis m.

Dezember m december, dezimal decimal-.

Dezimal».^ in Zssgu: ^.bruch m decimalbråk n; ^stelle f decimal m. dezimieren decimera.

Diadem n diadem.

Diagnose f diagnos.

Diako'n, Dia'konus m diakon. Diakonissin f diakonissa.

Dialog m dialog.

Diarrhöe f diarré m.

Diät f diet.

Diäta'r m extraordinarie.

Diäten flpl. dagaflöning f (sg.)

dagtraktamente n (sg.). dich dig.

dicht tät(t); massiv; w ea »b. be tätt eil. nära intill.

Dichte f täthet dichte» * dikta (auch fig.).

Deutsch-nobwedi»ck.

[skaldinna.

[stöld.

[dånig.j

detta

dichten* täta.

Dichter m diktare, skald; »in ff dichterisch poetisk.

Dichtheit, Dichtigkeit f täthet. Dichtkunst f skaldekonst. Dichtung f diktning, dick tjock; stor; »e Milch tjock sur mjölk; » tun brösta sig. Dick-..., dick-... tit Zs.-stzgn: »backig med tjocka kinder; »bcilt n lår; ».darin m tjocktarm; »Häuter m tjockhuding; »kopf m dum-hufvud n; »fopftQ tjockhufvad, dum; ».leidig bukig; »leibigkeit f korpulens m, fetma; ».tuer m skräflare: ».to anst m isterbuk. Dicke f tjockhet, tjocklek. Dickicht n snår.

Died m tjuf.

Dieberei f tjufveri n, tjufnad nt, Dieb(e)S-... in Sffgn: »bttnbeftjuf-band n; ».gesicht n tjuf ansikte, galgfysionomi f; ».höhle f tjuf-näste n; »latente /‘blindlykta; »Muffel m dyrk; Sprache f tjufspr&k n. diebisch tjufaktig.

Diebstahl m stöld /*, tjufnad. Diele f bräde n, planka; golf «; förstuga.

dielen brädfodra; golflägga. dienen tjäna* betjäna, stå till tjänst.

Diener m tjänare; bugning f. Dienerin f tjänarinna. Dienerschaft f tjänst(e)folk n, tjänstepersonal m. dienlich tjänlig, lämplig.

Dienst m tjänst f\ tjänstgöring f\ syssla f.

Dienst-..., dienst-... in Zffgn: ».alter n tjänsteålder m; ».antritt m tjänsts tillträdande n; ».bote m tjänare; »eid m tjänsteed; »eifer m tjänsteifver, -nit n; »• eifrig nitisk, tjänstaktig; ».ein-kommen n inkomst/* af tjänst; »» fach n afdelning f (inom ämbetsverk); ».fähig tjänstduglig : vapenför; ».fertig tjänstfärdig, tjänstaktig; »fertigkeit /"tjänstaktighet; ».frei tjänstledig; »« t)fttm husbonde; arbetsgifvare; »knecht m dräng: »leistung f tjänstgöring): »mädchen n, »* magd f tjänst(e)flicka f. tjänstepiga f: ».mann tn stadsbud n (auch: Packträger): ».pflidit/"värnplikt ; tjänsteåliggande n; ».reis« f tjänsteresa; »rock m uniform; ».tauglich tjänstduglig; vapenför ; ».tuend tjänstgörande; ».uti» tauglich oduglig till tjänst; ». willig tjänstvillig, tjänstaktig. Dienstag m tisdag, dienstbar tjänstskyldig; under s Dienstbarkeil f tjänstskyldighet, beroende n.

dienstlich officiell, ämbets-... dies-... in Zffgn: ».falls fall; ».jährig innevarande års; ».mal denna gång: »seitig, »seitS på denna sidan.

dieser, diese, dieses ob. dieS denne, denna, detta; biefe pl. dessa. Dietrich * m dyrk.

Dietrich * Teodorik; Didrik. dieweil under det att; emedan. Differenz f differens.

Diktat n diktamen, diktieren diktera Dilettant(in) dilettant, amatör, dilettantisch dilettantisk.

Dille s. Tülle.

Ding n ting, sak f; guter jt sein vara vid godt ©11. friskt mod. dingen [bang; gebuttgeu lega, städja; tinga; pruta.

Dinkel H m spält.

Diözese f stift n.

DiphtheritiS f difteri.

Diphthong m diftong.

Diplom n diplom.

Diplomat m diplomat, diplomatisch diplomatisk, dir (åt) dig.

direkt direkt.

Direktion f direktion.

Direktor m direktör; rektor. Direktorat n rektorat.

Direktrice f direktris.

Dirigent m dirigent, ledare, dirigieren dirigera, leda.

Dirne f jänta, tös; glädjeflicka. Diskant J m diskant; sopransångare.

diskontieren diskontera.

Diskonto m diskonto n. diskreditieren misskreditera. Diskussion f diskussion, diskutierbar som kan bli(fva) föremål Zör diskussion, diskutieren diskutera, [pens m.| Dispens m, Dispensation f dis-j dispensieren dispensera. Disponent m disponent, disponieren disponera, disputieren disputera.

Disside'nt m dissonier.

Distanz f [pl. „en] distans; „ritt m distansridt.

Distel f tistel m. distinguiert distingerad.

Distrikt m distrikt n.

Disziplin f disciplin.

Dividende f dividend ». dividieren dividera.

Division f division.

Divisor m divisor.

Diwan m divan.

Döbel m tapp.

doch dock; likväl; ändå; ja; visst; men; (nach verneinten Fragen) jo; jo „ jo visst; nicht „1 Docht m veke. [å nej, visst inte.J Dock n (skepps)docka f.

Docke f docka.    [i docka.l

docken härfla, nysta; inta(ga)} Doge m (zB. von Venedig) doge; „npalast m doges palats.

Dogge f dogg m.

Dohle fkaja.

Dohne f (fågel)snara, dona. Doktor m doktor.

Doktorat n doktorsvärdighet f.

Doktrinär m doktrinär.

Dokument n dokument.

Dolch m dolk; „stich m, „stotz m dolkstyng, dolkstöt.

Dolde f blomflock m.

dolmetschen tolka.

Dolmetscher m tolk.

Dom m domkyrka f, katedral f; (Kuppel) kupol; „herr m domherre, medlem af domkapitlet; „Herrnwürde f domherres ämbete n; „kirche f domkyrka; „• Pfaffe m (Vogel) domherre; „• schule f katedralskola.

Somoue/dom&nm, kronogodsn.

Domino tn a. n domino m obec f ; (Spiel) domino n.

Domizil n hemvist n, m.

Donau f Donau.

Donner m åska f; „keil m åsk-vigg; „schlag m åskslag n, åskknall ; „wettern åskväder; zum „Wetter I blixt och dunder! för-dömdt!

donnern åska, dundra.

Donnerstag m torsdag.

Doppel»..., doppel«... in Zssgn: adler m tvehöfdad örn; „bier n starköl; „heutig tvetydig; „ehe f tvegifte n; „stuftet n dubbelfönster; „flinte /‘dubbelbössa; „laut m dubbelt själfljud n, diftong; „punkt m kolon n; „sinn m, „sinnigkeit f dubbelmening f, tvetydighet f\ „flu. nig tvetydig; „tut f dubbeldörr; „Währung f dubbel myntfot m; „züngig som harklufven tunga; falsk,svekfull;„züngig-keil f falskhet, dubbelhet.

doppelt dubbel.

Dorf n [pl. Dörfers by m; „be-wohnerm en bys invånare,landt-man; pl. byamän; „geistlicher, „pf «net m landtpräst; „gemeinde f landsförsamling, byalag n; „kirche f landskyrka; „krug m,

-schenke f bykrog m; -schule f byskola; -schulmeister m byskol-mästare; -schütze m byfogde.

Dörfchen n liten by m.

Dorfschaft f byalag n.

Dorn m (törn)tagg, törne n; -« dusch m törnbuske; -gebüsch n törnsnår; -Hecke f törnhäck m; -röschen n den sköna f i den förtrollade skogen.

Dornen«..., dornen-.- in Zssgn: -» kröne f törnekrona; -Pfad m törnestig; -voll törnig, taggig.

dornig törnig, taggig.

Dorothea Dorotea.

dörren torka.

Dorsch m torsk.

dort där(städes), därborta; dit; på ed(e)r plats; -her därifr&n;)

bottig därvarande. [-bin dit(&t).J

Dose f (snus)dosa.

Dosis f dos(is), portion.

Dotation f g&fva.

botiereit dotera, donera, skänka.

Dotter m äggula f.

Dotterblume f smörblomster ».

Dozent m docent.

Drache(n) m drake.

Drachme/drakrna m,n (n. Gewicht der Apotheker.)

Dragoner m dragon.

Draht m (metall)tråd; -antwort f telegrafsvar n; -eisen n tråd-jäm; -gewebt n metallduk m, trådnät; -gitter n metallr&ds-galler; metalld uksfönster; -» Nachricht f telegrafisk underrättelse ; -puppe f marionett m; -feite f metallsträng m; -seil n järatrådslina f; -stift m trådstift n; -zange f kniptång; ziehbank f dragbänk m; -zieher m tr&ddragare.

drehten (telegraphiere») telegrafera.

drähteru tråd-...

breinieten dränera, torrlägga.

Dreifine f dreesin.

Drall m reffling f. drall styf; duktig; hurtig, rask. Drama w drama, dram. Dramatiker m dramatiker, dramatisch dramatisk, dramatisieren dramatisera. Dramaturg m dramaturg. Dramaturgie /'skådespelarkonst, brau = daran.

Drang m (Gedränge) trängsel f\ trängande behof n; längtan /; påtryckning f; (Bedrängnis) trångmål n; (Eile) brådska f. dränge» tränga, trycka, pressa; ansätta.

Drangsal n (auch f) trångmål n, nöd /, elände n.

drangsal(ier)en trakassera, pläga, drastisch drastisk, dräuen hota. drauf = darauf.

Drauf«.- in Zssgn: -gänger m gå-påare; -geld n handpengar pi.\ -los: zB. -löSheheu gå på. draus — daraus, draußen (där)ute; utanför, drapieren drapera.

Drechselbank f svarfstol m. drechseln svarfva.

Drechsler »n svars vare; -arbeit / svarfvadt arbete n.

Drechslerei f svarsvaryrke n;

svarfvarverkstad m.

Dreck m träck, eikrementer pl. dreckig smutsig.

Dreh«-, in Zs.«stzgn: -achse f rotationsax el m; -bahn/repslagar-bana; -bank f svarfstol m; -* baum m korsbom, vändkors n; -brücke f svängbro; -krankheit f yrsel, svindel m; -kreuz n -----Drehbaum; -lade /(plåt-, bleck-) svars m; -orgel / positiv n; -rolle f mangel m; -scheibe f svängskifva, vändskifva; -stift m axel; -stuhl m skrufstol. drehen (auch sich -) vrida, vända, svänga; svarfva.

dreißig trettio, F tretti. [ob. f.) Dreißiger m, -iu f trettioåringmj dreißigjährig: -er Krieg Trettioåriga kriget n. dreißigste trettionde, dreist dristig.

Dreistigkeit f dristighet.

Drell m = Drillich.

Dresch e in Zssgn: -stegel m slaga f; -Maschine f tröskverk n; -» tenne f loge m, loggolf n. dreschen [drosch; gedroschen) tröska. Drescher m tröskare. dressieren dressera.

Dressur f dressyr.

[Drohung.

Drehung f vridning, svängning;

hvarf n; svarfning. drei tre.

Drei-..., btei«^ in Zssgu: -armig trearmad; -beintg trebent; -• Matt n trebladig växt m (zB. Klee); klöfverblad; Jblätt(e)* rig trebladig; -bmtb m tre-statsförbund n, trippelallians; -decker >l, m tredäckare; -eck n triangel m; -eckig trekantig, triangulär; sättig treenig; -» einißtcit f treenighet; -fach, -« faltig trefaldig; -fotttgfeit f trefaldighet;-farbig trefärgad; -fit[| m trefot; -bunbctt trehundra; -jährig treårig; -Nötig m trek’ang; -königsfest n tret-tondagen m; -mal tre gånger; -malig tre gånger upprepad; -master m tremastare; -monatig (Dauer), -monatlich tre månaders, kvartals-; -Pfänder m trepunding, trepundig kanon; -rad n trehjuling m; Zeitig tresidig -sildig trestafvig; -» sprachig (skrifven) på tre språk; -zack; tn treudd; -zehn tretton; -zehnte trettonde; -zifferig tre-siffrig; -zinkig treuddig.

Dreier m ehm. trepfennigstycken. dreierlei tre slags, treggehanda. drein — darein.

Drilch m = Drillich.

Drillbohrer m drillborr »,. drillen kringvrida; exercera; Drillich m dräll.

Drilling m trilling ♦», f. drin — darin, dringen Abrang; gedrungen) (ln-) tränga; yrka (auf på), dringend, dringlich trängande; angelägen, brådskande; enträgen ; enträget, ifrigt. Dringlichkeit f tvingande nödvändighet; brådska, drinnen där inne, innanför, britt: der (die, das) Dritte den, det tredje; zu britt tre stycken, drittehalb två och en hals. Dritteil n tredjedel m. drittens för det tredje, droben där ofvan, där uppe. Droge f drogm; -«Handel m droghandel; -nhändler rn — Drogist; -nhaudlung f droghandel m; -«waren pl. — Drogen.

Drogist m drogist.

Droh-... inSffgn: -btlef mhotelse-bref n; -ttbt f, -Wort n ----drohen hota.

Drohne f drönare m; fig. m, f. dröhnen dåna, mullra; genljuda. Drohung f hotelse. [rolig, drollig komisk, (puts)lustig, terk-Dromedar n dromedar m. Droschke f droska.

Droschken-... in Zflgn: -Halteplatz m droskstation f; -kutscher m droskkusk.

Drossel f (Vogel) trast m. drüben därborta, på andra sidan; drüber ----- darüber.    [bortåt.

Druck m tryck n; fig. förtryck n;

(Buch. rc. -) tryck n (-ning f). Druck-..., druck-... in Zfsgn: -bogen m tryckark n; -fehler m tryckfel n; -fehlerverzeichniS n tryck-felsförteckuing f; -fertig tryckfärdig; -form f tryckform r»; -freiheit f tryckfrihet; -kosten

Duldung / fördragsamhet. dumm dum.

Dumm-..., dumm-... in Zflgn: ^dreist dumdristig; J>reiftigfeit / dumdristighet; „ kopf m dumhuf-l Dummheit / dumhet. (vud w.j dumpf (dumpfig) fuktig; unken; (bom Schalle) dos; (traurig) dyster.

[het.

;}

in Zsign:

på (ngn).    [svettas. |

dunsten (af)dunsta; ånga, ryka;J

[mat n.

pl. tryckningskostnader; ^.pa» Pier n tryckpapper; spröde / afdragn; ^.pumpe / tryckpump *»; ^aå)t f trycksak;    f

tryckalster n; -stil m. drucke» trycka.

drücken trycka; klämma; förtrycka ; P sich „ smyga sig bort, smita.

drückend tryckande.

Drucker m '(bok)tryckare, konst-förvant; ^arbeit / tryckning; treffe /"tryckpress m; ^schwärze / trycksvärta.

Drücker m klinka /; (Gewehr) trycke n; (Handwerker) tryckare. Druckerei / tryckeri n. drum = darum, druuten där nere. drunter-- darunter.[kvarkknnta.s Druse / drus m; (Pferdekrankheit^ Drüse / körtel m. drüsig körtelaktig, -formig. du du.

Dublette /dubblett m, duplett m, duplikat n.

Ducht / dukt m.

ducken böja (ned); förödmjuka;

sich - böja sig; huka sig ned. Duckmäuser F m lismare, smiler. dudeln spela ell. sjunga uselt. Dudelsack m säckpipa /; ^pfeifer m säckpip(s)blåsare.

Duell n duell m.

Duellant m duellant. duellieren: sich duellera.

Duett J* n duett m.

Dust m (pl. Düfte) dunst /; doft / oder n; imma /. dusten dofta, duftend, duftig doftande. Dukaten m dukat, dulden tålaMida, fördra(ga). Dulder m, Dulderin / tålig ell. tåligt lidande person m oder /; martyr m od. /. duldsam fördragsam. Duldsamkeit / fördragsamhet.

dumpfig — dumpf.

Dumpfigkeit / fuktighet, unken-Dünen pl. f dyner.

Dung, m dynga /, gödsel /; ^.mittel n gödningsmedel, düngen göda, gödsla.

Dünger m ----- Dung, [obemärkt dunkel dunkel, mörk; dyster; Dunkel-..., dunkel-...

J&Istu mörkblå; ^.braun mörkbrun ; ^farbig mörk till färgen; skämmer /"der Photographen mörkrum n; ^.werden n skymning /. Dunkel n = Dunkelheit.

2>ünfelm egenkärlek, högmod n. dünkelhaft egenkär, inbilsk. Dunkelheit / dunkel n, mörker n; obemärkthet.

dunkeln förmörka, dünken förefalla, synas; sich * tro sig vara. dünn tunn.

Dünne, Dünnheit / tunnhet. Dünnung / slaksida.

Dunst m [pl. Dünste) dunst /, ånga /, imma /; blauen - vor» machen slå blå dunster i ögonen dünsten stuf va.

dunstig dunstig; kvaf, kvalmig;

töcknig.    [sfär.

Dunstkreis m dunstkrets, atmo-Duodez n duodes w, duodesfor-düpieren dupera.

Dur n J dur. durch genom; af; ^ und helt och hållet, i grund, durcharbeiten genomarbeta; grundligt bearbeta; fullstän-

nom.

digt genomgå; sich ^ arbeta sig . (fram) igenom.

durch au's fullständigt, helt och hållet; ovillkorligen; nicht alldeles inte, på inga villkor, du'rchbauschen kalkera, du'rch-beißen [s. beißen] bita igenom eil. af; sich ^ bita sig igenom, bana sig väg. du'rch-beizen genomfräta. du'rch-betteln: sich ^ durch tigga sig fram genom, du'rch-beuteln sikta, du'rch-blättern genombläddra. bu'rch-bleuen genomprygla. durch-bli'cken genomskåda; (^) skymta fram; visa ell. röja sig; ^ lassen visa.

durch-bo'hren genomborra, durch brechen [f. brechen] genombryta; bryta sig igenom, du'rch-brennen [f. brennen] genombränna; (sich entfernen] rymma, schappa, ta till schappen. Durchbrenner m rymmare, rymling.

du'rch-bringen [f. bringen ] föra igenom; genomdrifva; lyckas rädda; (Geld) göra at med: sich ^ dra(ga) ell. ta(ga) sig fram. durch-bro'chen genombruten. Tu'rch-bruch m genombrytning/, -brott n; bristning f. durch dacht genomtänkt, du'rchdenken u. durch denken [f. bensen] genomtänka, (moget) öfverväga

durch drängen tränga igenom; sich ^ bana sig väg genom, du'rch-dringen [i. bringen] tränga (sig) igenom ell. fram; genomtränga, uppfylla; segra; (v^v) genomtränga, uppfylla; durch» brungen von genomträngd af. durch dringend genomträngande, durch dringlich genomtränglig. Durch-driNglichkeit/'genomträng-lighet.

durch-du'ften med dost uppfylla, parfymera.    [nom.l

durch-ei'len skynda eil. ila ige-j durch-eina'nder ora hvartannat, huller om buller; D- n virr-varr.

du'rch-fahren fara eil. åka igenom, genomresa, -fara (a. = v-v). Durchfahrt genomfart, -resa;

passage m : genomgång m. Du'rch-fnhrlszoll m transitotull. Du'rch-fall m diarré; (fig.) nederlag w, fiasko n.

du'rch-falleu [f. sahen] falla igenom; misslyckas; bli kuggad. du'rch-fechten [}. fechten] med framgång förfäkta,genomdrif va; sich ~ slå sig igenom, durchfeilen af-, sönderfila. du'rch-finden: sich ^ ta sig fram, hitta

durch-fle'chten [f. flechten] genom-, infläta.

durch-flie'gen [f. fliegen] flyga igenom ; (fig.) hastigt genomögna, genomresa.

durch-flie'ßen [f. fließen] flyta ige-[genomlopp n. Durchfluß m genomflytande n, durchforschen genomforska, dur'ch-fresien äta, gnaga igenom, du'rch-frieren [f. frieren] frysa alltigenom ; utkyla; durch(ge)froren genomfrusen.

Du'rch-fuhr f genomföring. durch führen genopiföra, -drifva. Durch gang m genomgående n; -gång, passage.

durch gängig genomgående, all-män(t); på det hela taget. Du'rch-gangs-... in Zsign: ^angabe f, ^zoll tn transitotull; ^ßütet m transitogods n (sg.); ^handel m transitohandel; ^Verkehr m transitohandel; ^nmgenro vagn med genomgång; „zug m =» v.'Zug. [rymma; skena.t durch gehen [f. gehen] gå igenom ;j

genomglödga;

l/rs).

genomresa.

Du'rch-reisende(r) m resande som du'rch-reißen [f. reißen] ris va ell. slitå af ell. sönder; gå af ell. sönder.

durchreiten inrida, bryta; (v-^) rida genom.

du'rch-sägen genom-, afsåga. du'rch-schauen se ell. titta igenom;

(v-v) genomskåda, du'rch-fchauern genomila, -bäfva. du'rch-scheinen [s. scheinen] skina ell. lysa igenom, du rch scheinend genomskinlig, durch schieben [s. schieben] skjuta

du'rch-gehends = durchgängig, du'rch-gießen ösa, hälla igenom, durch-gleiten glida igenom, durchglühen (vlv) uppelda, du'rch-graben genomgräfva. du'rch-greifen [f. greifen] gripa eil. ta(ga) tvärs igenom; (kraftigt) ingripa.

du rch greifend genomgripande. Du'rch-Hau m uthugguing f. du'rch-hauen hugga igenom, klyfva; genomprygla; sich ^ slå sig igenom, du rch hecheln genomhäckla (auch du'rch-helfen [f. helfen) hjälpa igenom ell. fram; sich ^ hjälpa sig igenom; dra(ga) sig fram. durch i rre» genomströfva. du'rch-jagen jaga ell. drifva genom; spränga igenom; («-^) genomjaga.

du rch kälten genomkyla; afkyla. du'rch-kämpfen utkämpa; genom-drlfva; sich slå sig fram. du'rch-kommen [f.fommen] komma, gå, slippa ell. tränga igenom ell. fram; slippa undan, du'rch-können kunna komma igenom ell. fram.    [sa.l

durch-kreu'zen genomkorsa; kor-j Durch laß m genomsläppande n;

genomgång; durkslag n. du'rch-lassen [f. lassen] släppa igenom ell. fram. durch lässig ej vattentät. Durchlaucht f (ers) höghet, du'rch-lauchtig: wfter Herzog ers Du'rch-lauf m diarré, [höghet, du'rch-laufen [s. laufen] springa, gå ell. flyta igenom; hastigt genomresa; ("-") genomlöpa, -gå, -flyta; ögna igenom, durch le ben genom-, upplefva. du'rch-lefen [s. lesen] läsa igenom, durch-leu chten upplysa, du'rch-liegen [f. liegen]: sich ^ så liggsår.

durch lö'chern göra hål i ell. pA. genomborra.

durch-lü'ften väl vädra, lufta, du'rch-lügen [s. lügen]: sich w ljuga sig fram.

du'rch-machengenorngå, upplefva. Durch marsch m [pl. ^.Märsche] genommarsch, -tåg n. du'rch- mars ch i eren marschera ige -[gå igenom, du'rch-mesien mäta upp; («^) Du'rch-mesier m diameter, du'rch-mischen sammanblanda, du'rch-müssen vara tvungen att komma ell. gå igenom, du'rch-mustern genomsnoka, noga genomgå ell. granska, durch-nä'ssen genomblöta, väta igenom.

du'rch-nehmen [f. nehmen] genomgå ; nagelfara med. du rch peitschen genompiska, du'rch-prügeln genomprygla. du'rch-räucheru genomröka; (in-) röka.    [videra.(

durch rechnen genomräkna; re-| Du rch reise f genomresa, durch reisen resa igenom; (vlv) [far igenom.

genom.

du'rch schießen [s. schießen] skjuta igenom; blixtsnabbt fara igenom; (v-v) genomborra; uppblanda ; (mirBavier) interfoliera.

Durch-schnittm genomskärnings, im ^ i medeltal ell. genomsnitt.

du'rch schnittlich medeltals-, medel-; i medeltal ell. genomsnitt.

Du'rch-schnittil-... iu Zsign: ^.ansicht f profil m; ^.betrag m medelbelopp n; ^.fläche f genomskär-ni ngsy ta ; ^.preis m medelpris n; ^fumme f medeltal n; ^zahl f medeltal n.

durchschrei'teu [s.schreiten) genomskrida,.

Du rch schuß m mellanslag n; inslag n; (hvitt) blad n insatt mellan andra.

;)

[nom.

ma.

infläta.

durchschiffen fara ell. segla igenom ell. öfver.

Du rch schlag m durkslag n; (zum Löcherschlagen) Stamp; ^.skraft f (e«a Geschosses) stötande kraft, du rch schlagen slå igenom; sich w slå sig igenom ell. (sig.) fram; (Erfolg haben) göra verkan; (Papier) slå igenom, du'rch-schleichen [f. schleichen): sich ^ smyga sig igenom, durchschlüpfen = durchschleichen, durchschneiden [s. schneiden) skära ell. klippa midt igenom ell. tvärs af; genomskära, klyfva; korsa.

[tillbringa durch schwe lgen i sus och dus durchschwi'mmen [f. schwimmen) simma öfver.    [öfver.)

durch se geln genomsegla, seglaj du rch sehen [s. sehen) se ell. titta igenom, genomse, du rch seihen sila ell. sippra ige-du'rch-setzen komma, fara, rida igenom ell. Öfver;genomdrifva; uppfylla (mit med.). Du'rch-sicht f utsikt; genomse-enden, granskning; påseenden. du'rch-sichtig genomskinlig. Durchsichtigkeit /genornskinlig-het.

dtfrch-fickeru sippra igenom, du'rch-sieden sikta.

du'rch spähen genomspana. du'rch-spalten klyfva. bu'rc^-fnicleu spela igenom; (^-M tillbringa vid spelbordet, du'rch-sprecheu [f. sprechen) grundligt afhandla, dryfta, du'rch-stechen [f. stechen) sticka igenom; genomgräfva. durch-stecken sticka igenom. Durch stecherei f ränker pl. Turch-stichrn genomstickande n ; genomgräfning f; (genom-) skärning s.

du'rch-stöbern genomsnoka, du rch stoßen [f. stoßen) stöta hM på; genomborra, du rch streichen [f. streichen) öfver-stryka, -korsa; genom-ströfva.

durch ftrei'fen genomströfva. du'rch-ftrömen strömma igenom, du'rch-suchen genomsöka, -leta. Du'rch-suchung f genomsökning, durchtanzen dansa (igenom); (Schuhe tc.) dansa sönder; med dans tillbringa, durch trie ben inpiskad, slipad. Durch-trie'beuheit /‘förslagenhet, slughet.

durch-wa'chen genomvaka, du'rch-wachsett växa igenom;

(sa^) (vom Fleisch) fettsprängd. du'rch walken genomprygla. durch-wa'ndelu vandra igenom, durch-wä'rmen genom-, uppvär-[öfverJ

durch-wa'ten vada igenom ell.J durch-we'ben genom-, inväfva;

[genomgång. Du'rch-weg m väg genom ngt, durch we'g genomgående, alltigenom.    [nomblöta. \

durch-wei'chen uppmjuka, ge-j durch-wei'nen gråtande tillbringa durch-wiudeu [s. winden): sich „ slingra ell. tränga sig igenom; (v'Sv) genomslingra, -fläta, du'rch wintern öfvervintra.

du'rch-wollen vilja igenom eil. fram.

du rch wühlen böka upp; genomsnoka ; sich », gräs va sig igenom ell. fram.

du'rch-würzen krydda, [räkna.] du'rch-zählen genom- ell. öfver-J du'rch-zeichneu kalkera, du'rch-zieheu dra(ga) genom; häckla, kritisera; v/n. tåga igenom;    genomtåga,

-vandra; (mit Fäden »c.) genom-väfva.

Durch-zug m genomtåg n. du'rrh zwängen drifvaell. slå igenom.

dürfen [durfte; geburft] få (lof); töras; kunna; darf ich fragen får jag lof att fråga?; Sie -nur befehlen ni behöfver bara säga till; er darf nicht kommen han törs inte komma, dürftig behöfvande; nödtorftig; torftig.

Dürftigkeit f torftighet; armod «♦ dürr förtorkad, torr; mager. Dürre f torka; torrhet; magerhet.

Durst m törst, dürsten törsta, durstig törstig.

Dusel m yrsel f\ dåsighet f. duselig yr; dåsig, düster skum; dyster; mulen. Düsterheit f skumhet; dysterhet. Dutzend n dussin; ».mensch m hvardagsmänniska f. dutzendweise dussinvis. Duzbruder m dubro(de)r, bror. duzen dua, kalla för du. Tyna'mik dynamik f. dynamisch dynamisk.

Dynamit n dynamit m. Dynamomaschine f dynatnoma-skin n.

Dynastie f dynasti.

I)-zug§6 snälltåg n med reserverade platser.

nu.

(ning.

Ebbe f ebb m.

ebben vara ell. bli(fva) ebb, ebba; (fig.) aftaga, sjunka, eben slät, jämn; adv. jäm(n)t; just, just nu, nyss; alldeles; ». damals just då; ^erst först

Eben-.-, eben-... in Zssgn: ».bild n afbild m; ».bürtig jämbördig; ».derselbe, ».dieser just densamme; ».falls likaledes, också; »,» holz n ebenholts m od. n; ».maß n jämnmått; ».mäßig symmetrisk, propörtionerlig; »jo likaså, lika; ».solange lika länge; ».soviel lika mycket.

Ebene f slätt; plan n.

Ebenheit /‘ jämnhet, släthet.

Eber m (vildsvins)galt.

Eberesche f rönn.

ebnen (ut)jämna.

Ebnung f jämnande n, utjäm-Ebräer m — Hebräer.

Echo n eko. echt äkta.

Echtheit f äkthet.

Eck-... in Zssgn: ».brett n hömhyl-la f\ ».haus n hörnhus; ».Pfeiler m hörnpelare; ».steht m hörnsten.

Ecke f hörn n, vrå; kant m. Eckensteher m stadsbud n, bärare. Ecker s ekollon n. eckig kantig; (försedd) med hörn;

fig. tafatt, edel ädel; adlig.

Edel-..., edel--, in Zssgn: -bürtig välboren; »honte, rau sadels-dam, adelsfru; ».denkend, »ge» sinnt högsinnad, ädelmodig; ».herzig högsinnad, ädelmodig; ».Hirsch m kronhjort; Jjof m

[het /.

[ta.

herresäte n; Jhtftbe m page; -iitftmi m adelsman; bleute pl. adelsmän, -mut m ädelmod n; -mütig ädelmodig; -film m ädelt sinne n, högsinthet /; -steht m ädelsten; -weifen edelweissvn; -wild n högdjur.

Edikt n edikt.

Efeu m murgröna /.

Effekt m effekt; -enpl. reseffek-ter; värdepapper.

Effekt-..., effekt-.- in Zssgo: -Hascherei / effektsökeri n; -voll anslående.

Effektenbörse / fondbörs m. effektuieren effektuera, ega'l = gleich(mäfeig) likgiltig. Egel m igel.

Egge / harf. eggen harfva.

Egoismus m egoism, själfvisk-Egoist m egoist. egoistisch egoistisk, själsvisk. eh! å! nun! n&! eh, ehe innan, förrän; eher förr; hellre, snarare.

Ehe / äktenskap n, giftermål n. Ehe-—., ehe«— inZs.-stzgn: -band « äktenskapsband; -bett n äkta makars säng /; -brechen begå äktenskapsbrott; -brecher m äktenskapsbrytare; -brecherin /'Lktenskapsbryrerska;-brecherisch brottslig (inom äktenskapet) ; ^bruch m äktenskapsbrott n; —bund tn äktenskapsförbund n; -frau, -gattin /'gift kvinna, hustru, fru; -galten» äkta man, make; -Hälfte / äkta hälft; -. herr m äkta man; -lente pl. gift folk n/sg.; -los ogift; -losig-feit / ogift stånd n; -maitit m gift ell. äkta man; -paar m gift par; -pflicht/äktenskaplig plikt; -recht n giftermålsbalk m; -* fod)e/giftermålsangelägenhet; -fcheidung / äktenskapsskillnad tn; -fchliefeung /äktenskaps ingående n; -fegen m barnskara /, barn pl.; -stand m äkta stånd n; giftermål n; -ftifter m äktenskapsstiftare;- Verlöbnis n trolofning/; -öcrtrag rn äkten-skapsaftal n; -weib n = -frau gift kvinna, hustru, ehedem förr, fordom, ehelich äktenskaplig; laglig, äk-ehelichen gifta sig med. ehemalig förra, forna, ehemals förr, fordom, eher förr, hellre, snarare, ehern brons-, koppar-, ehestens med det första.

Ehr«..., ehr-... in Zffgn: -degierde / ärelystnad m; -begierig ärelysten; -erbietig vördnads-full; -erbietung / vördnad m; -furcht / vördnad m; -furchts-voll .vördnadsfull; -gefnhl n hederskänsla /; -geiz m äregirighet /; -geizig äregirig; --liebe / hederskänsla; -liebend mån om sin heder; -los ärelös; -losigkeit / ärelöshet; -• sucht / — -geiz; -süchtig = -. geizig; -luibtig ärerörig, van-hederlig; -würden: Ew. -tu. ers ärevördighet; -würdig ärevördig, vördnadsvärd; -Würdigkeit / ärevördighet. ehrbar ärbar.

Ehrbarkeit / ärbarhet. [min ära! Ehre / ära, heder w»; auf -! på ehren ära, hedra.

Ehren--., ehren-... i» Zflg»: -amt n hederspost m, förtroendesyssla /; -ämter pl. äreställen; -bezeigung / ärebetygelse; -» bürger m hedersborgare; klärung / upprättelse; afbön; -fest genomhederlig; -gefolgt, -geleit n hedersvakt /; svit m; -gefchenk n hedersgåfva /; -• halber för hederns (ell. skams) skull; -handel m hederssak /; -kränknng / ärekränkning; -•

ämne ».

Eiferer m ifrare.

(sjuka).

lohn m hedersbelöning /; »• mann m hedersman; »Mitglied n hedersledamot; »Pforte f äreport m, triumfbåge m; »preiä ^ m ärenpris; »Punkt m hederssak /; »rauber, »schändet tn äreskändare; »rettung / återupprättelse; »rührig ärerörig; »fache / hederssak; »sold m = Ehrenlohn: »stelle / — Ehrenamt; »strafe / vanärande straff tt; »tag m hedersdag; »titel tn äre-, hederstitel; »voll ärofull; »wache/ hedersvakt; »wert heder-, aktningsvärd; »wort n hedersord; »zeichen n heders-, äretecken.

ehrlich ärlig, hederlig.

Ehrlichkeit / ärlighet, ehrsam hedervärd.

Ehrsamkeit / ärbarhet. et! å(h)l

Ei n [pl. Eier) ägg.

Ci-..., et*... in Zssgn: »dotter nt, » gelb n äggula /; »rund äggrund (oval); »weiß n ägghvita /. Eibe H / idegran /.

Eibisch H m altea /.

Eich-... in Zssgn: »amt m juste-ringsbyrå m, kröneri: »apfel m galläpple n; »baum m ek(träd n) /; »Horn, »Hörnchen n, »katze / ekorre m; »maß » måttstook m; »meiftet m ----- Eicher; »stab m prof vare, måttstång /; »wald w ekskog.

Eiche / ek; justering, kröning. Eichel /ollon » (a. Anat.); (Karten) klöfver m.

eichelförmig ollonformig. Eichelmast / irn Walde: ollonbete

eichen^ ek-...

eichen * justera, kröna.

Eichen-... ek-...

Eicher m justerare, krönare.

Eid m ed; e n E. auf et. ablegen aflägga ed på ngt.

Erd-..«, eib»..« itt Zffgn: »bruch m edsbrott n; »brüchig menedig; »brüchige(r) m edsbrytare, me-nedare;»geuof$ m edsförbunden »genossenschaft / edsförbund n; »schwur m — Eid Eidam m måg.

Eidechse / ödla.

Eider m ejder; »gang /ejdergås; »bttune /. ejderdun n. eidlich edlig<-en, -t).

Eier»... in Zflgn: Jc^er w ägg-kopp; »kuchetl tti äggpannknka /, omelett /; »schale / äggskal n; »stock m äggstock; frukt-[ vrede.

Eifer m ifver, nit n; häftighets, (täfla.

eifern ifra; bli(fva) rasaude; Eifersucht / svartsjuka; afund-[sjuka.

Eifersüchtelei / småaktig afund-eifersüchtig svart-, afundsjuk. eifrig ifrig, nitisk, eigen (im Äußern, genau) noga; (besonder, als Eigentum, seltsam) egen; 0-m ») utmärkande (för ngn), (ngn) eget.

Eigen-.«., eigen-... in Zffgn: »art / egendomlighet; »artig egendomlig; »butt fet m inbilskhets; »händig egenhändig; bliebe / egenkärlek m; »lob n själf-beröm; »mächtig egenmäktig; mächtigkeil / egenmäktighet; itaine in egennamn n; ».nutz m egennytta /; »uützig egennyt-tig; ».sinn m egensinne n, envishet /; ».sinnig egensinnig, envis; ».Wille tu ----- ».sinn; »» willig egen villig.

Eigenheit / egen(domlig)het. eigens särskild t, enkom. Eigenschaft / egenskap m; »wort n adjektiv.

eigentlich egentlig(en), verk-lig(en).

Eigentum» egendom n»; »brecht»

[upp

[igen.

[likgiltig.

äganderätt »»; Buchhändler förlagsrätt f/i.

6igentümer(tn) ägare (ägarinna), eigentümlich egendomlig; w be» sitzen äga.    [het.)

Eigentümlichkeit f egendomlig ] eignen: sich ^ lämpa sig (för);

geeignet für lämplig eil. pas-| Eigner m ägare. [sande för.f Eil-..., eil-... in Zs.'stzgn: ^.bote m ilbud n, kurir; ^fertig brådskande, skyndsam; ^fertig, seit f brådska, skyndsamhet; -fracht s, ^gut n ilgods n; marsch m ilmarscb; .vpoft/snäll-post m; ^luoßcn m diligens; zug Ä m snäll-, iltåg n.

Eiland n [pl. Eilande) n holme m. Eile f hast, brådska, skyndsamhet; es hat ^ det brådskar, eilen skynda (sig), brådska, eilends skyndsamt, i hast. eilig skyndsam, brådskande. Eimer m ämbar n. ein Over, ~e, ^c8) en, ett; in einem fort oafbrutet; sein und sein alles sein vara hans allt i allom, rin-ander hvarandra, eiu-arbeiten: sich ^ arbeta sig in ell. sätta sig in (i ngt), ein armig enarmad, ein äschern lägga i aska, bränna rin-atmen inandas, ein äugig enögd, ein balsamieren balsamera.

Ein balsamierung f balsamering. Ein band m [pl. Einbände) in-bindning f, band n. ein-bediugen därjämte betinga, »in-begreisen inbegripa; einbegriffen inbegripen; underförstådd.    [undanhålla.)

»iu-b ehalt en [s. halten) hålla inne,} ein-bekommen [s. kommen) få in. ein-beiheu [s. beißen) bita i (in), ein berufen [s. rusen) sammankalla, inkalla.    [vika af.)

ein biegen [f. biegen) böja inåt;}

ein bilden: sich ^ inbilla ell. föreställa sig; sich etwas auf vara stolt öfver.

Ein bildung /'inbillning, fantasi;

Jtfrttft f inbillningskraft. ein binden [s. binden) binda in. ein-blasen [s. blasen) blåsa in (i);

tillhviska; sufflera, ein-bläuen (Wäsche) blåa. ein-blenen slå ell. plugga i.

Ein blick m inblick, ein bohren borra in. ein brechen uppbryta; bryta sig in; sjunka ihop; brista; instörta ; inbryta, inträda.

Ein brecher m inbrottstjuf. ein-brennen [s. brennen) inbränna, ein bringen [f. bringen) inbringa;

(zurückbringen) godtgöra, ta (ga) ein-brocken bryta 1.

Ein bruch m inbrott n{ infall n; ^sdi'ebstahl m inbrottsstöld f. ein bürgern naturalisera.

Ein bürgerung f naturalisering. Ein-buhe f förlust, skada, eiu-büßeu bli (sva) af med, förlora.

ein-dämmen af dämma.

Ein dämmung f afdämning; in-vallning.

eindeichen invalla, -dämma, ein-dingeu — einbedingen, ein-drängen: sich ^ tränga sig in. ein dringen intränga; „auf kasta sig öfver. [vekande; kraftig, ein dringlich inträngande; be-Eiu-dringling m objuden gäst, utbörding.

Ein druck m intryck n.

ein-drucken trycka in.

ein drücken trycka ell. pressa in;

trycka sönder, eindrucksvoll gripande, einen förena.

ein engen inklämma; inskränka, einer en, ett; {. a. einS.

Einer m enhet f. einerlei enahanda; (gleichgültig)

Einerlei n enahanda, enformighet f.

ein ernten inbärga, inhösta, skörda (auch fig.). einerseits å ena sidan, einesteils å ena sidan.

riu-fordern infordra, indrifva. ein förmig enformig.

Ein förmigkeit f enformighet.

lering.

ma ihåg.

begränsad.

Eingeschränktheit f trånghet; in-

ein exerzieren (in)öfva, exercera, ein-farh enkel.

Ein fachheit f enkelhet, ein-fädeln träda på. ein-fahren fara, åka ell. resa in; inlöpa; köra sönder; (Pferde) köra in.

Ein-fahrt finåkande n; inlöpande n; inlopp «; inkörsport m. Ein-fall m infallande n; instörtande n, ras n; (feindlich u. fig.) infall n.

ein fallen [f. fallen] falla in,# instörta, rasa; bryta in, inträffa; falla in ; sich lassen råka; komma att tänka på.

Ein falt f enfald, ein fältig enfaldig. Eiu-faltspinfel m dummerjöns. ein-fangen [f. fangen] fånga, fast-ta(ga).

ein farbig enfärgad. [nera.] ein-fasien infatta; kanta, gar-j Ein-fasiung f infattning; kant m, kantning; ram m. ein fetten (in) smörj a. ein feuern elda.

ein-finden [s. finden]: sich infinna ell. inställa sig. [inflicka.] ein-flcchten [s. flechten] (in)fläta ;J eiu-fließen [s. fließen] flyta in ell. ut (i); inflyta; lassen inlägga; slå fram.    [gifva (inge).j

ein-flößen indrypa; ingjuta; in-j Ein fluß m [pl. Einflüsse] utlopp n; inflytande n. ein-flußreich inflytelserik, ein flüstern tillhviska; hemligen intala.

ein-friedigen inhägna.

Ein friedigung f inhägnande n;

inhägnad m.    [frysa,

rin-frieren [s. frieren] in-, fast-ein-fügen inpassa, -foga, -sätta.

Ein fuhr f införsel, import ^artikel m . importartikel; ^ Handel m importhandel; m införsel-, importtull, ein-führen införa; importera, ** presentera; installera.

Ein führung f införande n; införsel ; presentation; instal-[petition.

Ein-gabe f inlämning; inlaga; Eingang m [^.Eingänge] ingång; inträde n; början f; (gynnsamt) mottagande n; (Vorrede) inledning f\ X stollgång. ein gangs i början. [porttull. Ein-gangszoll m införsel-, im-eiu-geben [s. geben] (Arznei) gifva (ge) in; inlämna; ingifva, inspirera.

ein gebildet inbillad; inbilsk. ein-gcboren infödd; die Eingeborenen pl. infödingarna; (tzohn Gottes) enfödd.

Ein gebung f ingifvelse. ein-gedenk: w fein minnas, kom-[fallen.

ein gefallen instörtad; (Backen) in-ein-gefleischt förkroppsligad, inkarnerad ; inrotad.

ein gehen [s. gehen] ingå, gå in; (Gelder) inflyta; (zugrunde gehe») gå ell. dö ut; auf et. - gå in p& ngt; „ lassen upphöra med; förfalla; närmare, omständligs).

Ein-gcmachte(s) n sylt n ob. m. ein genommen stämd; partisk; intagen af fördom (för für; mot gegen); (Kopf) oredig; von sich inbilsk.

ein geschränkt trång; inskränkt;

[skränkthet.

[n.

tes.

ein gestandenermaßen uppenbarligen, obestridligen.

Ein geständnis n bekännelse f. ein-gestehen [f. gestehen ) tillstå, bekänna.

Ein-geweide n inälfvor pl. ein gewöhnen vänja (sich sig), ein gewurzelt inrotad; fastnag-lad.

ein gezogen tillbakadragen. Eingezogenheit f tillbakadragenhet.

ein-gießen js. gießen) hälla, slå (i), ein-gittern med galler omgifva, inhägna.

ein-graben [f. graben) gräfva ned, fördjupa; inprägla; (a. sich) fig. inrota (sig).

rrn-greifen [s. greifen) gripa in; ingripa, göra ingrepp ell. intrång.

Ein-griff ro ingripanden, intrång Ein-halt m afbrott n, afbräck n;

förbud n; ^ tun hämma, ein halten [f. halten) hålla inne; stanna, göra ett uppehåll; uppskjuta; iaktta(ga), fullgöra, ein-haken haka ell. häkta på. ein handeln inköpa, tillhandla sig; mit ^ medta(ga) i köpet, ein händigen inhändiga, öfver-lämna. [öfverlämnande n. Ein-händigung f (egenhändigt) ein-hängen hänga in, upphänga, rin-hauchen blåsa in; ingjuta, ein-hanen [f. hanen) hugga in (a.) ein-heften (in)häfta. [X); slå in.) ein-hegen inhägna, ein heimisch inhemsk; infödd, rin-heimsen inbärga.

Ein heit f enhet, etn-heizen elda.

ein-helfen [f. helfen) hjälpa (ngn) att komma in ell. på trafven; supplera, ein hellig enhällig.

Ein helligkeit f enhällighet. ein her fram; in Zffgn:B. -fahren komma åkande ; ^gehen komma gående, gå fram. eiu-holen tåga emot; hinna fatt, upphinna; inhämta; tag(a) igen; vt hala an.

Ein horn n enhörning m. ein-hufig enhofvad. ein hüllen inhölja, Insvepa, breda öfver.

einig enig, ense, sams; ende; någon, något; sein vara ense; ,x, werden komma öfverens. einige några.

einigen (för)ena, förlika; sich bli (sva) ense, förlikas, einigermaßen någorlunda,i någon mån.

Einigkeit f enighet, endräkt. Einigung /‘förening; förlikning, ein-impfen inympa.

Ein impfung f inympning, ein jagen: Furcht - skrämma, ein jährig ettårig.

Ein-jährige(r), Ein jährig * Frei. willigest) m X ettårig frivillig, ein-kapseln inkapsla, ein kassieren inkassera.

Ein kauf m [pl. Einkäufe) inköp n, uppköp n. ein-kaufen in-, uppköpa.

Ein käufer m uppköpare.

Ein kaufspreis ro inköpspris n. Ein-kehr f gästande; fig. bei sich halten gå till ell. pröfva sig själs.

ein-kehren ta(ga) in (bei in på), ein kerben göra skåror ell. hugg i. ein kerkern inspärra, häkta, ttut-ferterunß/’inspärrning,häktning.

ein-klagen på laglig väg indrifva. ein klammern fästa med krampa; sätta inom klammer ell. paren-

Einklang ro samklang,harmoni f. ein kleben klistra in. ein kleiden (i)kläda. [klädsel.] Ein kleidung f iklädande n;j

tabell m.

etn-klemmen inklämma, ein klinken stänga med klinka. ein knicken böja (sig); knäcka(s), bräcka(s): svikta, ein kochen inkoka, sylta; afreda. ein kommen [s. kommen I komma in,inflyta; inlämna en petition, ansökan, stämning etc. Ein-kommen n, Ein künfte pl. in-komst(er) f\ Steuer f inkomstskatt m.

»in-laden (in)lasta; (in)bjuda. Einladung f (in)bjudning.

Ein ladungskarte f bjudnings-kort n.

Ein lage f inläggning; bilagd skrifvelse etc., bilaga; (Spiel) insats m. [f inträdeskort «. 1 Ein laß m in-, tillträde n; ^karte] ein lassen [s. lassens släppa in; sich mit e-m , in, ans et. inlåta sig med ngn, på ngt. ein laufen [f. laufen] inkomma;

4# inlöpa; (Stoff) krympa, ein läuten ringa in. ein leben: sich ^ in vänja sig vid. ein legen lägga in; (mit et.) inlägga ; (Geld) insätta, deponera; (w Salz) insalta; Ehre skörda ell. vinna ära; ein Wort für j-n ^ fälla ett godt ord för ngn. ein-leiten inleda, ein leitend inledande, [redelse.] Ein leitung f inledning; förbe-j ein lenken komma ell. köra in på vägen; wieder ^ återkomma till ämnet.

ein-lemen inlära; lära. ein-leuchten bli tydlig(t) ell. klar (j-tn för ngn); es leuchtet ein det är klart.

ein leuchtend klar, uppenbar, ein liefern in-, aflämna. Ein-lieferung f inlämning, ein-liegen [f. liegen] ligga inne, vara innesluten.

ein liegend inneliggande, bifogad.

ein-logieren inlogera, inkvartera, ein lösen inlösa, infria.

Ein - lösung f inlösning, infriande n.

ein-machen inlägga, (in)sylta. ei'n-mal en gång: bara; då: auf ^ på en gång, med ens: (helt) plötsligt; es war ^ det var en gång; nicht ^ inte ens. Ein-maleinS n multiplikations-(ell. skett, ein-malig som blott en gång sker Ein marsch m intåg n. [intåga, ein-marschieren marschera in, ein mastig enmastad. ein mauern inmura, ein mengen inblanda (sich sig), ein-messen [s. mesien] mäta upp. ein-mieten hyra in. ein mischen ----- einmengen, ein-münden mynna eil. falla nt Ein mündung f utlopp n. ein mütig enhällig, endräktig. Ein mütigkeit f enhällighet, endräkt.

ein nähen insy; inpacka.

Ein - nähme f intagande *; inkassering; uppbörd; (Geld) inkomst.

ein-nehmen (f. nehmen] inta(ga); uppbära; ta(ga) eil. få in; stämma gynnsamt eil. ogynnsamt; (Arznei) ta(ga) in; /lp. inta(ga), (för)tjusa. ein nehmend intagande. Ein-nehmer m uppbördsman. ein-nicken inslumra, ein - nisten bygga bo; bosätta sig; innästla sig.

Ein-öde f ödemark; enslighet. ein ölen smörja (med olja), ein - packen packa in ©11. ned;

packa sig af; gifva (ge) sig. ein-paschen insmuggla, ein passen inpassa, infoga, ein-pferchen instänga i fålla; sammanpacka.

ein pflanzen plantera; inplanta.

ein richten (Glied) vrida 1 led; (ordnen) (in)rätta, afpassa, (an)ordna, ställa i ordning, 1-ordningställa; (Wohnung) inreda.

säng f.

einpfropfen inympa.

ein pökeln salta eil. lägga in.

ein prägen inprägla, inskärpa.

ein-pressen in pressa.

ein quartieren inkvartera.

Ein quartierung s inkvartering, ein-queilen stöpa, blöta, einrahmen infatta i ram. ein rammen slå eil. drifva in) ein-räuchern röka in. [eil. ned.J ein - räumen inlägga; insätta; upplåta; afstå; medgifva (medge); tillåta, (gifvande n.l Ein räumung/"afståenden; med-J einrechnen in-, medräkna.

Ein rede /‘‘invändning, inkast n. ein reden inbilla, intala; (dagegen sprechen) göra inkast; afbryta. ein-reibeu [f. reiben] rifva; gnida in, smörja.

Ein reibung f ingnidning. ein-reirhen ingifva, inlämna, ein reihen inordna; X införa i rullorna. [förande» i rullorjia.l, Ein-reihung f inordnande »; in-J ein-reitzen [s.reihen] rifva sönder, r. hål i; rifva (auch Gebäude rc.), gå sönder; fig. sprida sig, vinna insteg, ein renken vrida i led.

[ning; inredning. Ein richtung f anordning, inrätt-ein-riegeln regla (till); inläsa, ein-rosten rosta (fast), einrücken inrycka, intåga; (in Zeitungen) införa, insätta; in j-s Stelle inta(ga) ngns plats, ein rühren iröra, blanda.

Eins f [(. ein] etta. eins: ed ist mir alles ~ det gör mig detsamma; - ums andere turvis; ^ sein vara ense. ein-sacken fylla i säckar, ein salzen insalta.

ein sam ensam; enslig.

Ein - samkeit f ensamhet; enslighet.

ein-sammeln (in)samla.

Ein sannnier m samlare.

Ein satz m [pl. Ein-iätze] insats, ein-sauen smörja ned. ein-säuern syra.    [supa.l

ein-saugen [{. sangen] insuga, in-) einsäumen sy in; fålla, ein schalten infoga, inflicka.

Ein schaltung f inskjutning, in-flieknmg.

ein - schärfen inskärpa (dot. hos). Ein-schärfung f inskärpning. ein scharren nedmylla. ein schenken slå ell. hälla i. ein schicken skicka in, inlämna, ein-schieden [f. schieden] inskjuta, eiu-schießen [f. schießen] skjuta ned ell. sönder; (ein Gewehr) profskjuta; sich w öfva sig i skjutning. ein-schjAen inskeppa.

Ein schiffung f inskeppning. ein schirren sela på, spänna för. einschlafen [f. schlafen] (in)somna. ein schläfern insöfva. Ein-schläferungsmittel n sömn-(gifvande) medel, ein-schläfig: ^eS Bett enmans-[inslag n. Ein schlag m omslag n; (Weberei) Ein-schlag(e)messer n fäliknif m. ein schlagen [f. schlagen] slå ia ell. sönder, spränga; (Blitz) slå ned; (embfiflen)slå ell. lägga in; vika; ( 'raten) lyckas, arta sig väl; u.u)t ^ misslyckas; (Hand) gifva (ge) ett handslag, slå till; (Weg) slå in på, beträda, ta(ga), gå. ein-fchleichen (f. schleichen] smyga (sig) in; innästla sig. ein schleppen släpa ell. dra(ga) in; införa.

ein schließen [f. schließen] läsa ell. stänga in; innesluta, lägga in.

Deutsch-echwedisch.

klusive.

[egg.

[gränsa.

[de; afseende.

ein schließlich (däri) inberäknad, inklusive.

ein-schlucken svälja ned. ein schlummern inslumra, ein-schlürfen insuga, insupa.

Ein schluß m [pi. Einschlüsse): inneliggande bref n ell. skrif-velse f; mit ^ inberäknad, in-[sig in.

ein-schmeicheln: sich ^ ställa ein-schmelzen [f. schmelzen) nedsmälta.    [gnida. 1

ein- schmieren (in)smörja, in-j ein schmuggeln insmuggla, ein-schneiden [s. schneiden! göra ett snitt, en skåra ell. inskärning i, skära in. ein schneidig som har (blott) en ein schneien snö(g)a inne; öfver-snö(g)a; eingeschneit insnö(g)ad. Ein - schnitt m inskärning s;

skåra f; klipp n. ein-schnüren snöra; slå snören om; inknyta, ein-schöpfen ösa i. ein-schränken inskränka, be-Ein-schränkung f inskränkning, ein schrauben skrufva in.

Ein schreibe.... in Zsign: Abrief m rekommenderadt bref; ^.gebühr f inskrifningsafgift; rekommendation safgift. ein-schreiben [f. schreiben ) in-skrifva, införa, anteckna; sich ^ lasten låta anmäla sig; eingeschrieben oudf’rekommenderas". ein schreiten [f. schreiten) inskrida, ingripa.    [gripande. I

Ein schreiten n inskridande, in-j einschrumpfen krympa (ihop), ein schüchtern skrämma.

Ein schüchterung f skrämmande w, skrämsel.

Ein schuß m [j»Z. Ein-schüße) inbetalning f; Web. inslag n. ein schütten ösa ell. hälla i. eiu-schwLrze» svärta; (Waren) insmuggla.

ein-segnen välsigna; inviga; konfirmera.

Ein segnung f välsignelse; invigning; konfirmation, ein-sehen [f. sehen 1 genomse; inse.

Ein-sehen n insikt f\ betänkan ein seifen tvåla in. ein seitig ensidig.

Ein seitigkeit f ensidighet, ein senden [s. senden) insända. Ein sender m af-, insändare.

Ein sendung f in sändning.

ein senken nedsänka.

ein setzen insätta; våga; offra;

instifta; installera; tillsätta. Ein setzung /"insättning; tillsättning; installering; ^stag m inställ ationsdag.    [förstånd n.l

Ein sicht f insikt; urskillning;j ein sichtig, ein-sichtsvoll insiktsfull.    [mitage n.l

Ein siedelei f eremitboning, ere-j Ein-siedler m eremit, ein siedlerisch eremitisk, eremit-, ein-siegeln försegla, ein silbig enstafvig; (wortkarg)

ordkarg.    [sjunka.)

ein sinken [f. sinken) sjunka ned ;j ein-sitzig ensitsig.

ein spannen spänna (för).

Ein spänner m enspännare. ein spännig enspänd; „ fahren åka enbett. ein-sperren inspärra, ein spinnen [s. spinnen) spinna in. omspinna.

Ein spräche f invändning, ein sprechen [s. sprechen): bei j-m titta in till ngn; Mut - in-gifva (inge) mod; Trost - gifva (ge) tröst, trösta, einsprengen (be)stänka; spränga, ein springen [s. springen) hoppa in ; bukta inåt; auf j-n w rusa mot ngn.

eiu-spritzen inspruta (i); stänka. Ein spritzung f insprutning.

[ell. på sig. ein streichen (Geld) stoppa i fickan ein streuen inströ, inblanda, ein strömen inströmma, ein studieren instudera, inöfva. ein stürmen storma, rusa (mot). Ein sturz m [pl. Ein-stnrze] samman-, instörtande n; ras n. ein stürzen samman-, instörta;

[vidare.

[nande.

[sig.

[-linda.]

-svepa,)

Ein spruch m [pl. Einsprüche] invändning f, protest, ein spurig enspårig. ein stäuben neddamma.

einst, einstmals en gång. ein stampfen stampa in ell. ned. ein stechen [f. stechen] sticka, ein-stecken sticka in; stoppa in ell. på s(g; sätta in. ein-ftehen [f. stehen] ansvara, eiu-steigen [f. steigen] stiga in ell.

på; ,U tåget till ...! ein - stellen inställa; anställa; (ausgeben) uppgifva (uppge); upphöra med; afstå ifrån; sich - inställa sig. einstens = einst, einstig framtida; förfluten, ein stimmen instämma, ein stimmig enstämmig, enhällig. Ein stimmigkeit f enstämmighet, enhällighet. einstmals = einst, ein-stopsen stoppa in ell. ned. einstoßen [s. stoßen] stöta ell. slå in ell. sönder.

rasa; ramla, einstweilen under tiden, tills-einstweilig tillfällig, proviso-ein-sudeln nedsöla.    [risk.

ein-tägig som varar en dag. ein-tauchen doppa (ned); dyka! ein tauschen tillbyta sig. [ned.) ein teilen indela, fördela. Ein-teilung f indelning, fördel-ein-tönig entonig.    [ning.

Ein-tönigkeit f entonighet.

Ein tracht f endräkt, enighet, ein trächtig endräktig.

Ein trag m förfång n, afbräck n,

ekada f\ intrång n; j-m ^ tu« skada ngn.

ein tragen [f. tragen] bära in; införa; bokföra; (Gewinn) inbringa, gifva (ge), ein-träglich inbringande, lö-f ein-treffen [f. treffen] inträffa, ia-| ein träufeln indrypa. [komina, i ein-treiben [s. treiben] drifva eil.

sl& in; indrifva. • ein treten [f. treten] inträda; w für ansvara för, försvara, ein trichtern fig. tratta i.

Ein-tritt m in-, tillträde n; början f.

Ein trittst, in Zffgn:    n in-

trädesafgiftf; Jfartefinträdes-kort n.

ein trocknen torka in eil. ihop. eintröpfeln = einträufeln, ein tunken doppa (ned), ein üben inöfva. ein verleiben införlifva.

Ein verleibung f införlifning.

Ein vernehmen, Ein verständnis n sämja /■; (godt, hemligt) förstånd.

einverstanden öfverens, ense; får gå!; mit et. „ fein gilla ngt. ein wachsen växa in eil. fast.

Ein wand m [pl. Ein-wände] invändning f.

Ein-wand(e)rer invandrare, ein wandern invandra. Ein-wand(e)rnng f invandring, ein wärts inåt.    [laka.)

ein-wästern vatt(en)lägga, ur-j ein weben [f. weben] inväfva, infläta.

ein - wechseln inväxla, tillväxla} ein weichen blöta, uppmjuka, ein-weihen inviga.

Ein-weihung f invigning, ein wenden invända.

Ein wendung f invändning, ein werfen [f. werfen] kasta ell. slå in; invända, ein - wickeln inlägga,

ein-wiegen invagga, -söfva. ein-wittigen samtycka (in tili). Ein willigung f samtycke n, bifall n.

ein windeln (in)linda.

ein wintern infrysa.

ein wirken virka in; inverka.

Ein wirkung f inverkan, ein wohnen innebo; sich - göra sig hemmastadd ell. sätta sig in.

Ein wohner m invånare.

Ein wohnerschaft f befolkning, ein-wölben slå hvalf öfver. Ein-wurf m [pl. Ein-würfef 1. öppning (å breflåda) f. 2. inkast n. ein wurzeln slå rot, få rotfäste, inrota sig.

Ein-zahl / ental n, singular(is) m. ein zahlen inbetala, ein-zählen inräkna.

Ein zahlung f inbetalning, ein zäunen inhägna.

Ein zäunung f inhägnad ro. ein zeichnen inrita; inskrifva. Einzel«- in Zflgn: -ding, -wesen n individ m; enskild sak f; -* )aft f cellfängelse n; -verkans m minuthandel.

Einzelheit f enskildhet einzeln enda; enstaka; enskild; hvar för sig; en och en -e Nummer f lösnummer n. ein ziehen [s. ziehen) indra(ga); insuga; inkassera, indrifva; inkalla ; inhämta (Erkundigungen); intåga; flytta in. einzig enda; ensam (i sittslag). Ein zug m intåg w; inflyttning f. einzwängen intvinga, inklämma. EiS nism; (Speiseeis) glass f. Ei8 ..., eiS — in Zffgn: -bahn f skridskobana; -bär m isbjörn; -bein n [von eisen gehen) höftben; -berg m jökel; isbergn; -blume fan Fenstern isblomma; -breche» m isbrytare; -frei isfri; -g au g m islossning f; -grau snöhvit;

-grübe f, -keller m iskällare ro; -kalt iskall; -kraut n isblomma f\ -Maschine s ismaskin m; -meer n ishaf; -Punkt ro frys-punkt; -schotte f isflak nt -schrank m isskåp n; -sporn ro isbrodd; -zapsen m istapp, is-pigg; -Zeit f istid.

Eisen n jäm.

Eisen«..., eisen«- in Zssgn: -artig jämartad; -bahn /"järnväg m; -bahnaktie f järnvägsaktie m; -bahnwagrn m järnvägsvagn; -beschlag m järnbeslag n; -• blech n järnplåt ro; -draht m järntråd; -fleck m rostfläck; -fresierro storskräflare; -gieher m järngjutare; -gießerei fjärn-gjUteri n; -guh m järngjut-ning f; -haltig järnhaltig; -. Hammer ro järnbruk n; -Handel m jäm(kram)handel; -Händler ro järn(kram)handlare; -hart järnhård; -Hütte f = -Hammer; -kram ro järnskräp n; -oxyd w järnoxid m; -Panzer ro, -Platte f pansarplåt m; -stange f järnstång; -Vitriol n järnVitriol m; -waren f/pl. smiden; -werk n järnbruk.

eisern järn ...; järnhård, eisig isig, isande; isbetäckt. eitel tom; idel, bara; ytlig; fåfäng; inbilsk.

Eitelkeit f tomhet; fåfänga.

Eiter m var n; -beule f bulsad m, böld / und m. eit(e)rig varig. eitern vara sig.

Eit(e)rung f varbildning.

Ekel m äckel n, vämjelse afsmak.

ekel, ekelhaft, rk(e)lig äcklig, vämjelig, vidrig. [vid ngt.l ekeln: et. ekelt mir jag vämjesj elastisch elastisk, spänstig. Elastizität f elasticitet, spän-stighet.

[mars.)

empfehlen [empfahl; empfohlen) rekommendera; - Sie mich Ihrem rc. framför min (vörd-nadsfulla) hälsning till ...; sich j-m - framföra sin hälsning till ngn; ich empfehle mich Ihnen adjö!, farväl!; sich -säga adjö, ta(ga) afsked. empfehlend-wert, -würdig värd att rekommenderas. Empfehlung f rekommendation; vördnadsfull hälsning; -sbrief tn, -sschreiben n rekommenda-tionsbref n.

Elefant m elefant; -enjagd fele-fantjakt;-eit3n!)nm elefantbete, elegant elegant.

Eleganz f elegans.

Elegie f elegi, elegisch elegisk, elektrisch elektrisk. < elektrisieren elektrisera. Elektrisiermaschine felektricitets-maskin m.

Elektrizität f elektricitet; Jitters n elektricitetsverk.

Elektro-... in Zffgn: -meter « elek-trometer m; -Motor m elektro-motor; Techniker ro elektrotekniker, elektriker.

Element n element, [mentar-. elementar(isch) elementär, ele-Elemeutar-... tu Zffgn: -lehrer m folkskollärare; -schule f primär-, botten-, folkskola.

Eleu m u. n, Elentier n älg m. Elend n elände, elend eländig; utfattig, elf elfva; -fach elfvafaldig; -* jährig elfvaårig; -mal elfva) Elf m, Elfe f älfva. [g&nger.j Elfenbein n elfenben, elferlei elfvahanda. elfte elfte; am -tt März den elfte) Elftel n elftedel m. elftens för det elfte.

Elisabeth f Elisabet.

Elise f Elisa.

Elle f aln.

Ellbogen m armb&ge.

Ellen-..., ellen--. in Zffgn: -bo-eu m armbåge; -laug alnslång; -lvaren ffpl. alngods n tg.

Eller $ f al.

ellern (Holz) af al, al-.

Elsaß n Eisass.

Elsäsier w elsassare.

Else f 1. = Erle. 2. Elsa.

Elster f skata, elterlich föräldra-,

Eltern pl. föräldrar, elternlos föräldralös.

Email n emalj tn. emaillieren emaljera. emanzipieren emancipera. emeritieren pensionera, emeritiert pensionerad.

Emigrant m emigrant.

Emil m Emil.

Emilie f Emilie.

Emma f Emma.

Empfang m (e)mottagande n. empfangen (e)mottaga; (von Weibern) befruktas, [adressat.] Empfänger m (e) mottagare,) empfänglich mottaglig. Empfänglichkeit f mottaglighet. Empfängnis f befruktning. Empfangschein m kvitto n, kvittens n.

[mottaglig.) empfindbar förnimbar, känslig,) Empfindelei f sentimentalitet, känslopjunk n.

empfinden [s. finden) känna, förnimma, erfara; übel - uppta (ga) illa.

empfindlich känslig; kännbar; smärtsam;    snarsticken ell.

-stucken; stött; (Verlust) kännbar.

Empfindlichkeit f känslighet;

snar stickenhet ell.-stuckenhet. empfindsam känslig; sentimental, pjunkig.

Empfindsamkeit f känslighet; ! sentimentalitet.

bell.

[het, ifver ro.\

muschplåster.

Empfindung / förnimmelse,

känsla.

Empfind ungs-..., empfindungs-.., in Zffgn: Fähigkeit / förnimmelse, känsloförmåga; -Io8 känslolös, likgiltig; -losigkeit / känslolöshet; -vermögen n förnimmelseförmåga /.

empor upp(åt); sich -arbeiten arbeta sig upp; -blicken blicka upp; -bringen uppbringa, drifva upp, främja; -kommen komma upp; fig. komma sig upp; -» ragen höja ell. resa sig; -steigen stiga uppåt; resa ell. höja sig.

Empor-... in Zffgn: -kirche / (kyrk-) läktare ro; -kömmling ro uppkomling.

empören uppröra; uppreta; upphetsa ; sich - (upp)resa sig. empörend upprorisk; upprörande. Empörer ro upprorsmakare, re-[harm ro. Empörung / resning, uppror n; emsig trägen (adv. träget), ihärdig, flitig.

Emsigkeit / trägenhet, ihärdig-} End-..., end-— in Zffgn: -absieht / ändamål n, syfte n; -ergebuis n resultat; -gültig afgörande, definitiv; -los ändlös, oändlig; -punkt ro ändpunkt; -silbe / slutstafvelse; -station / slutstation; -Ursache / yttersta grund ro; -zweck ro (hufvud-) ändamål n.

Ende n ände ro, ända /, slut; am -till slut; am - des ... i slutet af...; zu - gehen gå till ända. enden, endigen sluta. Endesunterschriebene(r) ». undertecknad.

Endivie H / endi vi a. [slutligen.) endlich ändlig; adv. ändtligen,) Endlichkeit f ändlighet Eudschaft / slut n.

Endung / ändelse.

(Energie / energi. [overksam. 1 energielos som saknar energi,} Energielosigkeit / bristande energi, overksamhet. energisch energisk.

Eng-..., eng-— in Zffgn: -brüftig trångbröstad; andtäppt;    -.

brüstigkeit / andtäppa; -herzig trångbröstad; småaktig; -Herzigkeit / inskränkt uppfattning; småaktighet; -paß m smalt ell. trångt pass n.

eng trång; smal;inskränkt; nära; förtrolig; aufs engste på det närmaste.

engagieren engagera.

Enge / trånghet; trångt ställe n; pass n; trångmål n.

Engel ro ängel; -skopf ro äng-lahufvud «; -8 stimme /, -szunge / änglaröst. engelhaft änglalik.

Engerling ro larv ro af ollonborre. England «England. [gelska).) Engländer(in) engelsman (en-) englisch engelsk; -es Pflaster [svansa, englisieren (ein Pferd) stubb-Engroshändler ro grosshandlare. Enkel(in) ro barnbarn n, son-, dotterson (son-, dotterdotter /). enorm enorm.

ent arten urarta, vansläktas. Ent-artung /urartande n. ent äußern: sich - afyttra. ent behren sakna; umbära, eut behrlich umbärlig. [sakelse.) Ent behrung /umbäranden, för-) ent bieten [f. bieten] anbefalla;

(samman-, till-) kalla, entbinden [f. binden) lösa, befria;

(eine Frau) förlösa.

Ent bindung / frigörelse; förlossning, nedkomst; -s-anstalt / barnbördshus n. ent blättern aflöfva. ent blöden: sich - djärfvas; sich nicht - ej skämmas.

[ring.

ent-blötzen (ut)blotta (von på). Entblößung f utblottande n. ent brennen [f. Brennen] fatta eld, blossa upp, upplåga, ent-chriftlichen göra'okristlig. ent decken upptäcka; röja; yppa. Ent decker m upptäckare. Entdeckung f upptäckt.

Ente f and, anka.

Enten-... i» Zssgn: abraten m andstek f; -jagd f andjakt. ent ehren vanära, vanhedra, ent-ehrend vanärande.

Entehrung s vanärande n. ent-eignen afhända.

Ent eignung f afhändande n. rnt-eilen ila ell. skynda bort. ent erben göra arflös.

Ent erbung f arflöshetsförkla-Enterhaken m änterhake.

Euterich m ankbonde, andrake. entern äntra.

ent fahren [f. fahren] undfalla;

halka ur händerna, ent-fallen [f. fallen ] undfalla; halka ur händerna, ent falten veckla upp, breda ut;

utveckla, upprulla, eut-färben urbleka; sich-bll(fva) urblekt; blekna, ent fernen aflägsna. ent fernt aflägsen; aflägse; långt bort; nicht tm entferntesten ej det ringaste, långt därifrån; weit - zu (inf.) långt ifrån att. Ent fernung f aflägsnande n; afstånd n.

ent fesseln lösgöra; släppa lös. eut-fetten borttaga fettet från. Entfettungskur s bantingskur m. ent flammen (upp)elda. eut-fliegen [f. fliegen] flyga bort ell. sin kos.

entfliehen [f. fliehen] fly (undan), rymma, undkomma, ent-fremdeu göra främmande för ell. afvogt stämd mot. ent führen bortföra, enlevera.

Ent-führer m förförare. Ent-führung f bortförande n-enlevering.

ent gegen (e)mot, till mötes; -• arbeiten    motarbeta;    Zeilen

skynda emot ell. till mötes; -gehen gå emot elL till mötes; -gesetzt motsatt; stridig; -hal. ten hålla emot; gifva (ge) tillbaka ell. igen; jämföra: -han. delu handla emot; -kommen komma emot; tillmötesgå; -nehmen    mottaga;    -sehen

(e)motse, af vakta; -setzen sätta emot; motsätta; -stehe» stå emot ell. i vägen för; motsätta sig; -stellen (upp)ställa emot; sich - ställa sig i vägen för; sätta sig emot.    sende.1

Ent gegenkommen n tillmötesgå-} Ent-gegenstellung f motstånd n; invändning.

ent gegnen genmäla, svara, ent gehen ss. gehen] undgå; gå förlorad.

Ent gelt n ersättning f; gegen -mot e.; ohne - utan e. ent gelten ss. gelten] umgälla; plikta för.

ent-gleisen urspåra (auch fig.). ent gleiten ss. gleiten] glida ell.

halka (ur handen), slinta, ent-haaren afklippa håret på. ent halten ss halten] innehålla, innesluta; sich - afhålla sig (gen. från).

ent haltsam återhållsam. Ent-haltsamkeit, Lut-Haltung f återhållsamhet, ent haupten halshugga.

Ent hauptung f halshuggning, ent heben ss. heben] befria (gen.

från); entlediga (gen. från), ent heiligen vanhelga.

Ent heiligung f vanhelgande m. ent hüllen aftäcka; afslöja.

Ent hüllung f aftäckning; uppdagande n.

[förfäa.

[harmasj

ent hülsen skala, sprita. Enthusiasmus m entusiasm, enthusiastisch entusiastisk; ent jnngsern förföra, ent-kleiden afkläda; fråntaga, ent kommen [f. tommen] undkomma.

ent korken draga upp korken ur.

ent kräften försvaga.

ent kräftet kraftlös, orkeslös.

Ent kräftung f försvagande n, kraftnedsättning. entladen [f. laden] aflossa;

lossa; urladda, ent lang längs (med, efter), ent larven demaskera, blotta, eut lassen [f. lassen] entlediga, afskeda; frigifva.

Enl lassung fl entledigande n, afsked(ande) n; frigifvande n. enl lasten afbörda; fritaga; kreditera.

ent laufen [f. laufen] springa bort, rymma (dat. från), ent ledigen befria; sich - göra sig af med ell. kvitt; fullgöra; infria.

Ent-ledigung f befrielse, ent leeren tömma, ent-legen aflägsen.

Ent legenheit f aflägsenhet. ent lehnen låna.

entleiben: sich begå själ smord, ent leihen låna. ent locken aflocka, entmannen kastrera, snöpa; försvaga.

ent menschen göra omänsklig; eut menscht omänsklig, djurisk, ent-mündigen sätta under förmyndare.

ent mutigen modfälla, nedslå. Ent »utigung f modfälldhet.

Ent nahme f: bei^von vid köp af. ent nehmen [f. nehmen ] ta(ga), hämta, låna, inhämta; G e-n Vorschuß w auf dra(ga) på. ent uertze» enervera, försvaga.

ent-puppen: sich w krypa ur ent-raten undvara. [puppan, ent rätseln lösa, tyda.

Entree n inträde(safgift f). entreißen [f. reihen] frånrycka, slita lös, rädda, ent richten erlägga, betala, ent rinnen [s. rinnen] rinna ut;

undkomma; förflyta, ent rollen rulla (tillra) ut ell. ned; upprulla.

eut-rücken bortrycka, rycka undan.

ent rüsten harma, uppreta; sich ent rüstet harmsen, förtörn ad. Ent rüstung f harm m, förtrytelse.

ent sagen afstå ifrån, afsäga sig. Ent sagung f afsägelse.

Ent satz m undsättning f. ent schädigen godtgöra, ersätta. Ent schädigung f (skadeersättning, godtgöpelse.

Ent scheid m = Entscheidung, ent scheiden [s. scheiden] afgöra; bestämma (sich sig); (af)döma. ent scheidend afgörande.

Ent scheidung f afgörande »; ut slag n.

ent schieden afgjord, bestämd. Ent schiedenheit f bestämdhet, ent schlafen [s. schlafen] insomna; fig. afsomna.

ent-schlagen [f. schlagen]: sich ^ göra sig af med; slå bort. ent schleiern afslöja. entschließen [s. schließen]: sich besluta ell. bestämma sig. Entschließung f = Entschluß, ent schlossen besluten; beslutsam. Ent-schlossenheit f beslutsamhet, ent-schlnmmern — ent-schlafeu. ent-schlüpfen glida undan; smyga sig undan; undfalla.

Ent-schluß m beslut «. ent schuldbar ursäktlig, entschuldigen ursäkta.

Ent schuldigung s ursäkt.

eut-seelt död.

fasa.

uppkomma.

[het 1.

klarna.

terna; utrota.

[förelse..

rnt-schwindeu [f. schwinden) för-[svinna. eut-fenben [f. fenben] afsända. eut-setzen afsätta (gen. från); undsätta; sich ^ förskräckas, [fasa

Eut-setzen n förskräckelse f, ent setzlich förskräcklig, förfärlig. faslig.

Entsetzlichkeit <kasa, gräslighet. Ent setzung f afsättning. ent-si egeln bryta (förseglingen å). ent sinken [[. sinken ] falla (ur handen); svika.

ent sinnen [s. sinnen): sich ^ erinra sig.    [därfva.

eut - sittlichen (moraliskt) för-Eut-sittlichung f sedernas för-därfvande n; sedefördärf n. ent spinnen [f. spinnen): sich ^ utspinna sig, utveckla sig, [svara.

eut - sprechen [ s. sprechen ] mot-ent-sprechend motsvarande, ent sprießen [s. sprießen) spira eil. skjuta upp (dat. ur); härstamma, utgå.

ent springen [s. springen) rymma, undkomma, uppkomma, ent stammen härstamma, ent stehen [s. stehen) uppstå, uppkomma (ur), blifva följden(af). Ent stehung f uppkomst, ursprung n.

ent stellen vanställa.

Ent stellung f vanställande n, vrängning.

ent täuschen öppna ögonen på. Ent täuschung f upplysning om en villfarelse: missräkning, ent thronen afsätta.

Entthronung f afsättning. ent völkern ödelägga.

Ent völkerung f ödeläggning, ent wachsen [(.wachsen) växa upp ur,u ppspira ur;växa urell.ifrån. ent waffnen af väpna, ent-walven barhugga.

ent wässern torrlägga, dränera. Ent wässerung f torrläggning, ent weder... ober antingen ...eller, entweichen [s. weichen) af vika, rymma; skingra sig; ut-ströpima.

ent weihen vanhelga.

Ent weihung f vanhelgande n. ent wenden (bort)stjäla, ta(ga);

försnilla.    [ning.]

Ent wendung f stöld; försnill-j ent werfen [s. werfen) göra utkast till, skissera; uppgöra, ent - werten nedsätta i värde, minska värdet af. ent-wickelu rulla upp; utveckla; ådagalägga.

Ent-wick(e)lnng f utveckling, ent winden [s. winden) med våld från tåga. entwirren (ut)reda, bringa klar-ent-wischeu rymma, undkomma, ent wöhnen vänja (ngn) af med (gen.); (ein Kind) afvänja. eut - wölken göra klar; sich [sätta.

ent-würdigen vanhedra; ned-Ent-wurf m [pl. Ent würfe) utkast n, skiss f\ plan. ent wurzeln upprycka med röt-[ningen. eut - zaubern lösa ur förtroll -ent-ziehen [[. ziehen) undandraga), frånta(ga); (a. sich J) undandra(ga) sig. ent ziffern dechiffrera, (ut)tyda. ent zücken förtjusa, betaga, hän-rycka.

Ent zückung f förtjusning, hän-ent zündbar eldfängd, brännbar Ent zündbarkeit f eldfängdhet. ent zünden antända; upptända; inflammera; sich ^ antändas, fatta eld. [inflammation.) Ent Zündung fantändning; Med. j ent zwei i tu, sönder, ent zweien söndra, göra oense; sich - bli(fva) oense elL osams

[ning.

[-stift.

er betteln tigga sig till. [vinna.1 er - beuten ta(ga) som byte ;j er bieten [s. bieten] erbjuda. Erbin / ars tagerska. er-bitten [s. bitten] utbedja sig, anhålla om; sich - lasten låta beveka sig. er bittern förbittra.

Er bitterung / förbittring, er-blasten, er bleichen blekna. er-bleichen[erblich,erblichen] blek-[na.

Ent zweiung / söndring, bryt-Enzian % m stålört /. Enzyklopädie / encyklopedi. Epaulett(e /) n epålett m. Epidemie / epidemi, epidemisch epidemisk.

Epilepsie / epilepsi, epileptisch epileptisk.

Epilog m epilog, episch episk.

Episkopat n biskopsämbete, Epistel / epistel m.

Epoche / epok m. epochemachend epokgörande.

Epos H epos.

Equipage / ekipage n. equipirren ekipera. er han; - selbst han själf. er achten anse.

Er achten n åsikt /, uppfattning /; meines -s enligt mitt förmenande.

Erd«-., erb«... in Zssgn: -adel m bördsadel; -anteil m --- -teil; -begräbnis n familjegraf f; berechtigt arfsberättigad ;-fähig arfsberättigad; -feind m avf-fiende; -folge / arfföijd.; -folgekrieg m successionskrig n, arf-följdskrign; glasiern» testator; spacht / ärftligt arrende n; -* Pächter in innehafvare af ärftligt arrende; -Prinz m arfprins; -recht n arfsrätt m; -schleicher m en som söker ställa sig in för att få ärfva; -stück n ars; -fünde / arfsynd; -teil n arfs-lott tn, arfvedel w; -tochter / ars tagerska.

er barmen: sich - förbarma sig (gen. öfver).

er barmenS.wert,.würdig ömkansvärd.

er-bärmlich erbarmlig, ömklig. Er bärmlichkeit / ömklighet. er-barmung8los obarmhärtig, er bauen uppbygga, uppföra; sich - hämta uppbyggelse.

Er bauer m (von Häusern ic.) byggmästare ; grundläggare. er-baulich uppbygglig.

Erbauung / uppbyggande n; uppbyggelse.

Erbe 1. m arfvinge. 2. n ars. er beben bäfva, skälfva. erben ärfva.

er-beten genom böner utverka.

erblich ärftlig.

Erblichkeit / ärftlighet, erblicken varsebli (sva), få se. er blinden bli(fva) blind, er-blühen slå ut, blomma, er borgen låna. er-bosen förarga, er-botig beredd, villig, er-brechen [s. brechen] bryta upp; sich - kräkas.

Erbschaft / ars «.

Erbse / ärta.

Erbsensuppe / ärtsoppa.

Erbs-... in Zfsgn: -stroh n ärthalm m; -wurst / ärtkorf m.

Erd-..., erd-... in Zssgn: -achse / jordaxelm; -arbeiten ffpl. jordarbete n (sg.), schaktning (sg.); -arbeitet m j ordschaktare^artig jordig,jordartad; -bahn/jordbana ;-6aflwj ordklot n; -beben n jordbäfning /; -beere / smultron n; -beschreibung/geografi; -Loden m mark /; -brand m underjordisk eld; -saht, -sar-ben jordfärgad, askgrå; -föll m jordskred n, -ras n; -fläche /jordyta; -floh m jordloppa /;

hända.

[raska.

2.

Er

befunnits.

höflig.

-geist m jordande; -gefchoß n jordvåning f, bottenvåning f\» -gürtet m jordbälte n, zon: -» haltig jordhaltig; -harz n berg-beck, asfalt tn; -karte /^världskarta, globkarta; -kreis tn, -» kugel f jordklot n; -kunde f geografi; -nähe f perigeum n; -öXn bergoljas, nafta f; -Pech n jordbeck, asfalt m; -pol m pol; -reich n jordmån m; jorderike;

' jord /^;-schicht /'jordlager n; -» schölle f jordklimp wj, -koka stosj m jordstöt; -strich m zon, luftstreck n; -teil wr världsdel; -«mfdiiffuuQfvärldsomsegling; -umsegler m världsomseglare; -Zunge f landtunga.

Erde f jord; mark.

Erdens. inZssgn: -leben njord(e)-lif; -rund n jordklot; -wallen n jordafärd f.

er-denkbar, er denklich upptänklig, er denken [f. beuten] uttänka, er dichten uppdikta.

Er dichtung f dikt, påhitt n. erdig jordig. er dolchen nedsticka, er-dreisten: sich - drista sig,) er-drosseln strypa. [djärfvas.j er-drückeu klämma ihjäl, kväs va. er dulden tåla, uthärda, er eifern: sich - förifra sig. ereignen: sich - tilldra(ga) sig, [delse f.i

Er eignis n tilldragelse f, hän-j er-eilen upphinna, nå, öfver-} Eremit m eremit, er erben ärfva. er fahren [f. fahren] 1. erfara, få veta; (få) röna, få vidkännas. a. erfaren. [farenhet.l fahrenheit f färdighet; er-j Er-fahrung f erfarenhet; rön n;

in - bringen få veta. erfahrungs'... mZffgn: -gemäß adv.

af erfarenhet erfassen fatta, gripa (tag i).

er fechten [s. fechten] tillkämpa sig, vinna.

er-finden [f. finden] finna; uppfinna; (als) ... erfunden worden [finnerska).) Er-finder(in) uppfinnare (upp-j er finderisch uppfinningsrik.

Er findung f uppfinning. Er-findungs-..., er-findungS.... in Zfsgn: -gäbe f uppfinningsförmåga; -patent n patent; -reich = erfinderisch.

er-flehen enträget bedja om.

Er folg m (på)följd /", utgång, resultat n; framgång, [ske. er folgen blif(va) följden, följa; er folglos gagnlös; förgäfves. er folgreich framgångsrik, er-forderlich erforderlig, be-[dras.i

er forderlichenfalls om så erfor-j er-fordern (er)fordra, kräfva.

Er-fordernis n fordran f (pl.

fordringar), kraf. er-forschen utforska.

Er forscher m forskare.

Er forschung /'(utforskning, er - fragen fråga efter, ta(ga) reda på.    [drista sig.)

er frechen: sich - vara fräck nog,) er-freuen fröjda, glädja, er freulich glädjande, er-freut glad.

er-frieren [s. frieren] förfrysa, frysa ihjäl.

er-frischen upp-, förfriska; svalka. [vederkvickelse.! Erfrischung f förfriskningj er füllen uppfylla, fylla; fullgöra. [fyllelse, fullbordans Er füllung f fullgörande n, upp-} er gänzen fullständiga, komplettera; fylla.    [tillägg n.l

Er - gänzung f komplettering;) Ergänzungs«... fyllnads-..., tillläggs-..., ohne Trennung tillägs-. er-gattern snoka reda på, få fatt L er-gaunern lura åt sig.

[undergifvenhet.

[het, stor(slagen)het.l Er habenheit f upphöjning; hög-j

sig.

kräfta.

er geben [f. geben] 1. gifva (ge), lämna; (be)visa;; sich gifva (ge) Big; hängifva (ge) sig; sich w aus framgå eil. följa af. 2. a. begifven på; tillgifven; ödmjuk.

Er-gebenheit f tillgifvenhet; Er gebnis n följd /, resultat.

Er gebung / kapitulation; nnder-gifvenhet.

Er gehen n befinnande, ergehen [f. gehen] utgå, utkomma; - lassen utfärda; Über sich ^ lassen tåligt fördra(ga), underkasta sig; sich ^ gå, promenera; v/impers. es ergeht e-m det går ngn.    [rik (an på).l

er giebig inbringande; bördig:j Er giebigkeit findräktighet; bördighet.

er gießen [s. gießen] utgjuta, uttömma ; sich w utströmma; falla ut; utbreda sig. er glänzen glänsa, tindra, er-glühen glöda; brinna af kärlek (till); rodna.

er götzen fägna, roa, fröjda, er götzlich rolig, lustig; utsökt. Er-gotzlichkeit f förlustelse, förströelse.

ergreifen [s. greifen] gripa; fatta (i); angripa; tillgripa. Ergriffenheit f rörelse, oro, bestörtning.

er-grimmen råka i raseri, er gründen utgrunda, utforska. Er guß m utgjutelse f; flöde n. er haben (upp)höjd; hög; framstående; storslagen; storartad.

er halten [[. halten] erhålla, få; (dauernd machen) bevara, bibehålla; rädda; (unterhalten)' underhålla, uppehålla.

Er-Halter m bevarare, upprätt-hållare.

er hältlich som kan fås.

Er-Haltung f bevarande n; upp-- rätthållande n; underhållande) n; JMtiefo m själfbeva-relsedrift f.

er handeln förvärfva, tillhandla

er hangen hänga, er härten (bestätigen) styrka, be-[uppfånga. er-haschen knipa, snappa upp, er heben [f. heben] (upp)höja; lyfta, sträcka upp; uppröra; (Steuern) indrifva; (Geld tc.) lyfta, uppbära; (Zweifel tc.) framställa; sich ^ resa sig (auch fig. gegen mot); höja sig, stiga upp; uppstå.

er heblich betydlig; viktig.

Er heblichkeit f betydenhet, vikt. Er Hebung f (upp)höjande n;

upphöjelse; höjd; indrifning. er heiraten gifta sig till. erheischen — erfordern, er-h eitern upplifva; sich bli(fva) glad; klarna.

Er heiterung f tidsfördrif n. er-hellen upplysa; belysa; framgå.

er heucheln hyckla, låtsa, er-Hitzen upphetta; upphetsa sich ^ bli(fva) het ell. varm; bli(fva) uppretad, er höhen (upp-, för-)höja, Öka, stegra.

Er höhung f upphöjande n, uiing); upphöjelse; (förhöjning, stegring.

erholen: sich „ hämta sig, återfå krafter; (sich zerstreuen) förströ sig; (kaufmännisch) trassera; sich bei e-m Rats ^ rådfråga ngn. Er holung f tillfrisknande n; vederkvickelse, förströelse, er-hören (bön) höra, uppfylla, er innerlich i minnet bevarad; so viel mir ist så vidt jag kan erinra mig.

er innern erinra, påminna (au

minne n.

sticka, muta.

dom m.

[utfärdande w.

om); sich w (an) [au*] komma ihåg, minnas.

Er innerung /"erinran; minne n; påminnelse. é

Er-innerungs-kraft f, -vermögen n [få; ernå.]

er jagen jaga; skjuta; fånga;i er kalten kallna, svalna, [sig.j er kalten (af)kyla; sich förkyla] Erkältung f förkylning, erkaufen köpa; (bestechen) be-[bar.l

rr-feimbfttigenkänn(e)lig,märk-| Er kennbarkeit f skönjbarhet. er kennen [f. kennen] märka; urskilja; igenkänna; erkänna; (bom Richter) fälla dom, döma;

für erkänna att ngn ell. ngt är; kreditera för; sich zu ^ geben gif va (ge) sig till känna, er kenntlich ----- erkennbar; erkänn sam; tacksam.

Er kenntlichkeit /^erkänsla; tack" samhetsbevis n.

Er - kenntnis 1. f insikt. 2. n [gåfva f. Er-kenntnisvermögennfattnings-Er-kennung f igenkännande n; Er-kennungS-.^ in Zssgn: ^luort n lösen s; ^.zeichen n igenkän-ningstecken.

Erker m utbyggnad, tornrum n. Erkerfenster n utbyggdt fönster, fönsterutsprång.    [(ut) välj a.

er kiesen [erkor, erkoren] utköra, er klärbar förklarlig, er klären förklara.

Er klärung f förklaring, er klecklich betydande, er klettern, er - klimmen klättra upp i ell. på.

er klingen klinga, (gen)ljuda. er-kranken (in)sjukna. erkühnen: sich ^ drista sig, djärfvas.    [höra efter.)

er kundigen; sich „ förfråga sig,/ Er kundigung f upplysning, förfrågan (pl. förfrågningar).

er künsteln hyckla, låtsa.

Er künstelung /"förstäUning. till-gj ordhet.

er lahmen förlama(s); slappas, erlangen nå; vinna; erhålla; utverka.

Er laß m af drag n; eftergift f\ kungörelse /", påbud n. er-lassen [s. lassen] efterskänka; befria; aflåta, utfärda, er-läßlich som kan efterskänkas; förlåtlig.

Erlasiung f efterskänkande n; er lauben tillåta.

Er laubnis f tillåtelse; tillstånd n; ^schein -n tiUstånds-er-laucht högboren. [bevis n. erläutern förklara, förtydliga.

Er läuterung f förklaring.

Erle f al.

er leben upplefva. [farenhet f.\ Erlebnis n tilldragelse f; er-| er ledigen befria; afsluta; expediera ; aflägsna. er ledigt ledig, vakant. Er-ledigung f befrielse; expediering ; ledighet, er legen erlägga; fälla, döda. er leichtern lätta, lindra; underlätta.

Er leichterung f lättnad m, lindring; underlättande n. er leiden [f. leiden] lida; undergå, erlen H al-, af al. er lernen lära sig, inhämta, er lesen [f. lesen] utse, (ut)välja. er leuchten upplysa, belysa.

Er leuchtung f upplysning, belysning.    [digna.l

er liegen [s. liegen] duka under;) er-logen uppdiktad.

Erlös m försäljningssumma s, behållning f.

er löschen [s. löschen] (ut)slockna; blekna; utgå, upphöra, er lösen frigöra; befria; förlossa. Er löser m befriare, förlossare, återlösare.

het.

reparera.

Er oberung f eröfring. er öffnen öppna; börja, inleda;

inviga; fig. meddela.

Er öffnung söppnande»; början;

invigning; fig. meddelande «. erörtern afhandla, dryfta, utreda. Er-5rterung f dryftning, utred-[ning. [(för).

[hinna; vinna.

er röten rodna.

Er lösung f befrielse, förlossning. återlösning. er mächtigen befullmäktiga, bemyndiga.

Ermächtigung f bemyndigande n. fullmakt, er-mahnen förmana.

Er-mahnnng f förmaning, er mangel» fattas (an på)); sakna;

nicht o, ej underlåta.

Er mangelung f brist, saknad m. er mannen: sich fatta mod. er mäßigen nedsätta, er - matten utmatta, uttrötta;

bli(fva) matt; tröttna.

Er mattung /" utmattning; trött-[bedöma, inse. er-meffen [f. messen] (upp)mäta; Er messen « bedömande; förmenande n; åsikt f. [forska, er mitteln ta(ga) reda på, ut-er-möglichen möjliggöra, er-morden mörda.

Er mord ung f mord n, dråp n. er müden uttrötta; tröttna.

Er müdung f utmattning, trötthet.

er - muntern (upp)väcka, krya upp; uppmuntra, upplifva.

Er munterung f uppväckande n;

uppmuntran, uppmuntring. er mutigen uppmuntra.

Er mutigung f uppmuntran, er nähren (lif)nära, föda, underhålla.

Ernährer m försörj are, fostrare. Er nährung f näring, föda. er nennen [f. nennen] utnämna, utse, förordna.

Er nennung f utnämning. er-ueue(r)n förnya; återställa;

[ration.

Er neuerung f förnyelse; repa-er-niedrigen nedsätta; förnedra. Erniedrigung/" nedsättning; för-) Ernst m Ernst (npr.). [nedring.J ernst allvarlig,allvarsam; sträng. Ernst m allvar n; tm allvarsamt; alles ob. allen Ernstes på fullt allvar; „ machen (mit) göra allvar (af), ernsthaft = ernst?

Ernsthaftigkeit f = Ernst, ernstlich allvarlig, allvarsam; med allvar.

(irnte/¹ skörd; ^.fest n skördefest m; ^zeit f skördetid, ernten skörda, inhösta, (in)bärga. Er oberer m eröfrare. er obern eröfra.

erotisch erotisk.

Erpel m = Enterich, er picht (auf) pickhågad, lifvad er-presien ut-, af pressa.

Er-presier m prejare.

Er pressung f utpressning, er-proben (be)pröfva. er quicken vederkvicka, stärka, er quicklich vederkvickande, uppfriskande. [förfriskning.' Et-quickung f vederkvickelse, er raten [s. raten] gissa (till), ana. er regbar lättrörd, (lätt)retlig. Erregbarkeit / lättrördhet, (lätt-) retlighet.

er regen (upp)väcka; framkalla; uppröra; upphetsa, er-reichbar möjlig att (upp)nå, åtkomlig.

er reichen ernå, (upp)nå, (upp-) Er reichung f er-, uppnående n. er retten rädda.

Er-retter m räddare.

Er rettung f räddning, er-richten (upp)resa; inrätta; upprätta. [upprättande n. Er richtung f (upp)resande »; er ringen [s. ringen] förvärfva, [vinna.

[ersättning.

Er rungenschaft f eröfring, vinst, ackvisition, förvärf n.

Er satz m ersättning /% godt-görelse.

er saufe» [f. saufen] drunkna, er-saufen dränka, erschaffen [f. schaffen] skapa, dana. Er schaffer tn skapare.

Er schaffung f skapelse, erschallen [f. schallen] skalla, (gen-)ljuda.

er scheinen [f. scheinen] bli(fva) synlig, visa sig, synas; infinna sig; uppträda; förefalla, synas; (v. Büchern) utkomma. Er scheinung f uppträdande n; inställelse; uppenbarelse, syn; företeelse.

er-schießen [f. schießen] (ihjäl-) skjuta.

erschlaffen slakna; (för)slappa(s). Er schlaffung f förslappning. er-sch lagen [f. schlagen] ihjälslå, djöda.

er schleichen [f. schleichen] smyga sig på; lisma sig till.

Er schleichung f svekligt förfarande n.

er schlichen nnderstucken. er - schmeicheln genom smicker ernå.

er-sch napp en uppsnappa, er-schöpfen uttömma, utmatta; utblotta.

Er schöpfung f utmattning, erschrecken [f. schrecken] förskräcka, skrämma; bli (sva) förskräckt ell. rädd, förskräckas.

er schrecklich förskräcklig, er-schrocken förskräckt, bestört. Er schrockenheit f förskräckelse, rädsla.

er schüttern (upp)skaka; rubba. Er-schütternng/'skakning; stötm. er schweren försvåra, förvärra, erschwingen [f. schwingen] anskaffa, åstadkomma.

er-seheu [f. sehen] se, märka, finna; utse.

er-setzbar, er-setzlich ersättlig. er setzen ersätta; godtgöra: er sichtlich synlig; uppenbar, er-sinnen [f. sinnen] uttänka, utfundera, hitta på. er-sinnlich upptänklig, er spähen uppspana, upptäcka, er sparen (hop)spara; bespara. Er sparnis f besparing, er sprießlich nyttig; fördelaktig; hälsosam.

Er sprießlichkeit f gagn n, nytta, erst 1. der (die) ~e den förste; förnämst, främst. 2. adv. först; blott; jetzt - nu först, er-starken bli(fva) stark(are). er-starren bli(fva) stel ell. styf, stelna.    [domning.l

Er starrung fstelning; stelhet ;J er - statten ersätta; återställa; hembära; (Bericht) afgifva (afge).

Er stattung f återställande n;f er-ftannen förvånas; erstaunt förvånad.

Er-staunen n förvåning f. er staunenswert, er staunlich förvånande, oerhörd, er-stech en [f. stechen] nedsticka, er stehen [f. stehen] uppstå; inropa.

er steigen [f. steigen] stiga upp i ell. på, bestiga; uppnå, erstemal: das ^ första gången; zum erstenmal för första gången. Ersteigung f bestigning. erstens för det första, er-sterben [f. sterben] dö bort, (småningom) upphöra, erstere: der den förre, erstgeboren förstfödd.

Erstgeburt f förstfödt barn n. er - sticken kväfva(s); storkna; dämpa(s).

Er-sticken n, Er stickung f kväs-ning f\ dämpning f.

[ten.

modan f.

vänta.

döda.

svar n.

erstlich (för det) först(a).

Erstling m förstling; „epZ.förstlingar, förstlingen sg. af fruk-er-streben eftersträfva. er - strecken utsträcka; sich „ sträcka sig. er-stürmen storma, er suchen anmoda, bedja. Ersuchen n anhållan f, an-[beträda. er-tapp en ertappa, komma på, er teilen meddela; tilldela; gifva (ge), lämna.

er-tönen ljuda, klinga, dåna. er töten döda, (för)kväfva.

Er trag m afkastning f; vinst f. er tragen [f. tragen] fördra(ga), uthärda, tåla.

er-träglich dräglig, hjälplig. Er-trägnis n = Ertrag, er-tranken dränka, er-trinken [f. trinken] drunkna, er trotzen tilltrotsa sig. erübrigen (inbe)spara, fåöfver; er-wachen (upp)vakna. [återstå, er-wachsen [s. wachsen] 1. uppväxa; uppstå. 2. fullvuxen, fullväxt.    [betänka.j

er wägen [s. wägen] öfverväga;} Er-wägung f öfvervägande n. erwählen (ut) välj a, utse. er-wähnen (om)nämna, anföra. Er-wähnung f omnämnande n. rr-warmen bli(fva) varm. er wärmen (upp)värma. er warten vänta på, afvakta;

[ning.

6i-hmriuttg f afvaktan; förvänt-er-wecken (upp)väcka, framkalla; vom Tode - uppväcka från de [väckelse. Er-weckung f uppväckande n; er wehren: sich „ värja ell. försvara sig {gen. mot), er weichen uppmjuka; beveka; röra; „des Mittel uppmjukande elL lenande medel.

Er Wett m bevis ».

er weisen [s. weisen] (be)visa; sich „ als visa sig (såsom), befinnas vara. er-weislich bevislig.

Erweisung f bevisande n. er weitern utvidga, förstora.

Er weiterung f utvidgning.

Er werb m förvärf n; näring f; vinst f.

er werben [s. werben] förvärfva. Erwerbs-..., erwerbs»— in Zssgv: „fähig i stånd att förtjäna sitt uppehälle; „fleiß m näringsflit f; „mittel n existensmedel; „zweig m näringsgren, yrke n. Er Werbung f — Erwerb, er widern (be)svara.

Er-widerung f besvarande *, (tag i.j

er-wischen ertappa, gripa; fåj erwünscht efterlängtad, välkommen ; läglig; önsklig. er würgen strypa, kväfva.

Er würgung strypning.

Erz n malm m; metall m; brons m. Erz«..., erz-... in Zssgn: „aber f malmåder; „artig malm- elL brons artad: „bischof m ärkebiskop ; bischöflich ärkebiskop-lig; „bistum n ärkebiskops-stift; „bösewicht m ärkebof; engel m ärkeängel; „feind m dödsfiende; „gang m — „aser; „gietzer m gälbgjutare; „haltig malmhaltig; Herzog m ärkehertig; „Herzogin f ärkehertigi n na; „Herzogtum n ärke-hertigdöme; „Hütte f masugn m; „kunde f metallurgi; „lüg» ner m ärkelögnare; „narr m ärkenarr; Priester m öfver-stepräst; „schelm m ärkeskälm; „spielet m storspelare; „spitz» bube m ärkebof; „vaterm stamfader, patriark; „väterlich pa-triarkalisk. er-zählen berätta.

Er-zahler m berättare.

[mator.

(sich (dat) sig).

[hända.

etwa omkring, vid pass; må-etwaig eventuell, etwas något, litet, etwelcher --- etlicher.

Etymologie f etymologi. euch. Euch e(de)r; åt elL till e(de)r.

euer af e(de)r; e(d)ra.

Eule f uggla.

Eulen»— in Zffgn: Spiegel ro ul-spegel, upptågsmakare; Jpie» geistreich ro galet upptåg n. euresgleichen e(d)ra likar, euret-halben, »wegen för e(de)r eurig e(de)r.

Europa n Europa, [europeisk. Europäer(in) europé; europäisch

Er-zahlnng f berättelse, er zeigen (be)visa, betyga. Er-zeigung f (be)visande n. er zeugen föda, frambringa, alstra; bereda; tillverka.

Er zeuger ro (stam)fader; producent.

Er zeugnis n produkt ro, alster. Er zeugung f afling, framställning; tillverkning, erziehen [f. ziehen) uppfostra, -föda, - dra(ga).

Er-zieher ro uppfostrare; infor-Er-zieheriu f uppfostrarinna; guvernant.

Er ziehung f uppfostran. Sr-ziehungs-... m Zfsgn: ^anstalt f uppfostringsanstalt; stunde f pedagogik.

er zielen åsyfta; ernå; få. er zittern darra.

er zürnen förarga; uppreta; råka i vredesmod; sich mit jm ^ bli (sva) osams med ngn. er zwingen [f. zwingen) tilltvinga [tvångs-, er zwungen tvungen, konstlad: es det; ^ gibt det finns; w lebe die Königin! lefve drottningen! Esche f ask. eschen ask-, af ask.

Esel m åsna; ,Jn f åsninna. Eselei f åsneaktighet, dumhet. Esels-^. in Zfsgn: Jbriitf ef lathund ro; ^ohr n (im Buch) hundöra f. Eseltreiber ro åsnedrifvare. Eskadre.österr.Eskaderfeskaderro. Eskorte X f eskort ro. eskortieren X eskortera, esoterisch esoterisk.

Espe $ f asp.

Eß-.-, e§».~ in Zs.-setzungen: ^gierf glupskhet; ^gierig glupsk; „v löffel w matsked f; ^lust f matlust; ^tisch ro matbord n; ^.waren fjpl. matvaror, eßbar ätlig, ätbar.

Esse f skorsten(spipa) ro; härd

Deutech-echwsdiech.

ro; smedja; ^nkehrer ro — Schornsteinfeger sötare, skor-stensfejare.

essen [aß; gegessen) äta, spisa; zu Mittag ^ äta middag; zu Abend ä. kvällsvard, supera. .

Essen n ätning f, spisning f, mål (tid f); mat ro; rätt ro; (Mittag) middag ro; (Abend) kvällsvard ro.

Essenz f essens.

Ess er ro ätare.

Essig ro ättika f; in Zffgn: röther ro ättiketer; ^brauer ro ättik-bryggare; ^flasche f ättikflaska;

^ gurke f ättik(s)gurka; ^särrre f ättiksyra.

Estland n Estland.

estnisch estnisk.

Estrich fn stengolf n.

etablieren etablera.

Etablissement n etablissemangs

Etage f våning.

Ethik fetik.

Ethnograph ro etnograf.

Ethnolog ro etnolog.

etliche(r,s) någon, något; etliche några.

etlichemal några gånger.

Etsch f Adige.

Etui n etui.

[skull.)

exercera.

Euter n jufver.

Eva f Eva.

evangelisch evangelisk. Evangelist m evangelist. Evangelium n evangelium.

Ew. = Euer.

Ewer & m pråm. ewig evig. ewiglich evigt.

Ewigkeit f evighet.

Exaktheit f exakthet.

Examen n examen m. Examinator m examinator. examinieren examinera.

Exempel n exempel.

Exemplar n exemplar, exemplarisch exemplarisk. Exerzier-^. in Zffgn: -Haus n exer-cishus; -Meister m instruktör; -Platz m exercisplats, exerzieren Exerzitium n exercis m; terna.

Existenz f existens, existieren existera.

Exkremente n/pl. exkrementer. Expedient m expeditör.-expedieren expediera.

Experiment n experiment, experimentieren experimentera, explodieren explodera.

Explosion f explosion.

Export m export, exportieren exportera, expreß express.

Extemporale n skrifningf (åläro-rummet).

Extra«..., extra«... in Zffgn: -6ct« läge f, -Mott n bihang n, extrablad n; -böte m extrabud n; -fein superfin; -zug m extra-) Extrem n ytterlighet f. [tåg n.j Exzellenz f excellens m.

Exzerpt m excerpt n.

Exzeß m excess.

Fabel f fabel m; saga; dikt.

Fabel«... in Zffgn: -dichter tn fabel-diktare; -Icitb n sagoland.

Fabelei f fantiserande n; fabel m, påhitt n.

fabelhaft fabelaktig, otrolig.

Fabelhaftigkeit f fabelaktighet.

fabeln uppdikta, hitta på.

Fabrik f fabrik; in Zffgn: -arbeit f fabriksarbete n; -arbeitet m fabriksarbetare; -Mädchen n fabriksflicka f: f-mäßig fabriks-mässig; -preis m fabrikspris n; -stobt f fabriksstad m; -Ware f fabriksvara; -zeichen n fa-briksmärke.

Fabrikant m fabrikant, fabrikör.

Fabrikat n fabrikat.

fabrizieren fabricera, tillverka.

fabulieren = fabeln.

Fach n [pl. Fächer) sack; afdel-ning f; rum; (im Regal) bräde, sack; (Schubfach) låda f; (der

Wand) afdelning f, sålt; fig. sack; in Zffgn: -bildung f fack-bildning; -gelehrte(r) m fackman; -mann m fackman; -studium n fackstudium; -werk n specialverk; korsvirke, fächeln fläkta.

Fächer m solfjäder f.

Fackel f fackla; in Zffgn: -schein m fackelsken n; -träger m fackelbärare; -zug m fackeltåg n.

fackeln fladdra; tveka, fade fadd; smaklös; matt. Faden m tråd; (zu Akten) pappers-hållare; (Maß) famn.

Faden-..., faden«... in Zffgn: -nackt splitternaken; -nudeln fjpl. vermiceller; -scheinig lugg-| Fagott «T n fagott vn. [sliten.j Fäh n gråverk.

fähig i stånd {gen. till), duglig, skicklig; mäktig.

efterlysa.

gäl)igfeit f förmåga; duglighet, fahl black; askgrå, urblekt, fahnden söka gripa; efterspana, [vindflöjel m.\ Fahne f fana, flagga; (Wetter-^)j Fahnen-... in Zffgn: ^.eid m trohetsed; ^flucht f desertering; sjunker, ^.träger m fanjunkare, fanbärare; Schmied m rege-mentshof slagare.

Fähnrich m fänrik.

Fahr-..., fahr-... in Zffgn: abätzn f körbana, ^väg m; ^.billett n biljett vt; ^damm m körbana /"; ^.geld n (befordrings-)afgift /", biljettpris; frakt /"; ^karte f biljett m; ^lässig slarfvig, vårdslös; ^.lässigkeit f vårdslöshet; ^plan w tidtabell, turlista ^Planmäßig ordinarie; ^.rad n velociped m; ^schein m biljett; ^stuhl m hiss; rullstol (med sufflett); njuaffet n farvatten, Ued f\ ^weg m körväg; ^zeug n fartyg.

Fähr-... in Zffgn: J6oot n färjbåt m; ^geld n färjpengar jpZ.; man» m färjkarl. fahrbar farbar.

Fähre f färja.

fahren [fuhr, gefahren) köra, skjutsa; gå, fara, åka; segla; ro; rusa, störta; gen Himmel w uppstiga till himlen; zur Hölle nedstiga till helvetet; aus dem Bette - rusa upp ur sängen; ^ lassen släppa; afstå (ifrån; gut ^ bei må bra af; lyckas med; schlecht w misslyckas; fahrende Habe lösörenpZ. fahrig ostadig.

Fährlichkeit f farlighet.

Fahrt f färd; tur m; resa; kurs m.

Fährte f spår n, fjät n; auf falscher w sein vara på villospår, faktisch faktisk.

Faktor m faktor.

Faktorei f faktori n.

Faktum n faktum.

Faktur(a) f faktura; Fakturenbnch n fakturabok f. fakturieren G fakturera.

Fakultät f fakultet, falb ljusgul, black, blek. Falbe(r) m (Pferd) black.

Falbel f volang m.

Falke m falk.

Falken beize, -jagd f falkjakt. Falkner rn falkenerare.

Falknerei f falkenerarkonst.

Fall m fall n; gesetzt den „ antag; aus alle Fälle i alla händelser; aus keinen w för ingen

del.

Fall-..., fall-... in Zffgn: Jbeil n fallbila f; giljotin f; abrücke f vindbro, vindbrygga ; ^gatter u fällgaller; ^.reepstau vt n fallrep; ^schirm m fallskärm; strick m snara f; ^sucht /^ fallan -desot; ^süchtig behäftad med fallandesot; ^.tür /"fallucka. Falle f fälla, snara, fallen [fiel; gefallen) falla; dö; infalla; (Schuß) brinna af, höras; ^ lassen släppa, fällen fälla.

fallieren göra konkurs, fällig förfallen.

Falliment n fallissemang. fallit: ^ sein vara cessionsmässig, bankrutt.

Falli't m cessionant, bankruttör. falls i fall.

falsch falsk; oriktig, felaktig, orätt; oäkta; lös; es ist kein Falsch in ihm det finns ingen falskhet hos honom, fälschen förfalska.

Fälscher m förfalskare. [lögn.j Falschheit /"falskhet; oriktighet ;j fälschlich falsk, oriktig. Falschmünzer m falskmyntäre. Falschspieler m falskspelare. Fälschung f förfalskning.

[ning f.

[gripa; fatta.

mi [tåga.f

[lighet

Falsifikat n något förfalskadt, förfalskning f, falsarium.

Falte/'veck n; rynka, skrynkla, falten vika eil. lägga ihop; vecka.

rynka; (dieHände) knäppa ihop. Falten-..., falten-... in Zssgn: -reich veckrik; -Itnitf m veckens fälln. Falter tn fjäril.

faltig veckad, rynkad; skrynklig. Falz tn fals; reffla f; inskär-Falzbein n falsben, falzen falsa, familiär familjär.

Familie f familj.

Familien-.- in Zssgn: -ähnlichkeit f släkttycke n; -angelegenheit/ familjeangelägenhet; -glück n hnslig lycka f; -kreis m familjekrets.

famo'8 (berühmt) berömd; F (prächtig) öfverdådig.

Fanatiker m fanatiker. « fanatisch fanatisk, fanatifieren fanatisera. Fanatismus m fanatism.

Fanfare f fanfar m.

Fang tn [pl. Fänge) fångande n; fängst jf; byte n; (Zahn, Klaue) huggtand f; klo n; in Zssgn: -ball tn: mit j-m -ball spielen begagna ngn till kastboll; -» eisen n (räf-, varg-)sax f\-zahn m huggtand f, bete. fangen sfing; gefangen) fånga, Fant m glop.

Farb ... in Zssgn: -holzn färgträ; -stoff tn färgämne n.

Farbe f färg m «. f.

Färbeholz n färgträ.

Farben-..., färben-... in Zssgn: -blind färgblind; -druck m färgtryck n; -kasten m färglåda f; -kleckser tn plankstrykare; -lehre f färglära; -sinn m -färgsinne n; -stift ih färgstift n. färben färg(lägg)a Färber m färgare.

Färberei f färgeri n.

farbig färgad, kulört, farblos färglös. gårbuiiQ/ färgning f tn: für Farinzucker m pudersocker n. Farn m, -kraut n ormbunke Farre m ung tjur.

Färse f kviga.

Fasan m fasan.

Fasanerie f fasaneri n.

Faschine & f faskin m. Faschinenmeffer n faskinknif m. Fasching m karnaval, karneval. Fase A = Faser.

Faselei f tokighet, fjollighet. Faseler, Faselhans m stolle, faselhaft, faselig stollig, fjollig, faseln prata dumheter, fasennackt splitternaken.

Faser f (köt)tråd m, fiber faserig trådig. fibrös, fasern repa eil. rispa upp.

Faß n [pl. Fäffer) fat, tunna f; in Zssgn: -binder tn tunnbindare; -daube f kirn m, (tunn)staf m. fassen fatta (tag i), gripa; (einfassen) infatta; (begreifen) (upp-> fatta, förstå; (enthalten) rymma; sich - sansa sig; sich kurz -fatta sig kort. faßlich fattlig, begriplig. Faßlichkeit f fattlighet, begrip-\ Foffo» f fason, fassonieren fasonera.

Fassung f infattning; fattning, sinnesnärvaro.

Faffungs-gabe. -kraft f, -vermöge« n fattningsförmåga f. fast nästan, nära på.

Fast-... in Zssgn: -nacht f fettisdag m; karnaval m; -tag m fastedag.

Fastelabend m = Fasten-abend. fasten fasta.

Fasten n fasta f; (pl.) fastlag m, fasta f; in Zssgn: -abend m fettisdag; -speise f fastlagsmål n; -zeit f fasta, fatal fatal.

Fatum n Öde.

om; ti

[trög.

faul rutten, skämd; (träge) lat, Faul-... in Zssgn: «bßuut tn brakved; «.bett n hvilsoffa /; «fieber n rötfeber m; F skolsjuka /; «peij m = Faulenzör; «tiet n trögdjur.

Fäule f = Fäulnis.

faulen ruttna; bli(fva) skämd;

angripas af röta. faulenzen lata sig, slå dank. Faulenzer tn latmask, dagdrif-vare.

Faulenzerei f dagdrifveri n.

Faulheit f lättja.

faulig skämd, angripen af röta.

Fäulnis f förruttnelse; röta.

fäulniswidrig som motverkar förruttnelse, antiseptisk.

Faust f[pl. Fäuste) knytnäfve m; auf eigene «, på egen hand.

Kaust-..., faust-... in Zffgn: «.(en), dick tjock ell. gros som en knytnäfve; «Handschuh tn hals-vante eil. halfhandske; «kämpf m knytnäfskamp; «kämpfer tn boxare; «Pfand n rörlig pant m; «recht n näs rätt m; «schlag m knytnäfsslag n.

Fäustchen n liten knytnäfve m; sich ins «, lachen le i mjugg.

Faxe f spratt n; tokeri n.

Fazit n facit.

Februar m februari.

Fecht-... in Zs.-stzgn: «hoben tn, «-schule / fäktsal m,«skola; «funft / fäktkonst; «weiftet m fäkt-mästare; «stunde f fäktlektion.

fechten [focht; gefochten) kämpa; fäkta.

Fechter m fäktare; boxare.

Feder /fjäder; penna; plym m.

Feder-..., feder-— in Zssgn: «ball m fjäderboll; «bett n fjäder-bolster m u. n; «büchse / penn-fodral n; «dusch m fjäderbuske, plym; «fuchser tn pennfäktare; «Halter m pennskaft n; «Harz n

' kautschuk m; «ftel m fjäder-spole, penna /; «ftoft / fjäder-kraft, spänstighet; «.stieg m pennkrig n; «leidjt fjäderlätt: «.lesen: nicht viel «.lesend machen ej krusa; «.messet n pennknif m; «.nette H f fjädernejlika; «.spule f = «.fiel; «strich m penndrag n; «.Vieh n fjäderfä; stoisch m fjäderviska; «.Zeichnung / penn-ritning.    [dunig.l

fedetig (be)täckt med fjäder,J febern fälla fjädrar; fjädra såg. Fee f fe.

Feen-... in Zssgn: «Märchen n fesaga /; «.teigen m älfdans. feenhaft felik, trolsk.

Feg(e)seuet n skärseld m. fegen sopa; sota; rengöra, feja, skuta; (upp)rensa.

Feget m sopare.

Fegsel n sopor pl.

Fehde f fejd; in Zssgn: «brtef m fejdebref n; «.Handschuh m Fehl m fel n. [stridshandske. Fehl-..., fehl-... in Zssgn: «.betrag m brist f; «.bitte / fåfäng begäran; «.bitten be(dja) förgäfves; «gebürt /'missfall n; «.gehen gå vilse; «.greisen ta(ga) miste; «.-griff m missgrepp w; «.schießen skjuta bom; missta(ga) sig; >*» schlag m misshugg n; «.schlagen slå fel, misslyckas; «schluß m felslut n; «.schuß m bom; «.treten stiga miste; snafva; «tritt ml sehlbar som kan fela. [felsteg n.| fehlen (nicht da sein) fattas, saknas; (irren) missta(ga) sig; (verfehlen) slå fel, misslyckas; förfela; ta(ga) miste • fehlt ihm det fattas honom, det har kommit bort för honom; ... UN det fattas honom ----- han lider brist på; was fehlt Ihnen? hvad fattas er?    [lyte n.l

Fehler m fel n, oriktighet /,] fehlerfrei, fehlerlos felfri.

(salu).

- 118 -

fehlerhaft

fehlerhaft felaktig, oriktig, bristfällig.

Feier f firande n; högtid(lighet); rast, ledighet, ro ; in Zffgn: -abend tn högtidsafton; upphörande n med dags arbetet; om -abend efter slutadt arbete; -abend machen sluta arbetet (för dagen): -kleid n högtidsdräkt f\ -stunde f hvilostund, rast; ledig stund; -tag m hvilodag, helgdag; högtidsdag, feierlich högtidlig, festlig. Feierlichkeit f högtidlighet, festlighet.

feiern fira; hvila sig, ta(ga) sig ledigt; vara utan arbete. feig(e) feg.

Feige f fikon n.

Feigen»... in Zs.«stzgn: ^baum m fikonträd n; -blått n tikonlöf. Feigheit f feghet. • feigherzig feghjärtad.

Feigling m kruka f. Feigherzigkeit f fegsinthet. feil till salu; fig. fal. feil'bieten, .halten utbjuda (till Feile ffil m u. f. feilen fila (auch fig.).

Feilenhauer m filhuggare. Feilheit f falhet.

Feilicht n, Feilspäne m/pl. fil-sp&n tn (sg). feilschen pruta (um på), fein fin; mycket.

Fein«..., fein»... in Zssgn: -fühlig finkänslig; -hörend som har skarp hörsel; -fchmecker tn fin-smakare.

Feind(in) fiende; ovän; feind a.

fientligt stämd (dat. mot), feindlich fientlig.

Feindlichkeit f fientlighet. Feindschaft f fiendskap m; ovänskap tn; oenighet, feindselig fientlig(t stämd). Feindseligkeit f fientlighet. Feinheit f finhet; finess.

feist fet.

Feistheit, Feistigkeit f fetma.

Felbel (Halbsanu) m fälb.

Feld n fält; åker tn; ins - ziehen draga i fält; weit tut -e i vida fältet; -arbeit f jordbruksarbete n; -bäcker m fältbagare; -bau tn åkerbruk n, jordbruk n; -bett n fältsäng f, brits m; -binde f officersskärp n; -• chirurg tn fältläkare; -dienst vi fälttjänst f\ -flasche f fältflaska; -flüchte» tn klipp-dufva f; -frucht f säd, skörd; -gepäck n packning tross m; -gerät n åkerbruksredskap tn; krigsmateriell tn; -geschrei n fältrop; -herr m fältherre; -* Herrnkunst f strategi, härförar-konst; -hospital n fältlasarett; -Hüter tn fältvakt; -jäger m fältjägare; ordonans; -kessel m fältkittel; -lager n fältläger; -lazarett n fältlasarett; -lerche f sånglärka; -marschall m fältmarskalk; -marschmäßig X fält-utrustad ; -maus f åkerråtta; -messer tn landtmätare; -meß» tunst f landtmäteri n; -mütze f fältmössa; -post f fältpost tn; -posten vi fältpost; -Prediger m fältpredikant; -scher(er) tn fältskär; -schlacht f fältslag n; -» spat tn fältspat; -stein tn klappersten; råmärken; -stuhl m fält-, fällstol; -webel tn fält-väbel; -weg tn väg öfver fälten ; byväg; -wirtschaft f åkerbruk n; -zeichen n fälttecken; fana f; -zeugmeister tn fälttyg-mästare; -zug m fälttåg n.

Felge f hjullöt.

Fell n skinn; hud f; päls m.

Fell ... in Zjsgn: -eisen n kappsäck tn; ränsel tn; (Post) (post-) väska f; -Händler tn pälsvara-handlare.

Fels, Felsen tn klippa f.

[stol m.

Ferne / afstånd n; aus der - på långt håll, fjärran ifrån, ferner längre ; vidare; dessutom.

[deles.

[benen.

led ro.

fesseln fjättra, fängsla, binda;

Felsen-..., felsen-... in Zssgn: —fest klippfast; -herz n stenhårdt hjärta; -keller m i klippan sprängd källare; -klippe / klippa; -schlucht / bergsklyfta; -spitze / bergstopp m; -») felsig klippig. [ttmnb /klippvägg.) Fem(e) /, Femgericht n femdom-Fenchel ^ m fänkål.

Fenster n fönster; -brett n fönsterbräde; -brüstung /fönster-fa röstning; -flügel m fönster (-halfva/)n; -sitt m fönsterkitt «; -kreuz n fönsterkors; -laden m fönsterlucka /; -Pfeiler m fönsterpost; -rahmen m fönsterram; -riegel m fönsterhake; -scheibe / fönsterruta; -sprosse / fönsterspröte n.

Ferien pl. ferier, lof n (sg). Ferkel n gris m. ferkeln grisa.

fern aflägse(n); fjärran; långt (från); främmande (das. för); das sei - von mir vare det långt från mig.

Fern*..., fern-... in Zssgn: -glas n, -rohr n kikare; -her fjärran ifrån; -hin långt bort; -sicht / utsikt; perspektiv n; -sichtig långsynt; -sprechamt n telefonstation /; -sprecher m telefon; tub m.

Ferner m glacier. fernerhin för framtiden, fram-Ferse / häl m.

Fersengeld n: - geben ta(ga) till fertig färdig, i ordning; - sein,-. roerben ntitha(fva) slutat, få färdig; reda sig rned;-sprechen tala) fertigen förfärdiga. [flytande.) Fertigkeit / färdighet, ledighet. Fessel / boja; (e-s Pferdes) kar-[(btn Blick) fängsla.

fest¹ fast; stark; stadig; besäst;

(vom Schlaf) djup.

9cfta n fest m, högtidlighet /. fest¹*..., Fest-... in Zssgn: sich -fahren fastna; sich ehalten hålla sig fast (vid eil. i an); -land n fastland; siegen: ein Schiff - förtöja ett fartyg; Geld - fastlåsa; -machen fastgöra; -nageln fast-nagla; fig. j-n -nageln spetsa ngn; -Nahme / fasttagande n, häktning; -nehmen fastta(ga); -setzung / fastställande; -sitzen sitta fast; -stehen stå fast; -. stellen fastställa, bestämma. Fest*...⁸ in Zfsgn: -essen n festmåltid /; -gesang m, -lieb n psalm m; festsång m; -Halle / festsal m; -fleib n högtidsdräkt /; -mahl n festmåltid /; -Platz m plats där en fest hålles; -rede / festtal n; -spiel n festspel; -» tag m festdag; högtidsdag; helgdag; -zug m festtåg n. Feste / = Festung ob. Firmament. Festigkeit / fasthet; hårdhet;

täthet; styrka, festlich festlig, högtidlig. Festlichkeit / festlighet; högtid-1 Festung / fästning. (lighétf Festungs-... in Zssgn: -arrest m, -strafe / fästning(sstraff n); -bau m fästningsverk n. sett fet; flottig.

Fett n fett; flott; ister; -fleck m flottfläck; -gans/(gemästete <8 an») fet gås ; Zool. pingvin w. fettig fet(aktig); flottig. Fettigkeit / fetma; flottighet. Fetzen m trasa /; bit; lapp. feucht fuktig; våt. feuchten fukta; väta.

Feuchtigkeit / fuktighet, feudal feodal.

Feuer n eld m (auch fig.); brasa f;

brand m: eldsvåda /.

Feuer-..., seuer-... in Zssgn: -<m» beter m eld(s)dyrkare; -affekv-

ranz ----- -Versicherung; -6ate f I Feuilleton n följetong m. fyrb&k tn; -ball m eldklot n; | feurig eldig; glödande.

-decken n fyrfat, kolpunna f; Fiaker m droska f.

-beständig eidfast; -bestattung ftibel f abc-bok. f likbränning;    -bock m rost-,    3fi6et ^    f fiber. m.

spiselgaller n;    -brand «n eld-    Fichte    vanlig gran.

brand, -eise« tn brinnande nit sichten gran-. n; -eimer tn brandpyts; -- Fichten-... in Zffgn: -bäum m grau esse f    skorsten tn;    smedja;    f; -bftr$ n grank&da    f\ -nebeln

-färbe    f eldfärg tn;    -färben,    flpl. granbarr n («gr.);    -jopfenm

[grankotte.

-farbig eldfärgad, brandgul; Ficke fioka.

—.fest eidfast; brandfri; -gesähr- fibe'l glad, munter, lich eld farlig;    -gewehr n eld-    Fidibus    nr fidibns.    [frossa f.

vapen; -haken    tn brandhake;    Fieber    n feber tn;    kaltes    -

-Herd m härd, eldstad; spisel; Fieber«..., fieber-... in Zffgn: -an« -land    n Eldslandet;    -länder    fall tn feberanfall    n; -artig

tu, -länderin f eldsländare tn,    feberaktig; -frost    tn fross-

eldsländska f; -lärm tn brand- skakning/⁻; -Hitze f feberhetta; ropn, -signal; -leutepZ.brand- -krank febersjuk; -los feberfri; soldater, släckningsmanskap    -mittel n feberdrifvande medel;

n (sg.); -mann m brandsoldat; -rinde f kinabark tn.

-Melder (Vorrichtung) tn brand- fieberhaft, fieberig feberaktig, skåp n; -ordnung f brandord- fiebern ha feber; yra. ning; -probe f eldprof n; -rad n Fiedel f fiol tn.

Fenerw. hjul, sol f; -tot eldröd; Fiedelbogen tn fiolstråke, -schaden tn brandskada f; -- fiedeln spela (på) fiol. fdiaufel f eldskyffel tn; -schirrn fiebern befjädra. tn eldskärm; -schlund tn eld- lieblet tn fiolspelare, gap n; -schwamm tn fnöske n; Figur f figur tn.

-speiend eldsprutande; -spritze figürlich figurlig, bildlig.

f brandspruta; -stahl tn eldstål Filet n nätverk; (Fteischstück)

*», elddon n; -statte, -stelle f filé tn.

brandställe n; eldstad tn; -« Filetnadel / knytnål.

stein tn flinta f; -taufe f eld- Filial n, -e f filial tn; -geschäft

dop n; -Versicherung brandför- n filial tn; -kirche f anner-

säkring; -wache f brandvakt kyrka.

f, tn (-skarl); -Waffen flpl. eld- Filtrier-... filtrer(ings)-.

vapen; -tueijt f brandkår m; -« filtrieren filtrera.

Wehrmann tn brandsoldat; -werk Filz m filt; fig. snålvarg; -Hut m n fyrverkeri; -Werker tn fyrver- filthatt; -laus f Latins; -schuh kare; -zangeeldtång; -zeichen filzen filta.    [tn filtsko.

ta signaleld tn; -zeug n elddon, filzig filtaktig; (geizig) gnidar-feuern elda; gifva (ge) eld. Filzigkeit f gnideri n. [aktig.j Feuers«... in Zffgn: -brunst f elds- Finanz-.- bt Zffgn: -jahr n räken-våda; -gefahr f eldfara; -glut skapsår; -läge f penningställ-f brännande hetta; -not f eld- ning; ^nrann tn finansman; fara, eldsvåda.    minister tn finansminister; -»

Feuerung f eldning; bränsle n. | Wesen n finansväsen(de).

[fängaren.

[kelse.j

Firlesanz ro gyckel n; dumheter f/pl.; krimskrams n; narr. Firma f firma.

Firmament n firmament. firmen konfirmera.

Firmung f konfirmation.

Firn m fjolårets snö.

Firner ro glaciär.

Firnis ro fernissa f. firnissen fernissa.

First m, -e f takås ro; berg-Firstziegel ro takåstegel n.

Fisch m fisk.

[fiskafänge ».

Finanzen flstl. finanser. Findelhaus n hittebarnshus. Findelkind n hittebarn, finden [fslitb; gefunden) finna; hitta; påträffa; tycka; sich -befinna sig; finnas; hitta (vägen); sich - in foga sig i. Finder w upphittare.

Finderlohn m hittelön f.

Findling m hittebarn n.

Fingerm fingern; f-bict fingers-tjock; -sertigkeit f fingerfärdighet; -Handschuh m fingerhandske ; Ujut m fingerborg f\ -satz ^ nr fingersättning f; -zeig m fingervisning f.

Fingerling m fingertuta f. fingern fingra på. fingieren fingera.

Fink(e) m sink.

Finkler m (Henrik) fågel-Kinne 1. / finne m; (der Schweine) dynt m; (Floffe) fena. 2. - m, Finnin f finne m, finska f. finnig finnig; dyntig. finnisch finsk.

Finnland n Finland. Finnländer(in) = Finne 2. finster mörk; dyster; im finstern tappen fig. famla i mörkret. Finsterkeit f mörker n. Finsterling m hatare af allmän upplysning, obskurant. Finsternis f mörker n, förmör-{ Finte f fint m.

.[spets ro.

Fisch-..., fisch-», in Zssgn: -adler m hafsörn; -angel f metspö n; -artig fisklik; Gehälter m fisk-sump; Jbein n (hvalfisk)ben; -blase /^fiskblåsa; -brüt f fisk-yngel n; -efieu n fiskmiddag m; -tffet m fiskätare, -vän; -fang tn fiske n; -saß n fisk-balja f; -flösse f fiskfena; ^gerat n fiskredskap m; -gräte f fiskben n; -Hamen m (fisk-) håf; -Händler m fiskhandlare; -haut f fiskskinn n; -kästen «n fisksump; -kessel m fiskkittel; Jföber m (fisk)bete n; -laich m fiskrom; -leim m husbloss n ; -markt rn fisktorg n; -milch / mjölke m; -otter f utter m; -* reich fiskrik; -reiher m grå häger; -ragen m fiskrom; -• schuppe f fiskfjäll n; -tag m fastedag; -teich m fiskdamm; -trau m fisktran; -Weib n fisk-månglerska f \ -zucht f fisk- • odling; -zug m notvarp n; fischen fiska.

Fischern» fiskare; -bootnfiskarbåt tn; -darf n fiskarby in, fiskeläge.

Fischerei f fiske n.

Fiskal ro fiskal.

Fiskus ro statskassa f.

Fistel f fistel ro; falsett ro.

Fittig ro vinge.

Fitze f (garn) docka, härs va. fix fix; fast; flink, rask; redo;

- und fertig alldeles i ordning; klappadt och klart.

Fixstern ro fixstjärna f. [ytlig, flach flack, slät, grund, (fig.) Fläche f yta; plan n.

Flächen... inZffgn: -inhalt,-raum ro ytinnehåll n; -maß n yt-mått.    [ytlighet. 1

Flachheit f flackhet, släthet; fig.j Flachs m lin n; -bau ro linodling

f; -breche flinbråka; -brechen n linbråkning f\ -baar n lineult

[ning f. |

[orm tn.

hår; -Hechel f linhäekla; -röste f rötning. , flackern fladdra.

Stabe« ni kakas; (Kuh.-) kospill-/ Flagge f flagg(a f) m. flaggen flagga.

Flaggen«... meist flagg-.

Flamingo m flaraingo. flämisch flamländsk; (plump) plump, grof.

Flam(l)änder m flamländare. Flam(l) änderin f flamländska. Flamme f flamma, låga. flammen flamma, låga; (Stoffe) vattra.

Flammenofen m flamugn. Flammeri m blancmangé. flammig flammig, vattrad. Flandern n Flandern, flandrisch flandrisk.

Flanell m flanell m u. n.

Flanke f flank w. flankieren flankera.

. Flaps n (pl. Flapse) lurk. flapsig oborstad.

Fläschchen n liten flaska f.' Flasche f butelj m; flaska; (Flaschenzug) block w; blocktyg n; Leydener - elektrisk laddflaska. Flaschen«... in Zsign: -biet n öl på buteljer; futtern flaskfoder; -keller m; -korb m buteljkorg; -zug m block(tyg) n.

Flaschner m bleckslagare. Flaiter«... in Zflgn -. igelst, -sinn m fjant(er), oroligt sinne n; -mine f fladdermina. flatterhaft flyktig, ostadig. Flatterhaftigkeit f ostadighet, flyktighet.

flattern fladdra; flaxa, flattrig = flatterhaft fladdrande, ostadig, fjantig. flau matt, slapp; flau.

Flauheit f matthet; ringa efterfrågan.

Flaum m, ^.febet /"fjun n. [kläde.l Flausch m fnugg; rock af råttf

Flausen flpl. prat n (»§.), und-flykter.

Flechse f sena.

Flechte /" fläta; ^ las m; med. ref-flechten sflocht; geflochtenf fläta. Flechtwerk n flätverk.

Fleck m fläck; bit, stycke n; (klack)lapp; -fieber n fläck-feber m; Jfugel, pfeife f fläck-kula.

Flecken m fläck; köping, flecken fläcka; die Arbeit fleckt nicht arbetet går inte ur fläcken, fleckig fläckig.

Siebet»... in Zssgn: -maus /"läderlapp m; -wisch m fjäderviska f, (sop)vinge.

Flegel m slaga f; grobian. Flegelei f grofhet, oförskämdhet, flegelhaft slyngelaktig. flehen bönfalla, j-n um et. hos ngn om ngt; (enträget) bedja. Flehen n enträgen bön f flehentlich bönfallande; innerligt. Fleisch w kött.

Fleisch»..., fleisch»... in Zssgn -. -bank f slaktbänk m; köttbod; -be» schauer m köttbesiktningsman; -brühe f buljong m; -extrakt m köttextrakt n; -färbe /"köttfärg m u.f; -färben köttfärgad; -faß n köttunna f; -fressend köttätande : -Hacker, -Hauer m slaktare ; -kaunner f köttbod: -kloß m köttbulle; -los köttlös; -» Pastete f köttpastej m; -schnitt» f köttskifva; -speise f köttmat w, -rätt m; -suppe f köttsoppa; -Ware f kött n; -Werbung f människoblifvande n.

Fleischer m slaktare, fleischern kött-.

Fleischeslust s köttslig lusta, fleischig köttig, fleischlich Jcöttslig, sinnlig. Fleischlichkeit f sinnlighet.

Fleiß m flit f. fleißig flitig.

[derna.1

[fladdra.

[mer n.

flennen lipa, grina, fletschen: die Zähne - Visa tän-f Flick-... in Zs.-stzgn: -arbeit f -----Flickerei; Schneider m lapp-skräddare; Schuster in lappskomakare ; -toerf n lappverk; -wort n fyllnadsord, -rim. . flicken lappa, laga.

Flicker m en som lagar, lappar. Bgl. Flick-schneider, -schuster. Flickerei f lagning, lappning. Flieder m fläder m, f; syren m;

-tee m fläderte n.

Fliege f fluga; spanische -spansk fluga, stiegen [flog; geflogen) flyga; Fliegen-... in Zffgn: -dreck in flug-smuts; -klappe, -klatsche f flugsmälla; -schrank m skåp n med hårduksdörrar; -schwamm m flugsvamp; -Wedel m flug-viska f.

Flieger m en som flyger, fliehen [floh; geflohen) fly. Fliehendes) m flykting.

Fliese f stenplatta.

Fließ n bäck tn, rännil m\ fließen [floß; geflossen) flyta, rinna, strömma; (von Papier) slå igenom, fließend flytande.

Fließpapier n läskpapper. Flimmer m glimmer n, skim-flink flink, rask.

Flinkheit f flinkhet, raskhet. Flinte f bössa.

Flinten-... in Zs.-stzgn: -kolben m t bösskolf; -fuget f bösskula; -lauf m bösspipa f\ -schaft m bösstock; -schuß m bösskott n. Flitter m grannlåt, glitter n, bjäfs n; -glanz m glitter n, prål n; -gold n glitterguld; -« kram m grannlåt, bjäfs n; -Monat in, -Wochen f/pl. smekmånad m.

Flock«... in Zssgn: -seide f flock-silke n; -wolle f flockull.

Flocke f flinga; flock w; tapp m. flockig flockig.

Floh m loppa f. flöhen loppa (sig).

Flor m flor n (auch fig.); slöja f; blomgrupp ; im - sein stå i sittj Florettband n florettband, [flor.f florieren florera.

Floskel f floskel m, grannlåt m. Floß n [pl. Flöße) (timmer) flotte m; -feder f simfena; -» , holz n flottved m.

Flosse f sena. flößen flotta.

Flößer n\ flottare.

Flößerei f flottning.

Flöte f flöjt m. flöten blåsa (på) flöjt.

Flöten - bläser, -spieler m flöjt-blåsare, flöjtist.

flott flotts rask; glad; lysande ;

- leben lefva flott eil. undan. Flotte f flotta.

Flöz n flöts m.

Flözgebirge n flötsberg.

Fluch m [pl. Flüche) förbannelse f; svordom.

fluchbeladen förbannad, fluchen förbanna; svär(j)a.

Flucher m svärj are. [rad, linje. 1 Flucht fflykt; svärm m; (Reihe)j flüchten rädda; fly (sich), flüchtig flyende, förrymd; flyktig; hastig, snabb; slarfvig. Flüchtigkeit f flyktighet; slarf n. Flüchtling m rymmare; flykting. Flug m flykt f; svärm, flock; im -e i flykten; i största hast; -blött n flygblad, -skrift f; -sand m flygsand; -sch ris t f = Flugblatt.

Flügel m vinge; (Fenster--) fön-sterhalfva f; (Gebäude--, Zur«-) flygel; -adjutant m flygeladjutant; -mann m flygelman, --karl; -turen f/pl. flygeldörrar, döbattanger. flügge flygfärdig.

vågor.

flugs flux, bums.

Flunder m u. f flundra f. flunkern skrälla.

Flur 1. f mark, fält n. 2. m golf n; förstuga f.

Flurschütz m landtpolis f.

Fluß m flod f; ström; L f; flöde n, svall n; flytning f; fluss; reumatism; Med. weißer ^ hvita Aussen; Jbab n flodbad; J&ejti n flodbädd m; ^.pferd n flodhäst m; Schiffer m skutskeppare. flüssig flytande.

Flüssigkeit f vätska; flytfcarhet. flüstern hviska; susa.

Flut f flod; uppsjö "m; ^en [är flod.

fluten flöda, svalla; es flutet det Flutzeit f flodtid.

Fock'.^ in Zflgn:    nt fock-

mast f; ^segel n focksegel. föderal förbunds-.

Fohlen n föl. fohlen föla.

Föhre/ fura.

Folge följd; lopp n; betydelse; framtid; w leisten lyda, efterkomma.

Folge-..., folge-... in Zffgn: ^.recht, richtig följdriktig, konsekvent; -satz m slutsats; ^.widrig inkon-sekvent.

folgen följa; efterträda; au») framgå, (af); (gehorchen) hörsamma; ^.d följande, folgender-gestalt, -maßen på följande sätt. [sats (af ngt).l folgern dra(ga) ngn (den) slut-j Folgerung f slutsats m, -ledning, folglich följaktligen, alltså, folgsam lyd(akt)ig; läraktig. Folgsamkeit f lydnad m; lär-Foliant m foliant. [aktighet. Folie f folien; alsdienen tjäna till förevändning.

Folter f sträckbänk m; tortyr; auf die - legen lägga på sträckbänk ; ,J>6nt f tortyr-, sträckbänk m; Jfammcr s tortyrkammare m, pinorumn; ^.qual f tortyr, pina, kval n. foltern tortera, martera.

Fontäne f fontän m, vattenkonst Fontanelle f fontanell m. foppen drifva med.

Fopperei f drift.

Förderer m främjare. förderlich gynusam, nyttig, fordern fordra; begära; kalla; utmana.

fördern befordra, främja; påskynda; 2$ uppfordra. Forderung f fordran, kraf n;

kallelse; utmaning.

Förderung f befordrande n, (be-) främjande n; uppfordring. Forelle f forell m.

Forke f högaffel nr, tjuga.

Form f form m; gestalt m; formalitet, konvenans m. Formalien pl. formaliteter. Format n format.

Formel f formel nr. formell formell, formen forma; gestalta.

Former m formare; modellör. Formerei fgjutning; gjuteri n. formieren formera, förmlich formenlig, formell; formlig(en).

Förmlichkeit f formalitet. formloS formlös; otymplig. Formular n formulär nr; blankett.

formulieren formulera, [gär n.l Forfchbegier(de) f forskningsbe-j forschen forska; anställa efterforskningar; fråga.

Forscher m forskare.

Forschung f (efter)forskning. Forst m (f ) skog nr; ^akademie f skogsinstitut n; ^amt n skogsstyrelse f; ^gericht n skogsrätt nr; ^bauiS n jägmästarbostadm; ^mann nr = Förster; ^.revier n revir; ^.Wirtschaft f skogshushållning.

zen v

bort; -wandeln fortsätta sin vandring; -weisen af-, bortvisa ; -werfen bortkasta; F -• wollen vilja komma bort ell. ut; -ziehen föra bort; flytta; emigrera; dra(ga) ell. tåga bort ell. vidare.

Fortepiano n fortepiano.

fossil fossil.

Four>... s. Fur...

Fracht f frakt.

Fracht'..^ sracht-... in Zffgn: -brief m fraktsedel; -frei fraktfri(tt); -suhrmann m forman; -gut n fraktgods; -wagen m forvagn.

frachten frakta.

Frack m frack.

Frage f fråga; eine - tun, stellen göra ell. framställa en fråga.

Förster m skogsuppsyningsm an;

a. jägmästare. [= Förstämts Försterei /jägmästarbostad m; a.j Fort n Festw. fort, fort vidare; framåt; bort(a); in einem - i ett, oafbrutet.

Fort-..., fort-... in Zs.-stzgn: -an hädanefter; -arbeiten fortfara att arbeta; sich -begeben gå sin väg, resa bort; -bewegen förflytta (sich sig); sich Jbeto. gå på elL vidare; Jbeloeguttg f fort-skaffning; framdrifvande n; -v bleiben utebli sva; -bringen föra ell. bära bort; sich Jbr. dra(ga) sig fram; -daner f fortvaro, varaktighet; -dauern fortfara (att rara till); -dauernd fortfarande, ihållande; -eilen ila ell. skynda bort; sich -erben gå i arf; -fahren köra bort; fara bort; fortfara; -fliegen flyga bort; -führen bortföra; fortsätta: -gang m bortgående n; fortgång; framgång; -geben bortskänka; -gehen gå bort ell. sin väg; fortgå; -helfen hjälpa fram ell. undan; sich -helfen hjälpa sig fram; -jagen jaga ell. köra bort; -fotnmenkomma bort ell. undan; ta(ga) sig fram; trifvas; -kommen n fortkomst /*, utkomst f; -können kunna komma ifrån ell. undan; orka; -lassen släppa, låta gå; utelämna;-laufen springa bort; fortlöpa, -gå; -laufend fortlöpande; -leben fortlefva; -• lesen fortfara att läsa; sich -• machen ge (gifva) sig i väg; -marschieren marschera vidare eil. bort; -mögen vilja komma bort; -müssen måste komma bort ell. undan; -packen packa sig af; -pflanzen fortplanta; -Pflanzung f fortplantning; röumett bortta(ga), undanröja; -reisen resa bort ell. vidare;

-reißen rycka bort ell. med sig; -rücken flytta undan ell. bort; -schaffen fortskaffa; skaffa bort ell. undan, aflägsna: sich -scheren packa sig af; -schicken skicka bort; -schieben skjuta bort ell. undan; sich -schleichen smyga sig bort; -schleppen släpa bort; -schreiten fortskrida, fortgå; göra framsteg; -schreitend framåtskridande; -schritt m framsteg n; -schrittspariei f framstegsparti n; -schwimme« simma ell. flyta bort; sid) -» sehnen längta bort; F-fein vara borta; -setzen fortsätta; ställa bort; -setzung f fortsättning;

F-sollen måste bort; -springen hoppa bort; -stoßen stöta ell. sparka bort; -stürmen rusa bort; fortfara att storma; traben traf va bort; fortfara att traf va; -tragen bära ell. föra ' bort; -treiben drifva ell. jaga bort; fortsätta; -wachsen fortfara att växa; -währen fortfara, vara; -während fortfarande , (be)ständig; -wäl» älta ell. rulla fram ell.

fragen [fragte; gefragt] fråga; -nach fråga efter.

Frager tn frågande.

Fragewort n fr&geord. Fragezeichen n frågetecken, fraglich tvifvelaktig; ifrågavarande.

Fragment n fragment. Frakturschrist / frakturstil tn. frank frank, frimodig.

Frank tn (Münze) franc.

Franke tn (in Bayern) frank. Franken n Franken, frankieren frarfkera. franko franko.

Frankreich n Frankrike.

Franse / frans tn.

Franz tn Frans; -band m Buchb.

, franskt band n, skinnband n; -branntwein tn franskt brännvin n; -mann tn fransman. Franziska / Franciska. Franziskaner tn franciskaner-[fransmän. Franzose tn fransman; -n pl. Französin / fransyska, französisch fransk.

Fraß tn foder n, föda f; bete n. Fratze / grimas tn; karikatyr, fratzenhaft förvriden, grotesk. Frau / kvinna; fru; hustru; fruntimmer n.

Frauen-... in Zssgn: -glaS n min. glimmer tn; -hemd n linntyg, linne; -hut m fruntimmershatt; -kleid n klänning /; -kloster n nunnekloster; -putz tn nipper pl.; -rechtlerin kvinnosakskvinna ; -zimmer n kvinna /. frauenhaft kvinnlig. Frauensperson / kvinnsperson. Fräulein n fröken /. frech fräck.

Frechheit / fräckhet Fregatte / fregatt tn; -kapitän tn fregattkapten.

frei fri(tt); ledig; (©rief)franko; - heran- öppet, rättfram, rent

ut; int Freien, unter -ent Hirn« mel i det fria, i fria luften; auS freier Hand på, rak arm; -e Künste f/pl. fria konsterna; -er Tag lofdag.

Frei-..., frei-... in Zssgn: -beutet m friby tar e; -billett n fribiljett tn; -brief tn fribref n; -denker tn fritänkare; -ftstu / friherrinna; -geben frigifva; gifva (ge) los; -gebig frikostig; -• gcbigteit/frikostighet; -gebuitg / frigörelse, frigifvande n; geist tn fritänkare; -gepäck n fritt resgods; -gut n tullfri vara /; frälsehemman; -hafeu tn frihamn /; -halten bjuda, bestå; -handeltn frihandel; -» bättbig(®et!auf)frivillig(auktion); -herr tn friherre; -Herrin / friherrinna ; -Herzigkeit / frimodighet ; -korps n frikår tn; -lasten frigifva, lössläppa; -lastuug / frigifvande n, frigörelse; -« machen frigifva, frigöra; (Brief) frankera; -marke /frimärke n; -Maurer tn frimurare; -mau» rerei /frimureri n; -maurerloge / frimurarloge m; -mut m frimodighet /: -mutigleit / frimodighet; -fasse tn frälseman; -schar / friskara; -schärler tn frivillig; -schein m frisedel; -• schule / friskola; -schüler tn frielev; -schütz tn friskytt; -sinn tn frisinthet /; -sinnig frisinnad; -sinnigkeit / frisinthet; -sprechen frikänna; -sprechungf frikännande n; -ftaat m fristat, republik /; -statt, -statte / fristad tn; -stehen stå fritt; -stell« / friplats tn; -stellen gifva (ge) fria händer; -stunde / fritimme m, rast; -tag tn fredag; -tisch tn fritt viver n; -treppe / yttertrappa; -Übungen / beim Turnen fristående öfningar; -Werber tn giftermålsförmedlare; - willig

frivillig; «willige(r) m frivillig; «Willigkeit /'frivillighet; «zügig-feit f rättighet att flytta efter [behag.

[vande.

-krieg

hetsälskande.

vacker.

[skändlig; gudlös.

[niding.

freien fria (um till).

Freier m friare.

Freiheit f frihet, freiheitlich frihets-, frihetssträf-Freiheits-..., freiheits-...

«brief m frihetsbref 1 ro frihetskrig n; «liebend fri-[visst.|

freilich visserligen, nog; ja} fremd utländsk; främmande (dat. för); obekant; förvånande; annans, andras.

Fremd-..., fremd-... in Zfsgn: «artig besynnerlig, sällsam; främmande; «Herrschaft /'frärnlings-välde n; «ländisch främmande, utländsk; «sprachlich som af ser främmande språk; «Wort n främmande ord; «Wörterbuch n ordbok f öfver främmande ord. Fremde f främmande land n; in der « i utlandet, utomlands, utrikes.

Fremden«... in Zs.-stzgn: «buch n främlingsbok f; «führet m vägvisare (Person oder Buch) för resande; « liste f der Hotel» förteckning öfver anlända resande; «stube /r, «zimmer n gästrum n.

Fremde(r), Fremdling»» främling. Fremdheit f främmande karaktär »b; egendomlighet; språk-vidrigt uttyck n.

Fremdling f främling, frequent frekvent. frequentieren frekventera. • Freske f, Fresko(gemälde) n freskomålning f.

Freß-..., freß-... inZssgn: «begierde, «flict f glupskhet; «gierig glupsk.

fressen [fraß; gefressen) äta; sluka;

(vom Rost ic.) fräta. [mat »n.j Fressen n slukande n; föda f,)

Fresser m storätare. [kalas n.| Fresserei f frosseri n; fest *»,} Frett, Frettchen n vessla f.

Freude f fröjd, glädje m ; nöje n. Freuden-..., sreuden-... in Zs.-stzgn meist: «bezeigung f glädje- eil. fröjdebetygelse; «.feiet f, «.fest n glädje- eil. fröjdefest m; «feuer n lusteld m; «.leben n gladt eil. njutningsrikt lif; «» los glädjelös; «Mädchen n glädjeflicka f; «störet m glädje-ell. fridstörare; «.tag m glädjedag.

freudig glad, glädtig; glädjande, ftteubigfeitfglädtighet; glädje m. freudvoll glädje- ell. f röj des ull. freuen: es freut mich det gläder mig; ftcf)«.fröjdaell.glädja sig. Freund m, «.in f vän, «inna. freundlich vänlig; snäll; treflig;

[lighet.

Freundlichkeit f vänlighet; tref-freundlos utan vänner, ensam. Freundschaft f vänskap m; ynnest.

freundschaftlich vänskaplig(en). Frevel m brott n; förbrytelse f; nidingsdåd n; straffvärdt lättsinne n ell. okynne n; «.finn m skadelystnad; «.tat f nidingsdåd n.

frevelhaft, freventlich brottslig; freveln våldföra sig (på), försynda sig (mot).

Frevler m förbrytare, brottsling: Fried«..., stieb-... in Zfsgn: «.fertig, «.liebend, «.selig fredlig; «.fertig-feit f fredlighet; «.Hof m kyrkogård ; • «.los som ej har någon ro.

Friede(n) m fred; frid, ro f. Friedens-... in Zfsgn: «(ab)schluß m fredsslut n; «bruch m fredsbrott n; «ticfjtet m fredsdomare; «stiftet m fredsstiftare; «störer m fredsstörare; «vertrag m fredsfördrag n; «zeit f fredstid.

stelna.

[jande.

friedlich, friedsam fredlig. Friedrich m Fredrik, frieren [fror; gefroren] frysa;

[fris m u. n. Fries m Arch. fris m; (Wollstoff) Friese, Friesin, Friesländer(in) s. fris w, frisiska f.

Friese! m [pl. -n] frisel m. friefelartig friselartad. friesisch frisisk.

Frikaffee n frikassé m. frisch frisk; (neu) färsk; -auf! friskt mod!; - zu! gå på!; von -ent på nytt; auf -er Tat på bar gärning.

Frische, Frifchheit f friskhet; svalka.

frischen: Eisen - färska järn. Frischling m vildsvinsunge. Friseur m frisör, frisieren frisera.

Frist f frist.

fristen uppskjuta; (da» Leben) uppehålla.

Fristung f uppskof », anstånd n. Frifu'r f frisyr.

froh, fröhlich glad, munter ;gläd-Fröhlichkeit f glädtighef; glädje m; lustbarhet.

frohlocken jubla.

Frohn rc. s. Fron.    [het f.\

Frohsinn»» gladtmodn, glädtig-j fromm from; religiös; god. Frömmelei f skrymteri n; läsen n.

frömmeln låtsa fromhet,skrymta. frommen gagna.

Frömmigkeit f fromhet. Frömmler m skrymtare; läsare. Fron f dagsverke n.

Fron.-. in Zffgn: -arbeit f, —bienst m = Fron; -feste f häkte n; -Leichnam »» Kristi lekamen; -Leichnam sfest »Kristi lekamens fest m.    [verke.l

fronen gå på ell. göra dags-j frönen = fronen; fig. hängifva (hänge) sig (dat. åt).

Front(e) f front m; framsida.

Frosch m groda f.

Frost m frost f, köld f, kyla f. Frostbeule f frostknöl m. frösteln småfrysa, känna sigl frostig kall, kylig. [ruskig.) Fröstler w, Fröstling m en som är frusen af sig. frottieren frottera.

Frottier.... in Zffgn: -bürste f frotterborste m; -tuch n frotter-handduk m.

Frostigkeit f köld, kyligt sätt ». Frucht f frukt f u. m.

Frucht-..., frucht-... in Zs.'svgn: -• bäum m fruktträd n; -boden H m fruktfäste n; -bringend fruktbärande; -folge f, -Wechsel m växelbruk n; -garten m fruktträdgård; -keim m grodd, brodd; -los fruktlös; -losig. fett f fruktlöshet; -Makler m spannmålskommissionär;    -»

nießer m person som har nyttjanderätt (till ngt); -reich rik på frukt.

fruchtbar fruktbar, bördig, rik. Fruchtbarfeit f fruktbarhet fruchten bära frukt; gagna, früh tidig; bittida; på morgonen; snart; morgen - i morgon bittida; heute - i morse; von - bis spät bittida och sent;

-er tidigare; förr; föregående; forna; -est tidigast; först; --estens tidigast; så tidigt som möjligt.

Früh-..., früh--, in Zffgn: -apfel m sommaräpple »; -geburt / missfall n; -gottesdienst m ottesång; -jahr » vår m; -» meste f ottesång tn; -morgen« bittida på morgonen; -obst » sommarfrukt fu. m; -reif b råd-mogen ; -stück n frukost m; -» stücken frukostera; -zeitig tidig, brådmogen; -zeitigkeit f tidighet; brådmogenhet.

Frühe f tidig morgonstund, mor-; in ber - tidigt på

mor

gon ro gonen.

Frühling m vår.

Fuchs m (pl. Füchse 1 räf; fux. Fuchs-..., fuchs-... inZssgn: -bau ro räflya f; -eisen n, -falle fräfsax; -jagd f räfjakt; -jäger ro räf-j ägare; -pelz ro räf skinn n; -schwänz ro (Säge) räfsvans; -sd)wänze(l)n smickra, lisma; -schwänzer ro lismare; -wild topp tunnor rasande, fuchsen förarga; lura. fuchsig rä fak ti g: räf-, rödhårig. Füchsin f räf hona.

Fuchtel f fuktel, värja; ris n. fuchteln svänga; fä k ta.

Fuder n (kärr)lass: (Maß) foder. Fug ro: mit - und Recht med fog. Fuge f fog ro od. f; J fuga. fugen (hop)foga. fügen foga, bestämma; hinzu-tillägga; sich - foga sig (in, dal. — efter); gestalta sig; ge (gifva) efter (för); es fügt sich det faller eil. fogar sig, det händer.

füglich med fog elL rätta, lämpligt.

Füglichkeit f lämplighet, tillbörlighet.

fügsam foglig, medgörlig. Fügung /"logning; fig.skickelse. fühlbar kännbar; förnimbar; märkbar.

fühlen känna (på); erfara; inse. Fühl-fadeu ro, -horn n känselspröt n.

fühllos känslolös.

Fühlung f känning; beröring. Fuhr«... in Zfsgn: -gelb n, -lohn ro forlön/, frakt f\-herr ro åkare; -mann ro forman, åkare; -Leute pl. v. Fuhrmann; -weg ro far-väg; -werk n fordon, åkdon; -wesen » varuforsling f, transportväsen.

Fuhre f fora.

führen föra; leda; bära; (Bücher, Krieg) föra; (Geschäfte) sköta; die Aufsicht - ha uppsikt eil. tillsyn; den Belveis - bevisa; die Feder - föra pennan; Klage - klaga; einen Prozeß - föra en rättegång; Waren - föra varor; das Wort.x. föra ordet.

Führer ro (an)förare, ledare; -in f ledarinna.

Führung f (an)förande n; ledning ; skötsel; hållning; (der Bücher) bokföring.

Füll«...inZssgn: J)aor«stopphår; -Horn n ymnighetshorn; -wort n fyllnadsord.

Fülle f öfverüöd n; ymnighet; fyllighet.

füllen (upp)fylla; hälla; ösa.

Füllen ,, föl.

Füllsel n fyllning; färs ro.

Füllung f (i)fyllning; (dörr-) spegel ro.

Fund ro fynd n; -gelb n hitte-lön f; -grübe f guldgrufva.

Fundament n grund ro.

fundieren sondera.

fünf fern; - gerade sein lassen låta fem vara jämnt.

Fünf-..., fünf«... tnZffgn: -blätt(e)-rig fembladig; -eck n femhör-ning t»; -eckig femhörnig; -» fod),-fälligfemfaldig, -dubbel; -hundert femhundra; -jährig femårig; -jährlich som äger rum hvart femte år; -mal fem gånger; -malig som upprepas fem gånger; -Markstück n fem-markstycke; Zeitig femsidig, femhörnig; -tägig fem dagar gammal; -tausend fem tusen, auch femtusen; -zehn femton; ^zehnte femtonde; -zöllig femtums.

fünferlei fem slags.

Fünftel n femtedel« . ein fünftel Kilometer en femtedels k.

Deutsch-schwedisch.

fünftens för det femte. fütiftc(r) femte; femma, fünfzig ob. fünfzig femti(o). Fünkchen n liten gnista f.

Funkes n)nr gnista /. funkeln gnistra, tindra, lysa. funkel(nagel)neu splitterny. Funkspruch vi gnisttelegram n, gnisttelegrafiskt meddelanden, für för; Åt; mot; tili; Tag -Tag dag efter dag; - und - alltjämt, allt framgent.

Für«..., für-... in Zsign; -Bitte f förbön; -B. einlegen fälla förbön; -lieb s. vorlieb; -sorge f försorg, omsorg, vård m; -« spräche /"—Fürbitte; Sprecher m förespråkare ;-wahr i sanning; -Witz m = Vorwitz; -wort n pronomen.

Furage f furage n, foder n. furagieren furagera.

Furche f fåra. furchen fåra. furchig fårad.

Furcht f fruktan; rädsla; in -setzen skrämma, injaga fruktan hos.

furchtbar fruktansvärd, faslig. Furchtbarkeit f förskräcklighet. fürchten (ob. sich -) frukta, vara rädd (för).

fürchterlich förskräcklig, ryslig.

furchtlos oförskräckt. Furchtlosigkeit f oförskräckthet. furchtsam rädd.

Furchtsamkeit f rädsla.

Furie / furie; raseri n.

Fürst nr furste; -in f furstinna. Fürsten-... in Zfsgn: -geschlerht n fursteätt f, furstehus; -stand m furstligt stånd n; -würde f furstlig värdighet.

Furier m kurir.

Furnier n faner.

Fürstentum n furstendöme. fürstlich furstlig.

Furt f vad(ställe) n.

Furunkel vt spikböld f.

Furz m fjärt.

furzen släppa en fjärt.

Fusel m finkel(olja /), finkelbrännvin n.

Füsilier m fysttjär, fotsoldat.

füsilieren fysiljera, nedskjuta.

Fuß m [pl. Fußes fot; ben n; auf großem -e leben lefva på stor fot; zu - till fots; gut zu -e sein vara (en) god fotgängare.

Fuß-..., fuß«... in Zssgn: -ängel f fotangel vt; -Bob n fotbad; -• ball m fotboll; -bank f pall m; -boden vi golf n; -deckefmatta; fottäcke n; -fall m knäfall n; e-n -fall tun falla på knä; -• fällig liggande på knä; -gänger m fotgängare; -gestell n piedestal m; -gicht f fotgikt, poda-ger m; -hoch fotshög; -knöchel m fotknöl; -Pfad m gångstig; -reise /‘fotresa; -facknr fotpåse, fotvärmare; -scheine! m pall; -• sohle f fotsula; -soldat m fotsoldat, infanterist; -steig m gång-, fotstig; -stoß m spark; -tapfe f fotspår n, fjät n; -Volk n fotfolk; infanteri; -weg m fotstig; -zehr f tå.

fußen stå; fota (sich sig); stödja sig; bygga.

Füßling m strumpfot, socka f.

futsch P borta.

Futter n föda f; mat nr; foder; (Rock--) foder; -beutel nr tor-nister; -erbsen f/pl. foderärter; -kastennr foder-, hackelsekista f; -klee nr ängsklöfver; -korn n säd till kreatursfoder;-lein« wand f foderlärft n; -mangel m foderbrist-ftr<?b n foderhalm m; -trog nr krubba f, ho.

Futteral n fodral.

futtern, füttern mata; fodra.

Fütterung f (ut) f o dring; foder f (innere Betteidung) fodring.

[cism.

[vanlig.

[karl.

®abe f gåsva, skänk m; allmosa ; (Dosis) dos(is) m; (Talent) gåsva. ((Deichseln) gaffel m.l Gabel f gaffel m; grep; tjuga;] Gabel-.... gabel-... in Zsign: ^förmig gaffelsormig; -frühstück n gaffelfrukost m; -Pferd n gaffelhäst m; -zacke, -zinke f gaffelklo.

gabelig ----- gabelförmig, gabeln: sich - grena eil dela sig. Gabelung f tveklyfning, gaffel-formig förgrening, gackern kackla. gaffen gapa, glo.

Gaffer m gapare.

Gage f gage n, (af)lön(ing). gähnen gäspa; gapa.

Gähnen n gäspning/.

Gala f gala; -wagen m galavagn. Galan m älskare, kurtisör. galant galant, kärleks-; artig. Galanterie f galanten n; artighet; -arbeit f, -waren flpl. ga-lanterivaror.

Galeere f galär (ob. galer) m. Galeerensklave m galärslas. Galerie f galleri n.

Galgen m galge; -frist f kort nådetid för en lifdömd, galgen-frist; -gesicht n galgfysionomi f; -strick, -Vogel m g algfågel. Galiläa n Galiléen.

Galiläer(in) galilé. galiläisch galileisk.

Galion, Galjon n gallionsbild m. Gallapfel m galläpple n.

Galle f galla.

Gallen-... in Zflgn -blase f gall-blåsa; -siebte n gallfeber w; -stein m gallsten.

Gallertn,-e^gelatinw».n, gelén. Gallien n Gallien.

Gallier m galler.

gallig innehållande galla, gall-.

gallikanifch gallikansk. gallisch gallisk.

Gallizismus m [pl -men] galli-Galmei m galmeja /

Galopp n> galopp m, n. galoppieren galopper;

Galosche f galosch m galvanisch galvan-isk. galvanisieren galvanisera Galvanismus m galvanism Gamasche f damask.

Gang m [pl. Gänge] gång; tur; ärende n; (bei Tafel) rätt; (im Hause) gång, korridor; (Fechten) passad; ^ gång. gang und gäbe (allmänt; gängse, gangbar gångbar.

Gängelband n ledband, gängeln föra i ledband (auch fig.). Gans f [pZ. Gänse] gås.

Gänse-... in Zsign: -blümchen n tusensköna f\ -braten m gåsstek f, -füßchen *» citationstecken ; -klein n gåskrås; -• leber f gåslefver; -marsch m gåsmarsch; -schmalz n gåsflott. Gänserich m gåshan(n)e, gås-' Gant f auktion, ganz hei, all: alldeles heit och hållet; fullständig; rätt; mycket; - wohl mycket väl eil. bra; - und gar helt och hållet; - und gar nicht alldeles el 1. alls inte; - durch från början till slut; im -en inalles, på det hela taget.

Ganze n: das - det hela. gänzlich hel; fullständig; alldeles, gar lagom kokt ell. stekt adv. alldeles; till och med • särdeles, mycket; - nicht alldeles inte; - nichts all(dele)s intet, ingenting alls; - keiner all-(dele)s ingen; warum nicht -! å visst inte i; det fattades bara!

— 182 —

[häst.

Gar-...

©mx.. in Zssgn: -koch m restau-rutör; -küche / restauration. Garantie f garanti; -schein m garantil>evis n. garantieren garantera.

Garaus m nådestöt, dödsstöt; i-m den - machen ge ngn dödsstöten, expediera ngn Garbe f kärfve rn.

Garde f garde n.

GardekavaÜerie f lifgarde n tili Garderobe f garderob m.

Gardine f gardin m. Gardinenpredigt f sparlakans-1 Gardist m gardist.    [läxa.}

gären [gor; gegoren] jäsa.

Garn n garn; tråd m; (Netz) nät; snara f.

Garnele f (kleine Krabbe) räka. Garn-Haspel, «winde f haspel m. garnieren garnera.

Garnierung f garnering.

Garnison f garnison m. garnisonirren ligga i garnison, ©ontitur /‘garnering; garnity r n. garstig kni, stygg, otäck; grufligt; grundligt.

Gärtchen n liten trädgård m. Garten m trädgård; -anlöge f trädgårdsanläggning; -bau m trädgårdsskötsel f; -erde f • matjord; -geräte njpl. redskap m (sg.) för trädgårdsskötsel; -* gewächse njpl. trädgårdsväxter; -Haus n lusthus, trädgårds-paviljong rn; -Hecke f= -zäun; -laude f löfsal tn, berså m; -= messet n trädgårdsknif m; --zäun m trädgårdsstaket n. Gärtner tn trädgårdsmästare. Gärtnerei f trädgårdsskötsel. Gärung /'jäsning.

Gas n gas t».

Gas-..., gas-... in Zssgn: -anstalt f gasverk n: -arm rn gasarm; -artig, -förmig gasartad, gasformig; -behälter m gasklocka /■; -beleuchtung/'gasbelysning;

tSauch -brennet m gasbrännare; -uhr

f gas mätare m.

Gäscht rn jäst; skum n; jäsning f.

gasig gasförmig, gasartad. Gäßchen n smal gränd f.

Gasse f gränd, gata.

Gassen-.« in Zssgn. -bube, -junge m gat-. liga pojke; -bitne f gatsliuka; -Hauern, slagdänga f; -kehret rn gatsopare; —fot „i gatsmuts; -rinne s rännsienm. Gast m [I)i Gäste] gäst, främmande n; (Bier- rc. -) kund; sälle, zu -C bitten bjuda tili sig; Gäste bitten bjuda främmande Gast-..., gast-... in Zssgn. -bftt^w gästsäng s; -frei gästfri; -frei-heit f gästfrihet; -freund m gäst; värd; -freundlich — frei; -freundschaft f gästfrihet; -gebet m värd; -Haus n, -Hof m värdshus n, hotell n; -mahln gästabud, kalas; -recht n gästfrihet(ens kraf eil. bud) f; -rolle s gästroll m; -spiel n gästspel; -stube f källarsal m; gästrum n; -Wirt m värdshusvärd; -Wirtin f värdshusvärdinna; -wirtschaft f värdshud-(rörelse); -zimmer w gästrum; (im (Saftt)aii(t) Jtafé.

Gasterei s gästabud n, kalas n. gastieren undfägna; (Theater)! gastlich gästvänlig. [gastera.J Gastlichkeit s gästvänlighet, gastrisch gastrisk.

Gatte ni make. gatten para (sich sig).

Gatter n galler; -tor n gallerport m; stoets n gallerverk. Gattin f maka.

Gattung f ordning, släkte n; art, slag n.

Gattungsname m släktnamn n. Gau m krets; distrikt n; provins f.

Gauch m [pZ.@äudf)C] gök (autb sig.).

Ge bet M bön f.

Ge betbuch n bönbok f.

Ge-bett n fullständig bädd ro.

Ge biet n område, gebit, gebieten ff. bieten] befalla:

ålägga; bjuda; härska Gebieter ro husbonde; herre; [pare.j härskare; Un f matmo(de)r, härskarinna.    [dig.|

ge-bieterisch befallande, myn-) Ge-bildetr(r) ro [pl. s. Beamter bildad.

Ge bilde »r form ro; gestalt ro: byggnad ro; gestaltning f ge bildet bildad.

Ge-binde n (Tonne) tunna f. fat;

(Garn) bunt ro.

Ge-birge n bergskedja f gebirgig bergig.

Gebirgs«... in Zssgn: ^.bewohner ro bergsbo ; ^gegend f bergstrakt ro; Uamm ro berg(s)kam ro; [drag n.| Uette f bergskedja; Uwfe berg(s)pass n.

Ge biß n tänder pl.; (an* Zaum) munstycke.

Ge bläse n biåsmaskin ro. Ge-blök n bräkande; bölande. ge blümt blommerad, blommig Ge blüt n blod; ätt f ge boren (in) född. ge borgen bärgad; säker; ^ sein vara under tak.

Ge-bot n (på)bud, befallning f\ (an)bud; die zehn ^e de tio budorden, tio Guds bud.

Ge-bräu n brygd f; fig. blandning f.

Ge brauch ro [pl. Gebräuche] bruk n, användning f; sed. ge brauchen bruka, använda, nyttja; (nötig haben) behöfva. ge bräuchlich bruklig, vanlig.

Ge brause n brus. gebrechen [gebrach, gebrochen]: es gebricht mir an det fattas mig. Ge brechen n brist f; fel; lyte. ge brechlich bräcklig, klen.

Haudieb m tjufstryk(er).

© ans eU-. in Zffgn: Unlb n gyckelbild m, drömbild ro; Upiel, tuet! n taskspeleri, knep.

©aukelei f ----- Gaukelspiel, gaukeln trolla; fladdra, eväfva. Gaukler ro taskspelare, koust-makare.

Gaul m [pl. Gäule] kamp; klip-j Gaumen ro gom; Uaut ro gom-©nuner ro skojare. [ljud n. Gaunerei f skoj «. gfluuerifd)bedräglig,skojaraktig. gaunern skoja.

Gaunersprache f tjufspråk n. Gaze f gas ro, n.

Gazelle f gasell *n, f. [fågelfri.I Ge-ächtete(r) ro [pl. f. Beamter])

Ge ächze n stönande, jämmer, ge ädert ådrig; marmorerad. geartet...artad.

Ge bäck n bakverk; bak.

Ge bälk n bjälklag.

Ge bärde f åtbörd ; (ansikts-)) ge bärden: sich ^ uppföra sig.

Ge bärden-.- in Zsig»: Upiel n minspel; ^spräche f pantomim ro, åtbördsspråk n.

Gebaren n uppförande, ge-b aren: sich - uppföra sig. ge bären [gebar; geboren] föda; alstra.

Ge bärmutter flifmoder.

©e bänden byggnad ro.

Ge dein n ben.

©e-bell n skällande, skall, geben [gab; gegeben] gifva (ge), lämna; (Karten U ge (gifva); Achtung ge (gifva) akt, höra på; Antwort w lEfrnna svar; Dank ^ tacka; sich Mühe ^ göra sig besvär; et. - auf fästa sig vid; sich ^ gifva (ge) sig; sich zufrieden ^ gifva (ge) sig tillfreds; es gibt det ges (gifves), det finns; was gibt es? hvad är det?

Geber(iu) gifvare (gifvarlnna).

[sam.)

Ge-brechlichkeit f bräcklighet,

skröplighet.

Ge brüder pl. bröder.

Ge brüll n rytande; bölande.

Ge-brumme n brummande.

Ge-bühr f [pl. ^cn) skyldighet; afgift; nach ^ efter förtjänst; über die öfvermåttan; pl. afgift(er); skatt(er) m.

ge bühren tillkomma; sich ^ passa, anstå.

ge-bührend, ge bührlich tillbörlig; gassande; behörig(en).

ge bunden bunden.

Geburt s födelse; nedkomst; härkomst.

Ge-burts-... in Zs.'stzgn: ^adel m ärftlig adel; ^Helfer nt acku-schör; ^.jahr n födelseår; Umib n fädernesland; ^ott m födelseort; ^.schein m dopattest;

/ födelsestad m; Uoß m födelsedag.

ge bürtig bördig (från), född (i).

Ge büsch n buskage; dunge m; snår.

Geck m narr; sprätt.

geckenhaft narraktig; sprät taktig.

Gedächtnis n minne; ösetet f, ^feft n, ^.tag m minnesfest m, åminnelsedag; ^kunst /minnes-konst.

Ge danke m tanke; in ,*,n sein vara försjunken i tankar.

Ge danken...., gedauken«... in Zsign: ^anstaufch m tankeutbyte w; ^gang m tankegång; diesen n tankeläsning f\ ^.los tanklös; ^iosigleit f tanklöshet; ^strich m tankstreck n; ^voll tankfull.

Ge-därm(e) n tarmar pl., inälf-vur pl.

Gedeck n kuvert; duktyg.

ge-deihen (gedieh; gediehen) frodat» : trifvas; lyckas.

Ge-derhen n frodighet f\ välmåga f; framgång m.

ge deihlich blomstrande; lycko-J

ge-denken (gedachte; gedacht) tänka; komma ihåg; omnämna. Ge denken n minne.

Ge denkfeier s minnesfest m. Ge-dichi n dikt s, skaldestycke;

Sammlung s diktsamling, ge diegen gedigen.

Ge-diegettheit f gedigenhet, ge-doppell fördubblad, dubbel. Ge dränge trängsel f \ vimmel n; trångmål n.

ge-drängl sammanträngd; kortfattad ; G^heit f sammanträng-ning, korthet [kortfattad.) ge drungen hopträngd; kompakt;) Ge duld f tålamod n; Jtyrobe f tålamodsprof n. [till tåls.) ge dulden: sich ^ gilva (ge) sig) ge duldig tålig.

Ge ehrtes U n:Jhr^. Edert ärade ge eignet ägnad; lämplig; tjänlig Geest f, .Janb n högt beläget och torrt land.

Ge-fahr f fara; risk tn. gefährden blottställa, ge fährlich, ge fahrvoll farlig, ge fahrlos ofarlig, utan fara. Ge-fährt n (Wagen) åkdon.

Ge fährte m, Ge fährtin f följeslagare; (res)kamrat; följe-slagarinna, ledsagarinna. Gefäll(e) n fall.

Gefälle pl. inkomst(er), skatt(er), pålagor. [tjänst f\ behag n.) Ge-falle(n) m nöje n; ynnest f;\ ge fallen [f. fallen) behaga; es gefällt mir hier jag trifs här; sich ^ lassen vara belåten; samtycka.

ge fällig tillmötesgående; was ist Ihnen hvad behagar ni? Gefälligkeit s tillmötesgående n; tjänst.

ge fälligst: geben Sie mir var (så) god (snäll) ocli gif mig. Ge fallsucht f behagsjuka. ge-fallsüchtig behagsjuk, kokett, gefangen fångad; fången;

(nät.

häktad; sich - geben ge(gifva) sig fången eil. till fånga. Ge-fangen-..., gefangen'... in Zffgn^ -aufsehex, -ludrtcr rn fångvaktare; -tmltung s kvarhållande w; häkle n, fäugsligt förvar n; -nehmen ta(ga) till fånga; fig. fånga; -Nahme, -nehmung f tili- j fångatagande n, gripande n. 1 Ge-sangene(r) s. [pl. s. Beamter] fånge.

Gefangenschaft f fångenskap m. ge fänglich i fäugsligt förvar; -einziehen häkta.

Gefängnis n fängelse; -strafe f fängelsest raff n.

Ge fäß n kärl; (Degen--) handtag. ge-faßt sansad; undergifven; beredd.

Ge fecht n fäktning f. träffning/¹. Gefiedel n filande på fiol.

Ge fieder n fjäderbeklädnad m; ge fiedert befjädrad. [fjädrars. Gefilde n fält; slätt f; trakt m, f. Ge flecht n Qätning f; flätverk; ge steckt fläckig, ge flissentlich afsiktlig; med flit. Ge flügel n fjäderfä, fågel m. ge flügelt bevingad.

Ge flüster n hviskning(ar pl.) f. Ge folge n följe; uppvaktning f,\ ge fräßig glupsk.    [svit m.j

Ge fräßigkeit s glupskhet. Ge-freite(r) X m vicekorpral, ge frieren [gefror; gefroren] frysa (till is); stelna.

Ge frierpunkt m fryspunkt. Ge-frorene(s) n glass s.

Ge füge n sogar pl.; Struktur f. ge-fügig böjlig, smidig; foglig. Ge fügigkeit f böjlighet, smidighet, foglighet.

Ge fühl n känsla /“, känsel s.

Ge fühl-..., ge-fühl-... in Zffgu: los känslolös; -losigkeit/'känslolöshet; hårdhet; -voll känslofull, känslig; uttrycksfull, «egen (e)mot; Åt; för; omkring.

Gegen«..., gegen-... in Zsign: ^an« klage f rekonventionstulan; -« beschuldiguug /“rnotbesky llning; -antwort f genmäle «, (åter-) svar n, replik; -befehl <n kontraorder; -besuch m kontra-visit; -beweis m motbevis n; -bild n motstycke; -dienst m återtjänst f; -druck m mottryck n; -einander mot hvarandra; -forderung f motfordran; fützler m antipod; ^gescheut n gengåfva f; -gewicht n motvikt f; das -gewicht halten mot- eil. uppväga; -gift n motgift; liebe f genkärlek m; -marsch m kontramarsch; -mittel n botemedel; motgift; -Papst m mot-påfve; -part m motstycke n; motståndare; ^Partei s mot-parti n; -rechnung f kontrollräkning ; moträkning; urcbe f svar n, inkast n; -revolution f kontrarevolution; -sah m motsats; asb rott n; -schreiber m kontrollör; -schrift f mot-, försvarsskrift; -festig ömsesidig, inbördes; -seitigkeit s ömsesidighet; -stand m föremål n; sak f; ämne n; -ständ-lich objektiv; -stoß m kontrastöt; -strömung s motström tn; -stück n motstycke, pendant m; -teil n motsats m; im -teil tvärt om; -teilig motsatt; -über midt emot; gent emot; -über n visavi (vis-å-vis) m, f; -überstehen stå midt emot; -Überstellung /‘“motsättning; konfron-tering; -Unterzeichnung f kon-trasignering; -Versicherung f motförsäkran; återförsäkring; -Versprechen n ömsesidigt löfte; -Vorstellung f föreställning; -wart f närvaro; nutid ; -wär. tig nu-, närvarande; föreliggande; för närvarande; i våra dagar; -webr f motvärn n:

vederbörlig(en);

ge halten förpliktad.

Ge-Hänge nsluttning f; örhängen pl.; berlocker pl.; girlander pl.

ge hässig förhatlig; hatsull.

Gehässigkeit f förhatlighet; hätskhet.

Ge-häuse n ask m; kapsel m;

Ge hege n inhägnad m; stängsel.

ge heim hemlig; i hemlighet.

Ee-heim«..., geheim-... in gffgn: -• buch n privat anteckningsbok f;

Jbunb m hemligt förbund nell. samfund n; -halte» hemlighålla ; -mittel n hemligt (läke-) medel; -(e)rat m geheimeråd n;

-schreibet m handsekreterare;

-tun vara hemlighetsfull; mit einer Sache -tun vara tyst, tiga med en sak.

Geheimnis n hemlighet f.

Ge heimniskrämer m hemlighets-makare.

ge heimnisvoll hemlighetsfull.

Ge heiß n befallning f.

gehen [ging; gegangen) gå; fara;

(Maschinen) gå; (Teig) jäsa; tote geht es Ihnen? hur står det till med er? hur mår ni?; eS geht mir gut (schlecht) jag mår bra (illa); - lassen låta gå; låta | Geist-..., geist-... in Zssgn: -lo*

-wert m något n somftr af samma värde; -tuhtb ro motvind; -Winkel m motstående vinkel; -Wirkung f motverkan; återverkan ; -zeichen n svarssignal m₉ X 4/ kontrasignal m; zeichnen kontrasignera; -zeuge m motpartens vittne n.

Gegner m motståndare, gegnerisch motpartens; fientlig. Ge halt 1. m innehåll n; halt, (inre) värde n. 2. wlönf; underhåll.

Ge-Halt«..., ge-halt«... ht Bfffln: -leer, -los Innehållslös; värdelös; tom; -losigkeit f värdelöshet, obetydlighet; -reich värdefull.

(fodral; skal.

vara l fred; släppa; sich - lassen ej lägga band på sig; zugrunde - gå under, förgås; vonstatten ~ g&.

Ge-henk n (sabel)koppel. ge-heuer trygg, säker.

Ge-heul n tjut(ande).

©e-fjilfem medhjälpare,biträde n. Ge hirn n hjärna f; förstånd. Te-H ost n (landt)gård [snår.l Ge-hölz n dunge m; lund m;| Gehör n gehör, hörsel f. ge horchen lyda, hörsamma, ge hören tillhöra; höra (auf, in, zu till); tillkomma; vara nödigt, erfordras; es gehört sich det är på sin plats.

ge hörig (till)hörande, tillhörig; tillbörlig; duktig.

Ge hörn n horn. ge-h örni behornad. gr-horsam lydig; ödmjuk. Gehorsam m lydnad, hörsam hets Gehre G fgir, sned fog (auch w);| Geier m gam.    [kil m.J

Geifer m dregel m ob. n; fradga f \ fig. gift n, galla f. geifern dregla; fradgas.

Geige f fiol m. geigen spela (på) fiol.

Geigen«... in #f.»f*gn: -bogen m stråke; -harz n kolofonium; -macher m fioimakare; -spielet m fiolspelare.

Geiger m fiolspelare, violinist, geil kättjefull.

Geilheit s kättjefullhet, kättja. Geisel f (selten m) gisslan, ©cifjfgetjhind; -blatt kaprifoli um ; -bock m book.

Geißel f piska; gissel n. geißeln piska;gissla; hudflänga. Geißelung f gissling.

Geist m ande; själ f; anda f; spöke «; snille n; der heilige -den helige ande.

lig.

[gnidare.

ge künstelt konstlad, til'gjord.

Ge lächter n skratt, (åt)löje. Ge-lag(e) n (dryckes)lag, gästabud; ins - hinein på måfå; vildt.    [värn; spaljé m.)

Ge länder n ledstång /; bröet-j ge langen komma (fram), anlända; - zu komma till; uppnå; (lyckas) få ©11. vinna. Ge-laß n plats m, rum, ut

andefattig, själlös; -loststfctt / själlöshet; slöhet; -reich. -voll snillrik; kvick; -tötend själs-mördande.

Geister-.^ in Zffgn: -bannet, -be-schwöret m andebesvärjare; -• erscheinung / andesyn; -sehet m andeskådare; -ftunbe / spök-timme m; -reich n, -Welt / andevärld.

geistertest spöklik; öfvernatur-

Geistes«..., geistes-... in Zffgn: -abwesend tankspridd; -gegenwart / sinnes-, själsnärvaro; -krank sinnessjuk; -krankheit/ sinnessjukdom m; -schwach sinnes-svag; -schwäche / sinnessvaghet; -ftörung /sinnesrubbning, geistig andlig, själs-, ande-; (Getränke) sprit-.

geistlich andlig; prästerlig; kyrklig; religiös. [andlig, präst. Geistltche(r) m [pt. s. Beamter) m Geistlichkeit / prästerskap n.

Geiz m girighet /, snålhet/, geizen vara girig, gnida; (nach) fika (efter).

Geiz-hals, --kragen m girigbuk, geizig girig, snål.

Gcizige(r) m girigbuk. Gejammer n (ihållande) jämmer. (St-jubel n jubel.    [pl.) f. 1

Ge klcher n fnitter, fnittring(ar) Ke-kläff n gläfs(ande).

Ge-klapper n skräll; slammer. Ge-klatsche n handklappning(ar pl.) /; klatschning /; skvaller. Ee-klimper n klingande; pingel;

slamrande; klink.

Ge-klingel n ringning /; pingel. Ge-klirre n klirrande; skrammel. Ge-knatter, Ge-knister n knattring /; smatter, ge köpert kyprad.

Ge kreisch n gällt rop, gallskrik. Ge-kritzel n kludd, kråkfötter pl. Lr-kröse n (gås)krås; tarmkäx.

rymme.

ge lassen lugn, sansad.

Ge lassenheit /'lugn n, måtta.

Gelatine /gelatin m, n.

Ge laufe n spring(ande).

ge läufig flytande, ledig.

Ge läufigkeit / färdighet, lätthet.

ge launt sinnad, stämd; gut -vid godt lynne; schlecht - vid dåligt lynne.

Ge-läute *n (klock)ringning /; klockspel; pingel.

gelb gul.

Gelb'..., gelb.... in Zffgn: -gießet m gälbgjutare; -schnabel m fågelunge; fig. gröngöling; -. sucht / gulsot; -süchtig lidande af gulsot.

gelblich gulaktig.

Geld n pengar pZ., mynt; bareS - kontanta pengar pl.; kleines -småpengarpl.; -erpl. pengar; belopp pl; medel pl.

Geld«..., g eld»... in Zffgn: -ange-legenheit / penningaffär m ell. -fråga; -anleihe / penninglån n; -anweifung / (penning)an-visning; -ausgäbe / (penning-) utgift; -beutel m portmonnä; -bufje/böterpZ.,vite n; -ertoerb m förtjänst /; -geschafte n/pl. penningaffärer w/pZ.; -gier f snikenhet; -gierig sniken; -? kasten m, -siste / kassaskrin n; -klemme / penningknipa; -krisis / penningkris; -leute pl. penningkarlar; -makler m växelmäklare ; -mittel n/pZ, penning -

[skap; slödder.

medel; -preis ro kurs; -fache / penningaffär ro -ell. -fråga; -» schneider m prejare, skojare; -schrank ro; feuerfester -schrank brandfritt kassaskåp n; -schuld / (penning)skuld; -strafe / böter pZ., vite n; -stück n slant ro,mynt;-tafrf)e/penningväska; -umlauf,-umsatz ro penningomsättning /, rörelse /; -Verlegenheit / penningförlägenhet; --vertust ro penningförlust /; -« Vorschuß ro förskott n; -vorteil ro pekuniär vinst / ell. fördel; -wage / penning- ell. myntvåg; -Wechsler ro (penning)växlare; bankir; -wert ro penningvärde n; -Wucher ro ocker n.

Gelee n [pl. - s u. -n] gelé ro, n.

gelegen belägen, liggande; (passend) läglig, lämplig; mir ist daran -, daß ... jag är angelägen ell. mån om att ...

Ge-legenheit/tillfälle n; -sgedicht n tillfällighetsdikt /.

ge-legentlich tillfällig; adv. i förbigående ; tillfälligtvis; vid tillfälle.

ge lehrig läraktig.

Ge lehrigkeit / läraktighet.

Ge lehrsamkeit / lärdom ro.

ge lehrt lärd.

Ge-lehrte(r) ro lärd.

Ge-leise n spår.

Ge leit n följe; eskort ro; j-m daS - geben följa ngn.

ge leiten ledsaga; eskortera.

Ge-leitsbrief ro lejdebref n.

Ge lenk n led.

ge-lenk(ig) böjlig, smidig, spänstig.

Ge lenkigkeit / smidighet, spänstighet.

Ge-lichter n slag, sort ro; säll-ge-liebt älskad, omtyckt. Ge-liebte(r) ro [pl. f. Beamter] älskade ; fästman.

Geliebte / älskade; fästmö.

ge-linb(t) len, mjuk; lindrig: mild.    [lindrighet.l

©c-Iiiibigftit /lenhet; mildhet;) ge-lingen [gélang; gelungen] lyckas; es gelingt mir det lyckas mig, jag lyckas.

Ge lingen n lycklig utgång ro. framgång ro.    [ning f.\

Ge-lisprl n läspning /; hvisk-j gellen (gen)ljuda, skalla; (Ohr) ringa; -b gäll. ge-loben (högtidligt) löfva.

Ge löbnis n (högtidligt) löfte, gelt¹ gall, ofruktsam, gelt ⁹ månne ej?

Gelte / bytta, balja, gelten [galt; gegolten] gälla; bc$ lasse ich - det låter höra sig; es gilt nicht det räknas inte. Geltung / värde n; betydelse; anseende n; zur - bringen göra gällande.

Ge lübde n = Gelöbnis.

Ge lüst n åtrå /; begär, lystnad ro.

ge lüsten: es gelüstet mich nach ... jag längtar efter. [ningom.l ge-mach sakta; stilla; så små-) Ge mach n [pl. Gemächer] rum ; gemak; heimliches - kabinett, af träd e.

ge mächlich maklig, bekväm. Ge-mächlichkeit / maklighet, bekvämlighet.

Ge mahl ro gemål, make; Ihr Herr - er man.

Gemahlin / gemål, maka. Ge-mälde n målning /, tafla /; -ttu8fteömig /tafvelutställning; -galerie / tafvelgalleri n. gemäß enligt, i enlighet med, [stämmelse.) Gemäßheit/' enlighet, Öfverens-j gemäßigt tempererad; modererad.

Gemäuer n: altes - ruiner pl. gemein gemensam; allmän; i vanlig; simpel, gros; -er Sol-

efter.

[stämd.

hjärta f.

bat, @etncine(r) m simpel soldat, menig.

Gemein-..., gemein-.« in Zffgn: „* faßlich allmänfattlig; populär; „gefährlich samhällsvådlig; geist, „sinn m allmänanda f; „• gültig allmängiltig; „ßut n allmän eil. gemensam egendom m; „hin vanligen, i allmänhet; „• nützig allmännyttig; „nützigkeit f allmännyttighet; ^platz m utnött fras; „sinnig för det allmänna bästa intresserad, patriotisk; „verständlich allmän-fattlig; „wesen n det allmänna, stat m.

©c-mein(b)c /kommun; (Kirchen-„) församling; „acker m allmänning : „bezirk m kommun(s område n) s; JjauB n sockenstuga f; stadshus; „rot m stadsfuil-mäktig(epl.); (ledamot af) kommunalnämnd f; kyrkoråd(s ledamot) n; „schule f folkskola; „vorstand m etwa: stadsfullmäktige pl.; kyrkoråd n.

Ge meinheit f gemenhet, låghet, ge meiniglich gemenligen. ge meinsam gemensam. Ge-meinsamkeit, Ge meinschaft f gemenskap m; förbindelse; förening.

ge meinschaftlich gemensam. Ge-menge n blandning f; röra f. Ge-mengsel n röra f. ge messen afmätt; högtidlig; be-Ge-messenheit f afmätthet; bestämdhet.

Gemetzel w blodbad, massaker m. Ge-misrh n blandning f; röra f. Gemme f gem (skuren ädelsten) m.

Gemse f stenget.

Gems«... in Zff'setzungen: „bock in stenbock; „jäger w stengets-j ägare.

Ee-mnrmel n sorl; mummel. Ge-uiuse n grönsaker pl.; „garten

m köksträdgård; „Händler m grönsaksmånglare.

Gemüt n sinne (lag); själ f;

[godmodig, ge-mütlich gemytlig, treflig; Gemütlichkeit f gemytlighet; treflighet; trefnad m.

Ge müts-..., ge-müts-... in Zffgn: „sttt, „beschaffenheit s sinnesbeskaffenhet, sinnelag n, lynne n; „bewegung f sinnesrörelse; „; krank melankolisk; siunessjuk; „krankhcit s sinnessjukdom m; svårmod n; „mensch m känslomänniska f; „ruhe f sinnesro, -lugn n; „ftimmung, „Verfassung f, „zustand m sinnesstämning /; -författning /", -tillstånd n. gen mot.

ge nau noga, noggrann (adv. noggrant), precis; knapp; sparsam. Genauigkeit f noggrannhet; sparsamhet.

Gendarm m gendarm.

Genealog m genealog.

Genealogie f genealogi, genehm antaglig; angenäm, passande; „ halten ---- genehmigen.    [godkänna.]

genehmigen mottaga; bifalla;) Ge nehmigung f godkännande w; samtycke n • tillstånd n; stad-fästelse.

geneigt lutande, sluttande; böjd, benägen, fallen eil. stämd (för); välvillig.

Geneigtheit f fallenhet; benägenhet; välvilja. [ralska. General m, general; „in f gepe-General-... in Zffgn :„baß^m generalbas; „feldmarsrhallX rn öfver-fältherre; „konsul m generalkonsul; Leutnant m generallöjtnant; „major m generalmajor; „marsch m generalmarsch; „postdirektor m generalpostdirektör; „ftaaten mfpl. generalstaterna; „stab m gene-

[nad m.

[gina.|

ralstab; ^.Vollmacht f fullmakt in blanko.

Generalität f generalitet n. Generation f generation, genesen [geitaS; genesen) tillfriskna.

Ge nesung f tiHfrisknande n. Genetiv m s. Genitiv.

Genf n Genéve.

Genfer(in); genferisch invånare i Genéve, genfer; genéve-, genfisk.

Genfer See m Genévesjön. genial genialisk, snillrik.

Genick n nacke »n.

Genie n geni, snille; ^korps X n fortifikationen f. genieren genera (sich sig). ge nießbar njutbar, ätbar, ge nießen (genoß; genossen) njuta (as); åtnjuta; förtära; smaka (på).

Ge-nist(e) n näste; ris; buskar pl. Genitiv m genitiv.

GeniuS m [pl. Genien) genius, skyddsande; sg. a. *= Genie.

Ge noß, Genosse m, Genossin f kamrat (a. /"); följeslagarinna. Ge-nossenschaft f kamratskap n; brödraskap n; förening; sällskap n; bolag n.

Genoveva f Genoveva. Genremaler m genremålare, genuesisch genuesisk. ge nug nog (med), tillräckligt (med); - tun gifva (ge) upprättelse.

(ge nüge f tillräcklighet; zur tillräckligt; w tun tillfredsställa, ge nügen vara nog, förslå; sich ^ lassen vara nöjd, (åt)nöja sig med; „„b tillräcklig; tillfreds-] ge-nngsam tillräcklig, [ställande.] ge-nügsam förnöjsam; måttlig. Ge nügsamkeit f förnöjsamhet; måttlighet.

Ge nngtunng /"tillfredsställelse; upprättelse; godtgörelse.

Ge nuß m [pl. ©enufic) njutning f; åtnjutande n; förtärande n ; nöje n.

Genußsucht f njutningslyst-ge-nußsüchtig njutningslysten. Geo-..., geo-..., ,B. -. ^graph m geograf; -graphie f geografi; graphisch geografisk; Jtog m geolog; Uogie/"geologi; ^.meter m matematiker; landtmätare: ^metrie f geometri; ^.metrisch geometrisk.

Georg m Georg.

Georgine/" 1. H georgin. 2.Geor-j Ge-päck h bagage, (res)saker pZ., (res)gods n; ^.schein m kontramärke n; ^.träger m stadsbud n.

©e-pfcifenpip(ande),h vissling f. Ge pflogenheit / sed m, bruk n. Ge-plapper, Ge-plauder n pladder; skvaller.

Ge-polter n buller; (o) vä sen;

rassel, skräll m.

Ge präge n prägel w; stämpel m. Ge pränge n prakt f, ståt m. Ge-prasiel n prassel; sprakande; smatter; fräsande, ge-rad»... in Zssgn: ^.linig rätlinig; ^finnig öppenhjärtig, rättfram, ge rade jämn; rak: rät; precis (auch adv.); fig. rättfram, ärlig ; ^ Zahl jämnt tal; aåni. direkte; rent ut; just; alldeles; rakt (rätt) fram; ^herauS rent ut;^hin rättfram; utan omsvep; w so just så; ^jn rättfram; direkte; rent ut; rent af.

Ge rade /"rät linje f. ge-radeswegs raka vägen.

Ge radheit s rakhet; fig. rättsinnighet; rättframhet. Ge-rasiel n f. Geprasiel.

Ge rät n, Ge rätschaft f verktyg pl.; redskap t»; husgeråd n; kärl pl.

geraten [geriet; geraten) komma; falla; råka (an på); lyckas;

sändebud n.

in Brand - råka i brand; s. auch raten; - a. rådlig, välbetänkt. Ge ratewohl: aufs - på måfå. ge raum: -e Zeit (tämligen) lång

tid.

ge räumig rymlig.

Ge räumigkeit f rymlighet.

Ge räusch n buller; larm; sorl. ge räuschlos ljudlös, tyst. geräuschvoll bullersam; högljudd.

gerben garfva; weiß -hvitgarfva. Gerber m ga rf vare; ^geselle m garfvargesäll.

Gerberei f garfveri n. ge recht rättvis: berättigad. Gerechtigkeit srättvisa; (Gerechtsame) rättighet.

Ge rechtsame f rättighet, privilegium n.

Ge rede n prat, pladder; skvaller, ge reichen lända, tjäna.

Ge reiztheit' f förbittring, ge reuen : ihn gereut han ångrar. Ge richt n l.(mat)rättwi. 2. domstol m, rätt m; ting; dom m ; jüngstes - yttersta domen m. ge richtlich laglig(en), juridisk. Gerichts-... in gffgu: -stint n domstol rn; ^barkeit f dom värj o; domsrätt m; ^.bezirk m domsaga f; -diener m rättstjänare, vaktmästare ; ^gebäude n rådhus; tingshus; ^gebühren f/pl. rättegångskostnader; -hos m domstol ; -person f lagkarl m; domare m; ^Pflege f lagskipning; ^.saal rn domsal, tingssal; -> schreibet m notarie; -stube f domsal m; ^tag m rättegångs-dag; ^verfahren n rätt.sproce-dur s; ^Vollzieher m exekutions-betjänt.

ge rieben fig. slug, slipad, ge ring ringa; liten; obetydlig; låg; - achten, ^ halten, - schätzen ringakta; _er ringare; mindre; lägre; -st ringast; minst;

lägst; nicht im -slen ej det ringaste; all(dele)s inte. Gering-..., gering-... in Zfsgu: -• fügig obetydlig, ringa: -sügig-feit f obetydlighet, ringhet; -haltig af ringa halt, underhaltig; -schätzig ringaktande, föraktlig; Schätzung f ringaktning.

Ge rinne n rinnande; ränna f. ge rinnen [getarnt; geronnen) löp-na, ysta sig; lefra sig.

Ge rippe n skelett; benrangel; stomme m.

ge rippt refflad; ådrig, nervig. Germane m german, germanisch german(i)sk. gern(e) gärna; ^ haben tycka om. gerochen s. rächen u. riechen. (5e-röfl(e)*n rullsten (ar pl.) m. Gerste s korn n.

Gersten ... in Zssgn: -graupen f/pl. hel-, pärlgryn; ^.korn n; (am Auge) vagel m.

Gerte f (rid)spö «; ris(kvist w) n. Gertrud f Gertrud.

Geruch m [pl. Gern chef lukt s; os n: doft f\ sig. rykte n; m luktsinne n. ge ruchlos luktlös.

Ge-rücht n rykte, ge-ruheu värdigas, täckas, behaga.

Ge rümpel n skräp; skämmer f skräpkammare m.

Ge rKst n (byggnads)ställning f; schavott m; läktare m. ge samt hel, all, (pl.) samtliga. Ge samt-... in Lsign: -betrag m totalbelopp n; -bild n totalbild rn ; ^ertrag m totalafkastning f; ^.zahl f totalsumma.

Ge samtheit f sammanfattning, helhet; die - der Bürger samtliga borgare pl.

Gesandte(r) m [pl. s. Beamter) [legation. Ge sandtschaft f beskickning,

Ge sang m sång; Jburfj n sång-, psalmbok /"; sichrer ro sånglärare ; ^verein ro sångförening f.

Ge säß n säte, bak m; sits m.

Ge-säusel n sns(ning f).

Ge schäft n affär m; sak f; sysselsättning f; syssla f; yrke; (t'otat) aftär m.

ge schäftig verksam; sysselsatt; bestäilsäm, ifrig.

Ge schäftigkeit f beställsamhet;

ge schäftlich handels-, affärs-.

Ge schäfts-... in Zssgn: abrief m affärsbref n; ^freund ro affärs -vän; Führer m kontorschef, direktör, disponent; Jtreig ro verksamhetskrets; ^kundig affärsvan ; ^lokal n affärslokal ro;

^mottu ro aflärs-, köpman; w» träger m ombud n; Pol. chargé d'affaires; ^Verbindung f affärsförbindelse.

Ge schaukel n gungning f.

ge schehen [geschah; geschehen) ske; hända; lassen låta passera; tåla; es geschehe må så vara, låt gå; es ist um mich det är ute med mig.

Geschehnis n händelse f.

ge-scheit förståndig, klok; slug, listig.

Ge schenk n skänk ro, gåfva f.

Ge schichte /"historia; berättelse; händelse /"; sak.

ge schichtlich historisk.

Gesrhichts... in Zssgn : ^.forscher, Schreiber m historieskrifvare, häfdatecknare; forschung f häfdaforskning; ^.maler m historiemålare; stoets n historiskt arbete.

Ge schick n 1. öden; skickelse/".

2. Ge schicklichkeit / skicklighet, färdighet.

ge schickt skicklig, (be)händig.

Ge schirr n kärl pl.; köksattiralj w; bords(s)ilfver; (Werkzeogt j fort.

[Ifver ro.

[der.

verktygpl.; redskap ro; (Pserde-«,) seldon.

Ee-schlecht n kön; slag, art f; ras /", släkt(e) f \ ätt f; Gram. genus.

ge schlechtlich köns-; släkt-.

Ge schlechts'... in Zssgn: ^adel ro bördsadel; ,Jmum ro stamträd n; stunde f genealogi; strame ro släktnamn «; ^reife f man-barhet, könsmognad ro; steile ni/pl. könsdelar: ^trieb ro könsdrift f; ^toort n artikel ro.

Ge schlinge n djursränta f. Geschluchze n snyftande.

Ge schmack ro smak.

Ge-schmack-..., ge - schmack-... in Zssgn: ^los smaklös; ^losigkeit /"smaklöshet; ^voll smakfull; ^widrig smaklös, osmaklig.

Ge schmeide n smycken pl., nipper pl.t

ge-schmeidig smidig; böjlig; mjuk; vig.

Geschmeidigkeit f smidighet; böjlighet; mjukhet; vighet.

Ge schmeiß n exkrementer pl.;

ohyra f; afskum.

Ge-schmetter n smattrande. Ge-schmiere n (oupphörligt) smörjande ; kråkfötter pl. Ge-schnatter n snattrande, plad-Ge-schäpf n varelse ro.

Ge schoß n skott; kula f\ projektil ro; (im Hanse) våning f. Geschrei n skri (k); rop; väsen. Ge schreibsel n smörja /", fuskverk.

Geschütz n artilleri (pjäs ro) f\ kanon(erpL) ro; feuern kanonad ro.

Ge schwader n eskader ro. Ge-schwätz n prat, pladder. ge-schwätzig pratsam. Ge-schwätzigkeit f pratsamhet, ge schweige (denn) mycket mindre. ge schwind hastig, snabb; adt>.

Ge schwindigkeit f hastighet, J -Widrigkeit f lagstridighet, snabbhet, skyndsamhet.

olaglighet.

Ge-schwindschritt ra hastig eli. j Ge setzeskraft f laga kraft, rask takt. -    I ge setzlich laglig (-en, -t).

Ge schwister pl. syskon.

Ge schwisterkind n syskonbarn, [lig-

ge schwisterlich broderlig; syster-ge-schworen edsvuren. Ge-schworene(r)ra [pl. f. Beamter) jurymän; pl. bie-njuryn ra (sgr); i auch Geschworenengericht) jury. Geschwulst f [pl. Geschwülste) svullnad ra, svulst ra u. f. Geschwür»bulnadra, böld f u. ra. Ee-fell(e) ra kamrat; följeslagare; karl; gesäll.

ge sellen förena; sich - sälla ell.

sluta sig.

ge sellig sällskaplig, treflig.

Ge selligkeit f sällskaplighet.

Ge sellschaft s sällskap n; so-cietet; bjudning, främmande pl.; K> bolag n.

Ge sellschafter ra, -in f sällskap n (-smänniska, -sdam); kompanjon, bolagsman, ge-settschaftlich sällskaplig; sällskaps- ; samhälls-; social. Ge-sellschafts'... in Zssgn -. -anzng w frack(kostym); -bans/ aktiebank m; -(mit)glieb n medlem ra ell. ledamot ra af ett sällskap; pinseln flpl. Sällskap-söarna; -spiel n sällskapsspel; -zimmer n salong ra.

Ge setz n lag ra.

Ge setz ge-setz.... inZstgn: -antrag m lagförslag n; -buch n lagbok f; -entwurf m lagförslag »; -gebend lagstiftande; -geber w lagstiftare ;--0e&un0 f lagstiftning; -los laglös; -losigteit laglöshet; -mäßig lag(6n)lig; enligt lag; -Mäßigkeit/'lag(en)-lighet; -fammluug f lagsamling; -Vorschlag ra lagförslag n; -widrig lagstridig, olaglig;

Gesetzlichkeit ^ laglighet. ge-setzt stadgad; lugn, sansad;

kusin ra u. s.

-    daß förutsatt att.

Ge-setztHeit f stadga; allvar n. Gericht n syn(förmåga/) f; ansikte; uppsyn f; min m; syn f, uppenbarelse f.

Ge sichts-... in Zsign : -ausdruck m, -bildung f ansiktsuttryck n; ansiktsbildning f ; -färbe f ansiktsfärg ra; hy ra; -steig m synkrets; -punttra synpunkt; -täuschung f synvilla; zweite f synvidd s, synhåll n; -Winkel m ansiktsvinkel; -zug ra ansiktsdrag n.

[sätt n.

Gesims'» gesims ra. [folk.l Ge-sinde n tjänare pZ, tjänst(e)-} Ge sindel n pack, slödder, ge sinnt sinnad.

Ge-sinnullg /'sinnelag »; tänke-| gesittet civiliserad, bildad;

-    machen hyfsa, bilda.

Ge sittung f hyfsning, bildning,

kultur.

ge sonnen sinnad; - sein ämna. Ge spann n anspann, ge spannt spänd; nyfiken; - sein auf vara nyfiken på, i spänd väntan afbida; - mit i spändt förhållande till.

Ge spanntheit f spänning; fig.

spändt förhållande n. Ge-fparr(e) n sparrlag.

Ge spenst n spöke; ande ra. Ge-spensterstunde/' spöktimme ra. Ge-sperr(e)»Mechanik: spärr; Uhr« macher: spärr.

Ge spiele w, Ge-spielin f lekkamrat.

Ge spinst n spånad m.

Ge spött n hån.

Ge spräch n samtal, ge sprächig språk-, pratsam.

m u. s.

tn; utseende n. ge-ständig erkännande; - sein Ge-ständniS n bekännelse f. Ge-stank m stank.

stå.

[/■, tumult-l

gen.

Ge sprächigkeit f språksamhet. Gesprächs«..., gesprächs-... in Zflgn: -stoss m samtalsämne n; -weise adv. i samtalsform; samtals vis. Ge-stade n (hafs)strand f; kust [figur m. Ge-stalt s gestalt m, form m; gestalten gestalta; bilda; forma, ge staltlos formlös, oformlig. Gestaltlosigkeit s formlöshet, oformlighet.

Ge staltung f gestaltning; form [erkänna.

[(medge).1 ge-statten tillåta; medgifvaj Geste f gest m, åtbörd, ge stehen [f. stehen) bekänna, till-[stenar pl. Ge-stein n berg(art f); ädel-Ge-stell n ställning f; ställ n. gestern i går; - abend i går afton, ge-ftiefelt i(klädd) stöflar. ge-stielt med stjälk försedd. Ge-ftiru n stjärna s; stjärnor pl.; stjärnbild m. ge-stirnt stjärnbeströdd.

Ge-st5ber n yrväder. _ [snår.l Ge-sträuch n buskar pl.; (busk-)j ge-streng(e) sträng, gestrig gårdagens; mein Gestriges gårdagens skris velse f. Ge-ftrupp n buskar pl.; snår.

Ge stübe n stybb m.

Ge stüt n stuteri.

Ge such ti ansökan /, anhållan f. Ge-sudel n sudd.

Ge summe n surr(ande). ge sund sund; frisk; hälsosam. Ge sundbrunnen m hälsobrunn, ge sunden tillfriskna.

Ge sundheit f hälsa; friskhet; eine - ausbringen utbringa en skål.

ge sundheitlich hälso-, sanitär. Gc-sundheits ... in Zflgn: -amt n sundhetsnämnd f; -Pflege f

hälsovård m; -Polizei f sundhetspolis; -schein m sundhets-pass n, -bevis n.

Ge täfel n paneluing f.

Ge töse n buller; larm; dån. Getränk n dryck m; dricksvara /■.

ge trauen: sich (aee.) - tilltro sig, töras, våga.

Ge-treibe n säd /", spannmål m; -bau m sädesodling f; -boden m åkerjord f; spannmålsmagasin n; -grübe f, -keller m foderkällare tn; -Händler m spannmålshandlare; -kummel m kumminbrännvin n; -markt tn spannmålsmarknad; -speicher m spannmålsmagasin n; -sperre ( förbud n mot spannmålsut-försel.

ge treu, getreulich trogen, trofast ; adv. troget. [(-verk) Ge triebe n maskineri; hjui ge trost förtröstansfull; -! mod! ge-trösten: sich -(med tillförsikt) hoppas på.

Ge tümmel n vimmel; trängsel! Ge übtheit f öfning, färdighet. Ge-vatter m fadder, gudfar; -in f gudmor.

Ge-vatterichast f fadderskap n. ge-viert fyrkantig; fyrdelau.

Ge viert n fyrkant m, kvadrat m. Ge-wächs n växt m; planta f. Ge-wärhshaus n växthus, ge wachsen: j-m - feilt vara ngn [få se.

ge wahr: - werden bli(fva) varse, Ge währ f säkerhet, borgen, ge wahren varsna, märka, ge währen bevilja; lämna; erbjuda; -laficn låta (ngn) hållas, ge währleisten ansvara, garantera, gå i borgen (für för).

Ge währleistung f garanti, bortse n.

Ge wahrsam m förvar n, fängel-Ge währsmann m borgesman.

( ligen).

en ing /.

Ge walt / makt; kraft; (herra-) välde n; våld(samhet /) n; Haber m makthafvande, maktägande; ».Herrschaft/ despotism m, tyranni n; ».Herrscher m despot, tyrann; ».streich m våldsdåd n; ».tat / våldsbragd, ge-tottltig väldig; ofantlig; stor [våld.

ge-waltsam våldsam, häftig; med Ge waltsamkeit/ våldsamhet. Ge-wand n [pl. Gewänder) dräkt /; klänning /; skrud m. gewandt skicklig; rask; van;

händig; ledig.    [dighet.j

Ge wandtheit / skicklighet; fär-j ge wärtig väntande; <, fein, vänta (sig); afvakta; vara beredd på.

Ge wäsch n sladder, prat. [-drag. Ge-wäffer « vatten(massa /, Ge-Webe n väf(nad m) rh; nät. ge weckt vaken; liflig.

Ge wehr ti gevär; vapen; ».fabrik / gevärsfabrik; »feuer n gevärseld m; ».lans m gevärspipa/. Ge weih n (hjort-, älg-, ren)-hom pl.

Gr-werb«..., ge-werb«— in Zflgn -. ^.fleiß m näringsflit /; ».fleißig industriell; ».kunde/teknologi; ».mäßig yrkesmässig; ^tätig driftig; ».tätigfeit / näringsflit; ».treibend industriidkande.

Ge werbe n yrke; näring(sfång) /; industri /; »Ausstellung / industriutställning; ».schein m tillståndsbevis n att idka rörelse; ».schule / slöjdskola; ».verein m yrkesförening f. ge werblich industriell.

Ge werk n verk; (handtverks-) skrå; ^verein m handtverksför [förening. Gewerkschaft /grusbolagn; fack Ee-wicht n vikt f (auch sig.); tyngd s; värde, ge wichtig tung; viktig.

Fwttufit ecbwedieek ge-wiegt förfaren, erfaren, Ge-wieher n gnägg(ning /). ge willt hågad.

Ge-wimmel n vimmel.

Ge-winnner n jämmer, kvidan /, kvidande.

Ge winde n vridning /; sling-ring /; (Blumen«».) girland krans m; (Schrauben-».) skruf-gängor pl.

Ge winn m vinst /.

Ge winu«..., ge winn«... in Zfsgn: »witeilm vinstandel; ».bringend vinstgifvande; ».sucht / vinningslystnad m; ».süchtig vin-ningslysten.

ge winnen [gewann; gewonnen) vinna; inta(ga); förvärfva; få; uppnå.

Ge winner m vinnande (person), vinnare.

Ge winnung / vinnande n, erhållande n, förvärf(vande) n. Ge winseln jämmer, gnäll(ande). Ge-winst m vinst /.

Ge-wirr n virrvarr, oreda /. ge wiß viss (e-r Sache om ngt), säker (på); adv. (helt) visst; säkert; säkerligen.

Ge-wifsen n samvete, ge-wisienhast samvetsgrann; adv.

samvetsgrant. [grannhet.l Ge-wiflenhastigkeit / samvets-j ge-wiflenloS samvetslös. [het.| Ge-wiflenhastigkeit/samvetslös) Ge-wiflenS-... in Zs.-stzgn: ».angst / samvetskval n; ».biß m samvetsagg n; ».frage / samvetsfråga; »freiheit / samvetsfrihet; ».skrupel, ».Zweifel m samvetsbetänklighet /. [att säga.) gewiflennaßen i viss mening, så) Ge wißheit / visshet, ge wißlich visst, säkert.

Ge witter n åskväder, åska /; oväder; »luft / åsklnft; ^regen m åskregn n; »Wolke f åskmoln n.

to

[gasin n.

ge-Wittern åska. gr-witzigt förfaren, ge wogen bevågen.

Ge wogenheit f bevågenhet, ge wöhnen vänja.

Ge wohnheit fvana; bruk n. ge wöhnlich vanlig (-en, -tvis);

allmän; enkel; simpel; menig, ge wohnt van vid; vanlig, [vid.) Ge wöhnung f (in)vänjande ni Ge-wölbe f hvalf n; (Kauf-„) ma-j ge wölbt hvälfd.

Ge-wölk n moln pl.

Ge wühl n trängsel f, vimmel, ge wunden vriden; snodd.

Ge würm n kryp; maskar pl.

Ge würz n kryddor flpl.

Ge würz-..., ge-würz«... in Zfign: ^artig = gewürzhaft; „Händler m speeerihandlare; „näglein n, „nelke f kryddnejlika; „waren ffpl. specerier, ge-würzhaft kryddad, kry dd-, ge-zahnt tandad.

Ge zänk n gräl, kif. ge ziemen (a. sich „) passa, anstå ; „d passande; tillbörlig. Ge-zieren tillgjordhet f, pryderi, ge ziert tillgjord, pryd. [deri n.) Ge ziertheit f tillgjordhet, pry-J Ge-zisch n hväsande, hväsning f. Ge zücht n afvel m, yngol; ras f. Ge-zwitscher n kvitter.

Gicht f gikt.

Gicht»..., gicht»... tn Zssgn: „anfall m giktanfall n; „brüchig gikt-bruten; ^Papier n giktpapper; „schmerz m giktplågor pl. gichtisch giktfull, „sjuk.

Giebel m gafvel.

Giek'.^ in Zssgn: \L „bäum m storbom ; „segel n storsegel.

Gier f lystnad m; åtrå. gierig girig; ifrig; glupsk. Gierigkeit f girighet; ifver m. Gieß-^. in Zssgn: „dach m regn-bäck, fors; Jbttb n dusch m; „kanne f vattenkanna.

gieße» [go6; gegossen] hälla, sl&;

ösa; fylla; späda; spilla; gjuta. Gießer m gjutare.

Gießerei f gjuteri n.

Gift n (för)gift; ^becher m giftbägare ; ^mischer(tn) m gift-blandare, (-blanderska); pflanze f giftig växt m; ^zahn m gifttand f. giftig giftig.

Gigant m rese, jätte, gigant. Gigerl m, n grilljanne.

Gilde f gille n, skrå n giltig = gültig.

Gimpel m domherre; fig. dumbom, nöt n.

Ginster $ m ginst.

Gipfel m spets, topp; U>unft m höjdpunkt.

Gips m gips; ^abdruck. ^abguß m gipsaftryck n, ^afgjutning f; ^arbeiter m gipsarbetare; bruch m gipsbrott n; ^figur f gipsbild m, „figur m; överband m gipsförband n. gipsen gipsa.

Giraffe f giraflf m.

Girant K m endossent. girieren endossera.

Girlande f girland m.

Giro D n giro m.

Girobank W f girobank m. girren kuttra.

Gischt s. Gäscht.

Gitarre f gitarr m.

Gitter n galler, „.verk; abrücke f gällerbro; „fenster n gallerfönster; „tor n gallerport m, „dörr f\ un m rutstaket n. gittern förse med galler. Glacehandschuhe m/pl. glacé-handskar.

Glanz m glans; sken n; prakt f; „bürste s blankburste m; „fat* tun m glans(k)adt kattun n u. tn ; nieder n blankläder; „lein-wand /* glanslärft u ; ^papier n glanspapper; „Periode /‘glans-

[blänka.]

troende.

period m; stoffet m glanstaft m n. w; -tioö glänsande, lysande.

glänzen glänsa: lysa; stråla;j glänzend glänsande, lysande. Glas n [pl. ©Idfer] glas.

Glas-..., glas ... in Zfsgn: -artig glasartad; -bereitung f glas-blåsning; -bitne /'bet Glühlampen päronformad glaskula, glöd-lampglas, glas; -bläser m glas-bl&sare; -glocke f glaskupa; -» Händler m glashandlare; -fjärt hård som glas; -Hütte f glasbruk n; -kirsche f bigarrå m; -koralle f glaspärla; bladen m glasbod f\ skärper m be« Auge« kristallins i ögat; -maler m glasm^lare; -mftffe f (smält) glasmassa; -ofeit m glasugn; -scheibe f glasskifva; glasruta; Schleifer m glasslipare; -schrank m glasskåp n.

Glaser m glasmästare.

gläsern af glas, glas-.

glasieren glasera.

glasig glasig, glasartad, -aktig.

Glasur f glasyr m.

glatt glatt; hal; jämn; slät;

ledigt; tvärt; - heraus rent ut. Glatt-..., glatt-... in Zssgn: -eis n glanskis m; fig. j-n aufs -eis führen sätta ngn på det hala; -ZÜngig som har hal tunga; lismande, inställsam.

Glätte f glatthet: polityr m;

halka; (Blei--) blyglans m. glätten glätta; glanska; polera. Glatze f kal hjässa; månsken n. glatzköpfig flintskallig, glau klar; liflig; skarpsynt. Glaübe(n) m tro(slära) /", tillit f (till); Treu und - god .tro. Glaubens-... in Zflgn: -artikel m trosartikel ; -bekenntnis n trosbekännelse f; -freiheit f trosfrihet; -genoß m trosförvant; -lehre f, -satz m troslära f.

-artikel m; -zeuge w trosvittne n.

glaubhaft.glaubwürdig trovärdig. Glaubhaftigkeit f trovärdighet, gläubig troende; rätttrogen. Gläubige(r) [pl. s. Beamters m [borgenär.] Gläubiger m fordringsägare,] glaublich trolig, sannolik. Glaublichkeit f sannolikhet, gleich lik (-a, -nande, -adan); rak, jämn; (ebenso) lika; adv. strax.

Gleich«..., gleich ... in Zssgn: -artig likartad; -artigkeit f enahanda beskaffenhet; -bedeutend liktydig ; -falls likaledes; -förmiß likformig; -förmigkeit f likformighet; -gesinnt lik(a)sinnad, -tänkande; -gestaltet af samma form; -gewicht n jämvikt f; -gültig likgiltig; -gültigkett f likgiltighet; -klang m anklang, samklang; -laufend jäm(n)löpande; -laut m ljudlikhet f; -lautend likljudande; -lautende Abschrift lika lydande afskrift; -machen likställa; utjämna; -maß n jämnmått; -• mäßig likformig; jämn; lika (stor); symmetrisk; -mut m, -mutigfeit /jämnmodn;-mutig med jämt lynne, lugn till sinnes; -immig med samma namn; Brüche -namig machen göra bråk liknämniga; -schenke-lig likbent; -settig liksidig; -stehend likställd; -stellen jämföra; -ftettung f likställande n: jämförelse; -stimmig enstämmig; samstämmig; -biel lika mycket; sak samma; -wohl likväl, dock, icke desto (dess) mindre; -zeitig samtidig; på samma gång; -zeitigkeit /\sam-tidigået.

gleichen [glich; geglichen) jämna; 1 I vara lik, likna.

Gleiche(r) m like; meines-, deines-re. gleichen mina, dina likar. Gleicher m ekvator, gleicher-gestalt, ^.matzen, ^.weise på samma sätt.

glimma; glöda, glimpflich lindrig; skonsam; Glitsche f isbana, skrilla. glitschen halka, slinta; skrilla. glitzern glittra, skimra, tindra. Glöckchen, Glöcklein n liten klocka f.

Glocke f klocka; bjällra; skälla, (Glasglocke) kupa.

Glocken-..^ glocken-... in Zs.-stzgn: J&Iume f blåklocka; ^förmig klockformig, Klocklik; ^.geläut n klockringning ^gießer m

Gleiche(s) n: ein detsamma. Gleichheit f likhet.

Gleichnis n (af)bild m; liknelse f. gleichsam liksöm, så att säga. Gleichung f ekvation.

Gleis n spår.

Gleisner m hycklare.

Gleisnerei f hyckleri n. gleisnerisch hycklande, gleißen glänsa; blänka; lysa. gleiten [ glitt; geglitten ] glida;

halka; slinta.

Gletscher m jökel, glaciär.

Glied n medlem m; lem m; led;

länk m; ^.maßen f/pl. lemmar. Glieder-«., glieder-... in Zfsgn: bau m byggnad; anordning s; -gichtfgikt (i lederna); ^lahm lam (i lederna); Zähmung f lamhet, förlamning; ^mann m, ^puppe f leddocka f; ^reißen n, ^schmerz m ledgångsreumatism w, ledvärk m; ^iveife ledvis; rot(e)vis.

gliedern förse med leder ell. lemmar; dela (i leder); anordna ; gegliedert ledad. Gliederung /"led(fog)ning; systematisk anordning, glimmen [ glomm; geglommen ] [mild.

klockgjutare; ^.hauS n, ^.ftuhl»» klockhus, klockstapel; ^schlag m klockslag n; ^spiel n klockspel ; ^turm m klocktorn n. Glöckner m ringkarl, rin gare. Glorie f glans m; gloria, glorreich ärorik, ärofull. Glossarium n glossar(ium). Glosse f glosa, förklaring. Glotzauge n glosöga. glotzen glo, stirra, gluchzen skrocka.

Glück n lycka f; tur m; fram-, medgång m; auf gut - på måfå ; ~ wünschen lyckönska.

Glück-..., glück-... in Zffgn: ^selig lycksalig; Seligkeit /"lycksalighet, sällhet; ^verheißend lycko-bådande; ^Wunsch w lyckönskan U -önskning f,

Glucke f ligghöna. glucken skrocka; klunka. glücken lyckas, glücklich lycklig; lyckligtvis, glücklicherweise lyckligtvis. Glücks ... in Zfsgn: ^fttö m lyckträff; ^QOttin f lyckans gudinna; ^.güter n/pl. lyckans håf-vor; ^jäger, ^.ritter m lycksökare ; ^finb n lyckans skötebarn; ^.pilz m uppkomling; ^spiel n hasardspel; östern m lycklig stjärna f\ ^.topf m lyckans urna /"; ^wurf m lyckträff.

Glüh-... in Zfsgn: ^hitze f glöd-hetta; plumpe f glödlampa: ^ licht n glödljus; ^wein m glöd-gadt vin n; ^tourui m lysmask, glühen glödga; glöda; låga; blossa.

Glut f glöd n; hetta; låga; eld i tn; ^.meer n eldhaf; ^.Pfanne ^ glödpanna, fyrfat n.

Glyzerin n glycerin m (n). Gnade/nåd; gunst; & pardon m. Gnaden-... in Zsign: ^.akt m nåde-bevisnings; ^.bejeiflunß/"nåde-

[lämna.)

betygelse; -bild n undergörande (helgon)bild m; -brot n nådebröd; -gehalt n pension /;-gescheut n nådegåfva/"; -stoß! gnädig nådig. [tn nådestöt.) Gold n guld (auch g ull).

Gold-—, gold-— in Zssgn : -ammer f gulsparf tn; -arbeiter tn =-» schmied; -bergwerk n — -grübe; -blech n guldplåt tn; -färben guldfärgad, guldglänsande; -• fasan tn guldfasan; -finger tn ringfinger n; -fisch tn guldfisk; -fuchs m guldfux; -gelb guldgul; -gewicht n guldvikt f\ -gräber tn guldgräfvare; -grübe f guldgrufva; -haltig guld-haltig; -käfer tn guldbagge; -kind n älskling tn, /‘älsklingsbarn; -klumpen tn guldklimp; -lack tn lackviol/"; guldfernissa s; -macher tn gul dmakare, alkemist ; -münze s guldmynt n; ^papier n guldpapper; -reich rik på guld; -schäum ra blad-guld n; -schmied ra guldsmed; -schnitt tn guldsnitt n; -fohn tn gullgosse; -stickerei f guldstickning, guldbroderi n; -stoff m guldtyg n, -brokad; -stück n guldstycke; -wage f guldvåg; -Wahrung/'guldmyntfot tn. golden af guld, guld-, gyllene, goldig guldfärgad, gyllene.

Golf tn golf, hafsvik f; -ström m golfström.

Gondel f gondol m. gönnen (för)unna; gifva (ge),| Gönner tn gynnare; -ht f gyn-narinna.

Göpel tn uppfordringsverk n, vinsch m; (Pferde--) hästvandring f.

Gosse f rännsten m.

Gote tn got, göt.

Gotenburg npr. Göteborg, gotisch gotisk, [för Guds skull.l Gott tn Gud; gud; um -es willens

Gott.—, gott.— in Zssgn: -ähnlich, -gleich gudalik; -ähnlichkeit / likhet med Gud; -ergeben Guds vilja undergifven; -ge-fällig Gudi behaglig; -lob! Gud vare lof!; -los gudlös; -losigkeit f gudlöshet; -mensch tn gudamänniska f; -feibeiuns tn hin onde; -selig gudfruktig, from; Seligkeit f gudaktighet, fromhet; -vergessen gudsförgäten ; -voll gudomlig.

Götter-... in Zssgn: -bild n (af-) gudabild tn; Jbote tn gudames sändebud n; -lehre f gudalära; -speise/'gudaspis ra, ambrosia; -tioitf tn gudadryck, nektar.

Gottes-..., gottes... in Zssgn: Zocker m kyrkogård; abteuft ra gudstjänst f; ^.friede ra kyrkofrid; -furcht f gudsfruktan; -fürchtig gudfruktig; -gelehrsamkeit / teologi; -gelehrte(r) ra teolog;

n Guds hus, kyrka f; -* jämmerlich ömklig, ynklig; -• kasten tn kyrkbäcken n; fattigbössa f; blässerer m hädare; -lästerung f hädelse; -leugner m gudsförnekare; -lolju tn Guds välsignelse f; -urteil n gudsdom tn; -Verehrung/gudsdyrkan.

Gottfried tn Gottfrid.

Gottheit f gudom(lighet f) m.

Göttin f gudinna.

göttlich gudomlig (auch fig.).

Göttlichkeit f gudomlighet.

Gottlieb tn Gottlieb.

Götze m afgud(ab;ld).

Götzen-... in Zs.-stzgn: -bild n af-gudabild tn; -hinter m afguda-dyrkare; -dienst m afguda-dyrkan /*; - tempel m af guda-tempel «.

Gouvernante f guvernant.

Gouvernement n guvernement, guvernemang.

Grab n [pl. Gräbers graf f, grift

Gras-.

bünden.

grauen bii(fva) grå, gråna; gry; (auch sich «) bäfva, fasa.

Granen n gryning f\ fasa f.

grauenhaft, grauenvoll ryslig, faslig.

graulich,gräulich gråaktig;hemsk.

Graupe f gryn n; «n pl. små (hagel-) korn n/pl.

Graupeln f/pl. snöbark m (sg.), trindsnö m (sg.).

graupelt?: es graupelt det faller snöbark, trindsnö.

Graupelwetter n hugelväder m.

grausam grym; förskräcklig.

Grausamkeit f grymhet.

grausen: mir graust jag ryser, bäfvar.

Grausen n rysning f. bäfvan f.

f; «gelöute n begrafningsring-ning/"; «gelang m liksång; Gewölbe n grafhvalf; «Hügel m grafhög; Legung f graflägg-ning f\ ^,mal n graf vård m: «tebe /‘liktal n; äschert n spade m; «fdjrift /"grafskrift; ^statte, «stelle f grafplats w; «.stein m grafsten ; «|’tid)el mgrafstiekel. Grabeland n trädgårdsland. Graben m [pl. Gräben] dike n; graf f.

graben [grub; gegraben] gräfva;

bryta: sticka; gravera.

Grabet m gräfvare.

Grabes-... in Zssgn «.dunkel n, «« nacht f grafvens mörker n: «.stimme f graflik stämma.

Grad m grad; «einteilung s grn-dering:«mefiung f gradmätning, gradieren gradera, gradweise gradvis.

Graf m grefve.

Gräfin f grefvinna. gräslid, greilig.

Grafsdiaft f grefskap n.

Gram m sorg f. gram: j-m « sein hata ngn. grämen bekymra; sich « sörja sich zu Tode « sörja sig till döds. grämlich knarrig, vresig.

Gramm n gram.

Grammatik f grammatik. Grammatiker m grammatiker, grammatisch grammatisk.

Gran n gran.

Granat-... in Zssgn: «apsel m granatäpple n; «.stein m granat. Granate f grauatäppie(träd) n; >X< granat nt. grandig grusig, grus-...

Granit m granit.

Granne f agn; borst nu./"; barr n.

Grapen m gryta kittel.

Graphit m grafit.

grapsen P begärligt gripa; knipa.

Gras n [pl. Gräser] gräs.

gra#*... in Zffgn«art s gräsart; «.artig gräsart ad ; ebene s grässlätt m; «.fressend gräsätande; «fütterung f fod-ring med grönfoder; «grün gräsgrön; «halm m grässtrå n; «Hüpfer m, «pferd n gräshoppa f\ «märke / löfsångnre m; «neike s ängsnejlika; «platz m gräsplan: «teirij grilsi'ik; «• tondjö ,,i gräsväxt f. grasen beta.

grasig gräsaktig, -beväxt. grassieren grassera. gräßlid> gräslig, bys lig. Grählidikeit /‘.gräslighet.

Gral m ås; rygg, kam.

Gräte f (fisk)ben n. grätig benig, gratis gratis.

Gratulation s gratulation, gratulieren gratulera, gran grå.

Gran-..., gran«... in Zs.-sevungen: «battm gråskägg h; «blau grå-blå; «haarig gråhårig; «fdjim» mel m gråfläckig skimmel; «* tict n åsna f; «werk n gråverk. Graubündner m invånare i Grau

[rande.

britannien; -eitern pl. far- eil. morföräldrar; -enkel m barnbarns son; -enteiln f barnbarns dotter; -fürst m storfurste ; -fürstentum n stor-furstendöme: -Handel m grosshandel ; -Händler m grosshand-larer-handlung/'engrosallärnr; -Herren storherre; -herzig ädelmodig ; -Herzigkeit f ädelmodig-het; -Herzog m storhertig; -her» zogin /"storhertiginna; -herzoglich storhertiglig; -Herzogtum nstorhertigdöme; -jährig myndig; -jährigkeit f myndighet; -kreuz n storkors; -mächte fjpl. stormakter; -mächtig stonnäk-

grausenhaft, grausig ryslig, förskräcklig, gravieren gravera; -b grave-gravitätisch gravitetisk.

Grazie f grace.

Gregor m Gregor.

Greif m grip; kondor, greifen fgriff; gegriffen! gripa, ta(ga); fatta; um sich - gripa omkring sig; unter die Arme -hålla under armarna, greinen grina. lipa.    ,

greis grä »f Lider.

Greis nr gubbe.

Greisenalter n ålderdom m. greisenhaft ålderstigen; gubbaktig.

Greisin f gumma, grell bjärt; bländande; gäll. Grenadier m grenadjär. förenstbierblocf 4/ w lekareblock n. Grenz in Zsfgn -. -befestigung /' gränsfästning: -bewohner tu gränsbo; -linie s gränslinje . -Pfahl m gränsstolpe; -stobt f gränsstad m; -stein m gränssten ; -zoll m tu 11.

Grenze f gräns m. grenzen gränsa, grenzenlos gränslös. Grenzenlosigkeit f gränslöshet. Gretchen n, Grete f Greta.

Greuel m fasa f, gräslighet f. greuelhaft, greulich, greuelvoll faslig, gräslig, ohygglig. Greueltat f ildåd n.

Grieben pl. grefvar.

Griebs m kärnhus n.

Grieche m, Griechin s grek, gre-kinna.

Griechenland n Grekland, griechisch grekisk.

Griesgram m tvärvigg. griesgrämisd) butter, tvär.

Grieß m grus n; (Weizen--) grynn. Griff m grepp n; tag n; skaft n ; handtag n.    [tur s.\

Griffbrett n gripbräde; klavia-l

Griffel m griffel.

Grille f syrsa; nyck tro, infall n; -ii pl. fig. griller.

Grillenfänger m grillfän gare. grillenhaft nyckfull; underlig;

fantastisk.

Grimasse s grimas m,

Grimm m raseri n, förbittring f. Grimmdarm m groftarra. Grimmen n knipningar pl., magplågor pl.

grimmig rasande; ursinnig;

vild; gruflig.

Grind m skvrf. grindig sko rf vi g. grinfen grina, flina, grob gros.

Grobheit f grofhet.

Grobian tu grobian,groshuggare, gröblich något gros.

Grobfdimied m grofsmed.

Groll m groll n, agg n. grollen hysa agg (till); (Donner) mullra.

Groschen m groschen.

Groß n (12 Dutzend) gross m u. n. groß stor; - tun skryta; im -en på det hela taget; i stort; - und fleht stora och små. Groß-..., groß-... in Zsfgn: -artig storartad; -britannien n Stor-tig; -maul n storskrytare. skräflare; -mänlig stormuut; -mut f ädelmod n; -mutig ädelmodig; -mutter f far-ell. mormor; -Neffe w brors «11. systers son- ell. dotterson; -nichte f brors ell. systers son-«11. dotterdotter; -oheim m fars ell. mors far- ell. morbror; -fohn ro son- ell. dotterson; --sprechet m storskrytare; --sprecherei f stortalighet, skryt (-samhet/) n; -sprecherisch stor-talig, skrytsam, skrädande; stadt f storstad m; -sultan ro storherre; -tante f fars ell. mors faster ell. moster; -tat f stordåd n; -tuer m storßkry-tare; -tun skryta; -Vater ro far-«11. morfar; -vaterstuhl ro (gam-maldags)länstol; -ziehen uppföda ; uppfostra.

Größe f storhet; storlek m; (Person) storhet, storman ro;-n» Wahn m storhetsmani f.

großenteils till stor del.

größtenteils till största delen.

Grotte f grotta.

Grübchen n liten grop f.

Grube f g rop; $$ grus va; (Grab) graf; -Ngas n grufgas m.

Grübelei f grubbleri n.

grübeln grubbla.

Grübler m grubblare.

Gruft f [pl. Grüfte) håla; gras; giift.

Grum(me)t n efterslåtter m.

grün grön (auch fig.).

Grün n grönt; grönska f; -bon» nerslag m skärtorsdag; -span m spanskgröna /*, ärg; -specht m gröngöling.

Grund m [pl. Gründe) grund; mark f\ botten; fält n; (Beweg-grund) bevehelsegmnd; (Ursache) orsak f, skäl n, grund; aus dem -e grundligt; im -e i grund och botten ; bon - aus i botten, grundligt; zugrunde legen lägga (ngt) till grund (lör); zugrunde richten ruinera.

Grund-..., grund-... in Zffgn: Jbnu m grundläggning f\ -bedeutung f grundbetydelse; -bedingung f grundvillkor n; -begriff m grundbegrepp n; -besitz m jordegendom; -besitzer m jordägare; Jmd) n jordebok f; -• charakter m grundkaraktär; -• ehrlich bottenärlig; -eigentümer m egendoms-, fastighetsägare; -eis n bottenis rn; -falsch grund falsk; -färbe f grundfärg w; -fehler m grundfel n; -feste f grund fäste n; -fläche f bas m; -gelehrt grundlärd; -• gesetz n grundlag m; -herr m egendomsherre; -kapital n grundkapital; -läge f grund (-val) m; -Ittut m vokal; -legung f grundläggning; flinte f grundlinje; -Io8 grundlös, bottenlös; -losigkeit grundlöshet; -mauer f grundmur m; -recht n grundlag m; -regel f grundregel m; -mtte f grundränta; -riß m grund-, planritning f; utkast n; -fatz m grundsats; -spräche f grundspråk n; -stein m grundsten; -steinlegung f grundstenens nedläggning; -steuer f grundskatt m\ -stoff m grundämne n: -strich tn grundstreck n; -stück n jord(egendom m) fa -text m grundtext; -ton m grundton; -zahl f grundtal n; -ziuS m grundränta f; -zug m grunddrag n.

gründen grund(lägg)a; stifta; bilda; anlägga; sich - auf grunda sig på.

Grunder m grundläggare; stiftare; belagsbildare; jobbare, gründlich grundlig.

Gründlichkeit f grundlighet.

[vatten.

Cküubliitg ro sandkrypare. Ißrunbtuig/"grundande tt; anläggning.

grünen grönska, blomstra, grünlich grönaktig, grunzen grymta.

Kruppe / grupp m. gruppieren gruppera.

Krus ro skräck, fasa /; X kolst ybb, -damm n.

Gruß m [pl. Grüße) hälsning /. grüßen hälsa (på); - lassen hälsa till; - Sie sie von mir hälsa henne från mig, hälsa till henne.

Grütze / gryn n; gröt m.

Guck..« in Zflgn: -senster n (fönsterlucka /; titthål; skaften m tittskåp n.

gucken titta, kika, se; i-m in bie Karlen - titta i ngns kort; fig. genomskåda ngn.

Gulben m gulden, gültig giltig; gällande. Gültigkeit / giltighet.

Gummi n gummi n; - arabicum gummi arabikum; -gutt(i) n • gummigutta /; -schuhe mjpl. guttaperkagaloscher; -zug m (on Stiefeln) gummiband n. gummieren gummera.

Gunst / gunst; ynnest; förmån m; mit - med förlof; ju meinen -en till min fördel, günstig gynnsam, gynnande. Günstling ro gunstling.

Gurgel / strupe m; -abschneiber w mördare; -Wasser n gurgelgurgeln gurgla.

Gurke / gurka.

Gurken-... in Zffgn: -salat m gurk-salat; -jcit /: saure - affärslös tid /.

Gurt m gördel; gjord /; bälte n. Gürtel ro gördel; bälten; zon. Gürteltier n bälta /. gürten oragjorda; spänna på. Gürtler m gövdelmakar*.

Gnrtriemen m spannrem /.

Guß m gjutning /; (Regen) störtskur, hällregn n; Zeisen n gjutjärn, tackjärn; -stahl m gjutstål n; -stein ro skölj sten.

Gustav m Gustaf.

gut l.god; bra ; snäll ;adt>. god t; bra; väl; -es Wetter vackert väder; -e Worte pl. vänliga ord; -er Dinge, -en Mutes sein vara vid godt mod; -er Hoffnung sein vara vid godt hopp; gå i väntande dagar; es ist -det är bra; kurz und - kort och godt; es - haben ha(fva) det bra; - sein vara bra; j-m - fein tycka om ell. hålla af ngn; laß es - sein låt det vara nog; besvära er inte; j-m zugute fjalten.ha(fva) öfverseende med ngn; sich et. zugute tun auf vara stolt öfver ngt; 2. ber Gute, die Guten pl. den gode, de gode. 3. bas Gute det goda; Gutes tun göra godt; im guten i all vänlighet; själsmant, öppet. Vgl. zugute.

Gut n [pl. Güter) gods; egendom ro; varor pl.

Gut..., gut-... in Zjsgn: -achten n mening /; yttrande; -artig välartad; med. godartad; -artig, seit / godt lynne n; oskadlig-het; -dünken n åsikt /; godt-finnande; n;-gelaunt godlynt; -habenn tillgodohafvande, fordran /; -heißen gilla; -heißung / godkännande n, gillande n; -herzig, -mutig godhj ärtad, godmodig; -machen godtgöra; -mütigkeit / godmodighet; sagen, -stehen für gå i god ell. borgen för; -sagen n. -sagung /borgen/, garanti;-schreiben godtskrifva; -tat / välgärning; -willig god-, beredvillig; -• Willigkeit / beredvillighet.

Güte / godhet; haben Sie die -haf godheten, var så god (snäll) och; in - i godo.

Güter n/pl. gods njs; -bahnhof >" godsstation f ; -gemeinschaft f egendomsgemenskap m; -= schuppen m godsmagasin n; -wagen m godsvagn; -zug m godståg n.

gütig god; välvillig; vänlig; godhets full.

Gütigkeil f godhet, välvilja.

gütlich fredlig, vänlig; i godo.

Gutö-besitzer, -herr m godsägare, patron.

Gymnasial-.«, in Zsign: Jbtlbung f klassisk bildning; -direktor m rektor; sichrer m skoladjunkt.

Gymnasiast m gymnasist.

Gymnasium n elementarläroverk.

Gymnastik f gymnastik.

gymnastisch gymnastisk.

H. Adk. --- Hoheit, ha! ha!, hå!; håhå!

Haar n hår(strå); (am Tuch) lugg m; sich die -e machen kamma, frisera sig; sich die -e schneiden lassen låta klippa sig; bei e-m -på ett hår när; um kein - besser ej en bit bättre; -e lassen müsien få sitta emellan. Haar-..., haar-... in Sfifl« meist hår...; -beseu m tagelviska f; idente! w hårpung; fig. florshufva f; -büschel m hårtofs: -fehl hårfin; -flcrfjte f hårfläta; -förmig hårformig; -gefäjj n lfårrörs-kärl; allein hårfin; -kräusler m hårfrisör; flocke f hårlock m; -Io8 hårlös, kal; -Matratze f tagelmadrass m; -nadel f hårnål ; -putz m hårklädsel f; -* röhrchen n hårrör; -scharf hvass som en rakknif; -seil n hank m; -sieb n hårsikt m; ^spaltend hårklyfvande; -sträubend hårresande ; -strich m hårstreck n; -tracht f hårklädsel; Zwickel m papiljott; -wuchs tu hårväxt f\ -Wulst m u. f hårvalk m\ -zapf m hårfläta /", -piska f haaren, a. sich - fälla håret, haaricht hårlik. haarig hårig.

Hab-..., hab'... in Zs.stzgn: -gier. -sucht f vinningslystnad m.

snikenhet; -gierig, -süchtig vinningslysten, sniken; -selig-feit f tillhörighet; pl. -cn (auch) ägodelar, saker.

Habe f egendom w, förmögenhet; mein Hab' und Gut allt hvad jag äger och har.

haben s hatte; gehabt)' ha(fva); äga; gern - tycka om; et. (nichts) auf sich - ha (ingenting) något att betyda; unter sich -ha hand om.

Haben G n kredit (-M.

Haber m — Hafer.

habhaft: - werden få fatt eil. tagi.

Habicht m hök.

Hack-... in Zsign -. -bans f hack-bord n; -bcil, -Messer n hack-knif m; -block m hackkubbe; -brett n hackbräde ( auch J*); -fleisch n hackadt kött.

Hacke f hacka.

hacken hacka; hugga.

Hacken m häl; klack.

Häckerling m — Häcksel.

Häcksel m (n) hackelse ro.

Härksel-banf, -lade f hackelse-kista.

Hader m gräl n; tvist f\ träta f\ (Lumpen) trasa f.

hadern träta, gräla.

Hadrian ro Hadrian(us), Adrian.

Hasen m [pl. Häsens 1. gryta f. 2. hamn f; -damm w (hamn-)

pir, vågbrytare; ^.platz m, stabt f hamnplats m, ^stad m; sperre f hamns spärrning. Hafer m hafre; ^grütze f hafre-gryn n; hafregrynsgröt m tasten w hafrekista /"; ^schleim, Uronf m hafre- eil. hafver-soppa f.

Haff n hafsvik f.

Hafner m krukmakare.

Haft f fängsligt förvar n ; häkte n, fängelse n; ^Pflicht f ansvarighet, haftbar ansvarig, haften sitta fast; fastna; hvila;

- für ansvara för.

Häftling m arrestant. [sn&r n.] Hag m häck; inhägnad: busk-j Hage-... in Ljfsgn: ^buche f afven-bok; ^buttc f nypon n; ^bortt m hagtorn n; ^.ftolz m gammal ungkarl.

Hagel m hagel n; fig. skur; ,v körn n hagelkorn; ^.schaben, schlag m hagelskada /", (auch) ^skur; ^Versicherung f försäkring mot hagelskada; zweiter n hagelstorm m. hageln hagla, hager mager, skranglig. Hagerkeit f magerhet.

Häher m nötskrika f.

Hahn m [pl. Hälinej tu pp. Hahnen«... in Zssgn -. ^.fuß t m solöga n; ^.(ge) schrei n hane-gäll; ^fttiitm m tuppkam; tritt m frö (i ägg) n.

Hahnrei m hanrej.

Hai, Haifisch m haj.

Hain m lund; skog.

Häkchen n liten hake m.

Häkel'... in Zs.'stzgn: ^arbeit f vir-kadt arbeten, virkning; thaten m, ^nabel f virknål. häk(e)lig besatt med hakar;

skroüig; brydsam, kinkig, häkeln virka.

Haken m hake; krok; häkta f.

haken haka, häkta; koppla (till), hakig försedd med hakar, krökt, halb half; adv. till hälften, halft; eine „t Stunde en halftimme; r drei Uhr (kl.) half tre; ~e(t) Ton halston.

Halb«..., halb-... in Zsign: ^amtlich halfofficiell; ^atlaS m half siden n; ^bicr n svagdricka f; JbiU düng f half bildning; ^brubcr m halfbro(de)r; ^dunkel l.a.hals-dunkel. 2. s. (n) halfdunkel n, skymning/"; -franzbanbnrhalf-franskt band n; ^gar halfkokt, halfstekt; ^gefchotz n half-, entresolvåning f; ^gefchwister pl. halfsyskou; ^gott m half-gud; hinsei f halfö; ^jahr n halfår; ^jährig halfårig; ^jährlich (so in upprepas) h varje halfår, halfårs(-vis); ^kreiS m halfkrets, halfcirkel; ^.kugel f halfklot n; Jlant a. halfhög; kleinen n halflinne ; ^messet m radie; ^nioiib m halfmåne; kirnest halfnaken: ^part machen dela midt itu; ^.schuh m toffel; Schwester f halfsyster; ^seide f, halfsidenn; ^selben halfsiden-; ^fticfel m/pl. halfstöflar; strumps m half strumpa f: stündlich som upprepas hvar half timme, halftimmes; ^tot halfdöd; ^Iraner f halfsorg; ^.vers m hemistikon n ; ^wach halfvaken; uuegd halfvägs; ^.wüchsig half vuxen; Zirkel m halfcirkel.

...halb(en), ...halber för ... skull, på grund af.

Halbheit f halfhet. halbieren halfvera.

Halde/"sluttning; knUe m; varp-hög rn.

Hälfte f hälft; halfva.

Halfter f u. m grimma f; höl-ster n.

Hall m (gen)ljud n, skall n.

Halle f vestibul m; portik; sal m; (sala)hall m.

hallen (gen)ljuda, skalla.

hallo! hallå!

Halm m strå n.

Hals m [pl. Hälse 1 hals; über ^ und Kopf hufvudstupa, hals öfverhufvud; e-n auf dem Halse haben ha ngn på halsen; sich vom Halse schaffen göra sig kvitt; aus vollem Halse lachen skratta med full hals; bis über den (ända) upp öfver öronen.

Hals»..., hals-... in gssgn: ^band n halsband; ^binde f halsduk m; ^bräune /"strypsjuka; ^brechend halsbrytande, lifsfarlig; Zeisen n halsjärn; ^.entzündnng f strup inflamm ation; ^.tette f halskedja; ^.kragen m halskrage; ^krause f halskrås n; ^starrig halsstarrig; ^ftnrriß» feit f halsstarrighet; ^.tuch n halsduk m; ^weh n ondt i halsen.

Halt m halt; uppehåll n; stöd n; hållning s; ^ machen göra halt.

halt! halt!

haltbar hållbar; stark; es ist det håller att slita på.

Haltbarkeit /'hållbarhet, fasthet.

halten [hielt; gehalten) hålla; (stützen) stödja; (enthalten) rymma; U für) anse (för), anse vara; sich „ hålla sig; uppföra sig; sich bereit w vara beredd ell. i beredskap; et. „ auf hålla på, sätta värde på; frei w bjuda, bestå; es ^ mit hålla me'd; Frieden förhålla sig stilla; Mahlzeit w inta(ga) sin måltid; große Stücke „ auf sätta stort värde på; sich an hålla sig vid ell. i; fig. hålla sig till; es hält schwer det faller sig ell. är svårt.

Haltestelle f (anhalt)station.

haltlos haltlös.

Haltung f hållande n; hållning. Halunke m skurk, kanalje. Hambutte f — Hagebutte.

Hamen m (met)krok; (fisk)håf. hämisch ondskefull; hätsk. Hämling m kastrat, eunuck. Hammel m gällgumse, hammel; abraten m fårstek f; ^.fleisch n fårkött; ^keule f fårbog m; v kotelett n lammkotlett m.

Hammer m hammare; auch ±= ^werk; ^schlag m hammarslag n; ^werk n järnbruk, hämmerbar smidbar. [docka f.\ Hampelmann m ryckgubbe, led-j Hamster m hamster.

Hand f [pl. Hände) band; hohle ^ flata handen; tote evärdlig besittning; eine ^,voll en handfull; die „ drücken ta(ga) (ngn) i band; ^ ans Werk legen ta(ga) i tu med en sak; auf eigene - -på eget bevåg; bei der zur ~ till hands; an die geben gifva (ge), lämna; aus bester „ ur säkraste källa; aus der ^ in den Mund leben lefva ur hand i mun; et. unter den Händen haben ha(fva) ngt för händer; Itufer ^ till vänster; rechter till höger. Hand ..., Hand-... in Zsign: -arbeit f händers verk n; hand-, kroppsarbete n; weibliche -ar« beit handarbeten; -orbeiter m kroppsarbetare; -bei! n handyxa f; ^bibliothck s handbibliotek n; -breit 1. a. (som är) af en hands bredd. 2.s. (/") handsbredd /■; -buch n handbok f\ -fertigkeit f fingerfärdighet; -fesseln flpl. handklofvar; -fest handfast, stark; -geld n handsöl ; handpengar pl.; -gelenk n handled m; -gemein werden komma i handgemäng; -ge» menge n handgemäng; krakel; -gepäck n lättare resgods; greiflich handgriplig, påtaglig.

tydlig; -griff m (hand)grepp n; handtag n; -groß af en hands storlek; -habe f handtag n; -tjaben handtera; handha(fva) Hebung f handhafvande n, skötande n; -kauf m --- -geld; köp n utan vägning; -forb in handkorg; -kuß m handkyss; -langer m handtlangare; -• Itttcrue f handlykta; feuchter m natt(ljus)stake, handstake; -pserd n handhäst; -reichung f handräckning, hjälp; -schelle s handboja, -klofve m; -schlag m handslag n; Schrift f handstil m; handskrift; -schriftlich skriftlig; handskrifven; i manuskript; -schuh m handske; seidene -schuhe silkesvantar; wollene -schuhe yllevantar; -» -schuhinacher m handskmakare; -streich m öfverrumpling f; -» tuch n handduk m; -umdrehen n; im -umdrehen i en handvändning, i ett ögonblick; -voll nandfull; -wagen m dragkärra f; -wert n handtverk, yrke; -* Werker m handtverkare; -werksbursche m (handtverks)gesäll; -wrrkSgesell m gesäll; -werksmäßig handtverksmässig; -» werksverein m handtverks-förening f; -werkszeug n verktyg; -Wörterbuch« handlexikon, -ordbok f; -tout^el f handlofve m, -led m; -Zeichnung f hand-teckning.

Händedruck m handtryckning f.

Handel m handel; aflär; köp n; sak f; - treiben drifva handel.

Händel m/pl. gräl n (sg.); slagsmål n (sg.).

handeln handla; pruta; es han-beit sich um... det är fråga om ...; worum handelt es sich? hvad är det fråga om?

Handels-.- in Zs.-stzgu: -agent m handelsagent; -akademie f han-delsinstitut n; -omt n handelskammare m; -angelegenheit/^af-fär ; m; -brauch m affärskutym; -einig öfverens, ense; -flotte f handelsflotta; -stau f handels-idkerska; -sreiheit f handelsfrihet: -gärtner m handelsträd-gårdsmästare; -genoß w, -ge* sellschaster m bolagsman, kompanjon; -genossenschast f (handelsbolag n; -gericht n handelsdomstol m; -jude m judisk köpman; -kammer f handelskammare m; -leute pl. handlande, köpmän; -mann m handlande, köpman; -platz m handelsplats; -schiff« handelsfartyg; -fdjulc /*handelsskola; -sperre f förbud n mot handels idkande; -stobt f handelsstad m\ -stand m köpmansstånd n; handelskår; -vertrag m handelsfördrag n: -zweig m affärsgren.

Händelsucht f grälsjuka.

händelsüchtig grälaktig,grälsjuk.

handeltreibend handelsidkande.

Händler m handlande, handelsman.

handlich lätthandterlig.

Handlung s handling; handel m, affär. m.

Handlungs.... in Zffgn: -gehilse m handelsbiträde «; -reisende(r) m handelsresande; -Weift/"handlingssätt n, förfarande n.

Hans m hampa f\-forne m hamp-frö n.

Hans*... hamp-.

Hansen hamp-.

Hänfling in (Vogel) hämpling.

Hang m sluttning f\ böjelse /, håg, anlag n.

Hänge*... in Zssgn: -brücke f häng-bro ; -matte f hängmatta.

hangen, hängen (hing; gehangen); hänga; vara fäst, fästa sig (au vid).

[(-ska).]

[framåt.

hängen [hängte, gehängt] hänga. Hanke f höft; bakdel m (bei Pferden).

Hannchen n Hanna. Hannoveraner(in) hannoveran} Hans m Hans; -narr m dummer-jöns; -wurst m pajas.

Hansa. Hanse /‘.hanseförbund n. hänseln drifva (gäck) med. Hansestadt f hansestad m. Hanteln pl. handtlar. [bråka, hantieren handtera; handskas; Hantierung f handtering. hapern fastna, sitta fast; ej gå happig glupsk, hären l.a.hår-,tagel-. 2. v. fälla [håret.

Harse f harpa.

Harfenspieler, Harfenist, Harfner m harpspelare.

Harke f kratta; räfsa, h arken kratta; räfsa.

Harlekin m harlekin, pajas. Harm m sorg f; oförrätt, ondt n. härmen: sich - sörja, gräma sig. harmlos oskyldig; sorglös. Harmlosigkeitfoskadlighet; sorglöshet.

Harmonie f harmoni, harmonieren harmoniera, Öfver-ensstämma.

Harmonika f harmonika. harmonisch harmonisk.

Harn m urin; -blase f urinblåsa; -gla8 n uringlas; -grieS m grus n; -röhre s urinrör n; -. strenge f urinstämma, harnen kasta sitt vatten. Harnisch m harnesk n.

Harpune f harpun m. harren vänta, (af)bida. harsch hård; sträf. [tätt intill, hart hård; sträng; svår; - an Hart-..., hart-... in Zssgn: -gesotten hårdkokt; (Sünder) förhärdad; -herzig hårdhjärtad; -Herzigkeit f hårdhjärtenhet; -hörig lom-hörd; -Hörigkeit f lomhördhet;

-köpfig halsstarrig; -leidig hårdlif vad; -leibigkeit f förstoppning; -mfiulig hårdmunt; -iiotfig envis; -närkigkeit f envishet.

Härte f hårdhet.

Harz n harts, kåda f. harzen ta(ga) kådan af. harzig kådig.

Hasardspiel n hasardspel.

Häschen n unghare m. haschen gripa; ta(ga) fatt; jaga. Häscher m polisbetjänt.

Hase m hare (auch fig.).

Hasel /‘hassel; -dusch m hassel-buske, -huhnn järpe m: -mauS f hasselmus; -Nuß s hasselnöt; -rute f hasselspö n. Hafen-... in Zflgn: abraten m har-stek /*; -fufj m harfot, -tass; fig. kruka f\ -tjer* n harhjärta; -jagb f harjakt; -klein n, -• Pfeffer m stufvad hare, ragn på hare; -Panier n: das -» panier ergreifen ta(ga) tili har-värjan f; -scharte /harrnynthet. Häsin f harhona.

Haspe, Häspe f dörr-, fönsterhake m; gångjärn n; krarapa. Haspel m haspel, nystfot; härf-vél; B spei n. haspeln haspla; upphissa.

Haß m hat n. hassen hata. hassenswert förhatlig.

Hasser m hatare. häßlich ful, stygg, otäck. Häßlichkeit f fülhet.

Hast f hast, brådska, hasten skynda, hastig hastig; häftig.

Hastigkeit f hastighet; häftighet hätscheln smeka; skämma bort. Hatz(e) f ----- Hetze.

Hau m slag n, hugg n; (skogs) hygge n; -degen m hu gg värja/"; fig. krigsbuss; -klotz m hugg-kubb(e).

adv. ofta.

Häubchen n liten hufva; liten

mössa.

Haube f hufva; mössa.

Hauben-... in Zffgn: »kops, »stock m möss-, hatt- ell. perukstock; »schachtet f hattask m.

Haubitze X f haubits m.

Hauch m andedräkt s; (in-, ut-) andning/"; (vind)fläktf; imma f.

hauchen andas; fläkta; blåsa.

Hauchlaut m aspireradt ljud.

Hauderer m körsven.

Haue f hacka.

hauen [baute, hieb; gehauen) hugga; slå; sich » slåss.

Hauer m huggare; huggtand f.

häufeln lägga i små högar.

Haufe(n) m hög; hop; mässa f; mängd f: über den »n ned; öfver ända; öfver bord.

häufen hopa; stapla upp; samla.

haufenweise adv. hoptals.

häufig ofta förekommande ell. upprepad, talrik; vanlig, tät;

[lighet.

Häufigkeit f tät förekomst; van-

Häufung f hopande n.

Haupt n [pl. Häupter) hufvud; anförare m; topp m, krona f; aufs » schlagen i grund slå.

Haupt-..., Haupt-... in Zffgn: hufvud-, förnämst; »absicht f huf-vudsyfte n; »altar m högaltare n; »ormee f hufvudarmé m, -styrka f; »buch n hufvudbok f; »erbe m hufvud-, universal-arfvinge; »gewinn m hufvud-vinst f; »Haar n hufvudhår; »inhalt m hufvudinnehåll n; »• kirche f domkyrka; moderkyrka ; »lehrer m öfverlärare; »leute pl. kaptener; »mann m kapten; hufvudman; anförare ; »mast sL rn Math. stormast f\ »merkmal n hufvuddrag; »neuner m gemensam nämnare; »ort m hufvudort; »Person f hufvudperson m u. f;

»postam n centralpostkontor ;»• punkt m hufvudpunkt; »quartier n högkvarter; »quelle fhufvud-källa; »redakteur m hufvudre-daktör; stelle f hufvudroll w; »fadjcfhufvudsak; »sächlich huf-vudsaklig(en); »satz m hufvud-sats; »schlacht s afgöraude slag n; »schlüffel m hufvudnyckel; »» spaß m dråpligt skämt n; härligt nöje n ; ».stadi /"hufvudstad w; ».städtisch hufvudstadsaktig;

streich m mästerdrag n; kupp; lyckadt puts n; ».stück n huf-vudstycke; viktigaste del m; ».treffen n afgörande drabbning f; ».treffet m stor vinsts; ».ton m hufvudton; ».unterschied m huf-vudsaklig eil. väsentlig skillnad; »wache Xf högvakt: ».werk n hufvudverk, förnämsta verk eil.arbete; ».mortn substantiv; ».Sug m hufvuddrag n, grunddrag n; X hufvudstyrka f.

Häuptling m höfding; anförare.

Haus n [pl. Hausers hus (auch firma f); hem; familj f\släkt f; f\ » und Hos hus och hem; nach Hause hem; zu Hause hemma; fig. fideles ’» glad gosse.

Haus-..., Haus-... in Zsign: »apo-theke f husapotek n; »arbeit / hemgöra n; hemsysslor pl.; »arrest m husarrest; »arzt m husläkare; »backen hembakad; fig. platt; grof(kornig); prosaisk; »bedarf m husbehof n; für den »b. tili husbehof; »Be-sitzer m husägare; »slur m förstuga f; »frnu f värdinna; husfru, »mo(de)r; »freund m vän till familjen; »genoß m, »ge-nossin f hyresgäst beboende samma hus. gårdsgranne; »• gerät n husgeråd; »gesinde w tjänstefolk; »hahn m (gårds-) tupp; »halt m hushåll n; »halten hushålla; »Balter m hushållare:

^hälterin / hushållerska; ^häl« terifch husMllsaktig; ^.Haltung / hushåll n;    tn hus

bonde, -värd; ^.hoch mycket hög, kolossal; ^Hofmeister >» hofmästare; schund m gårdvar; ^.Inhaber m husägare; Jungfer / husjungfru; .Jlctb n hvar-dagsdräkt /, -kläder pl.; ^« kn echt rn borstare; vaktmästare; springpojke; „Jost / husmans-kost m; sichrerm informator; lehrerin /‘guvernant; ^.leinwand / hemväfdt lärftn; ^.Mädchen n huspiga; kammarjungfru; magd / huspiga; ^mannskost / husmanskost m; ^miete s hushyra; ^mittet n huskur w ; ^mutter / husmo(de)r; ^ral m husgeråd n; ^.recht n husbondevälde; ^.rock m hvardags-, nati-roek; ^.schlöffe! m portnyckel: ^schuhe m/pl. tofflor; ^.steuer / skatttn för hus; Buchung/hu s-visitation; ^.tier n husdjur: Uor n (inkörs)port m; Uüt f farstudörr, port m\ aväter m husfa(de)r; ^Verwalter, ^vogt m vice värd; ^.wefen m hushåll; ~toirt m hyresvärd; guter ^toirt god hushållare; ^zins m hushyra /, hyra /-(för bostad) Häuschen n litet hus.

Haufen bo, vistas; hushålla; hu-Hausen m Zool. stör.

Hausenblase / husbloss n. hausieren (gehen) idka gårds ari-handel.

Hausierer m gårdfarihandlare. Häusler m torpare. häuslich huslig; hus-, hem-. Häuslichkeit / huslighet, herauf n.

Haut f [pl. Häute) hud; skinn n; hinna; fig. gute hedersman ; ^ausschlag m hudutslagn; ^farbe / hudfärg m.

Häutchen n hinna s.

häuten flå; sich - byta om skinn, häutig försedd med hud eil.

hinna; hinnartad; ...hudad. Häutung / fällande n, fällning. Havan(n)azigarre f havannacigarr tn.

Havarie, Haverei / haveri n. Hebamme / barnmorska.

Hebe ... in Zfsgn: ^.baum m häf-stång /; Zeisen n kofot m; ^stange / häfstång.

Hebel tn häfstång /. heben (hob; gehoben) lyfta (upp); höja; häfva; fig. höja; (Brüche) förkorta; aus dem Sattel ^kasta ur sadeln.

Heber t» häfvert; kran.

Hebräer tn hebré. hebräisch hebreisk.

Hebung / lyftning; stegring;

höjande n ; häfvande n.

Hechel / häckla, hecheln häckla.

Hechler tn häcklare.

Hecht m gädda /.

Heck-... m Zs.'sbgn: ^.bauer m («) häckbur tn; ^Pfennig tn lyckoslant ; ^zeit / häck-, liggtid Hecke / häck m; häckning; häckbur tn; kull m. hecken häcka.

Hecken«... in Hssgn: ^roje / vild törnros. hedal hallå!

Hebe / blånor pl.

Hederich 3 m gyllen n.

Heer n här tn; skara/; mängd /; ^bann m härbud n, uppbåd n; ^.führer rn härförare; ^schar / härskara; Jchau X / revy; ^stcahe / stor landsväg m; militärväg m; ^.weseu n härväsen.

Heeresmacht / härsmakt.

Hese / jäst tn; drägg. hefig jästblandad.

Heft n bandtag; skaft; häfte; skrlfbok /; ^uadel / häftnil;

[tråckla.

het.

-Pflaster n häftplåster; -zwecke f stift n för ritbrädet.

Heftel m (/*) hake m Hefteln häkta, heften häfta; fästa; sy(fast); heftig häftig, våldsam.

Heftigkeit f häftighet, våldsam-[hysa.

hegen hysa; vårda; (Zweifel »c.) Hehl n (m) hemlighållande n ; sein - machen aus göra ingen hemlighet af. hehlen dölja, hemlighålla.

Hehler m tjufgömmare. hehr hög; upphöjd; helig.

Heide m, Heidin f hedning.

Heide s (ljung)hed; -korn n bohvete; -kraut n ljung m\ -land n ljungmark f. Heidelbeere f blåbär n.

Heiden...., Heiden-... in Zfsgn: --angst f gruslig ångest; -bekeh-rung/‘hedningars omvändelse; -geld n pengar pl. som gräs; -lärm m förfärligt väsen n; -• mäßig hisklig, helvetisk; -töå» lein n vild törnros f.

Heidentum n hedendom m. heidnisch hednisk, heikel, heiklig kinkig, heil hel; oskadd; frisk.

Heil n väl (färd f); lycka/"; räddning /"; frälsning f; -! hell! Heil-..., heil-... in Zfsgn: -anstalt f vårdanstalt; sjukhus »; -brin-gend hälsosam; -gymnastik f sjukgymnastik; -kraft f läkekraft; -kräftig kraftigt verkande, läkekraftig; -kunde f läkekonst; -loS obotlig; gudlös; gruslig; -(ofigfeit /"hjälplöshet ; gudlöshet; gruflighet; -mittel n botemedel; -quelle f hälsobrunn ro.

Heiland ro frälsare, heilbar läkbar.

Heilbarkeit f läkbarhet. heilen bota(s); läka(s); af hjälpa.

Deutech-ecbwediecb.

heilig helig; -c(r) Abend högtidsafton ; - sprechen kanonisera.

Heilig-... in Zs.-stzgn: -Haltung f helighållande n; -sprechung f kanonisering.

heiligen helga, helighålla.

Heilige(r) m helgon n.

Heiligkeit f helighet.

Heiligtum n helgedom ro; relik »t.

Heiligung f helgande n, helighållande n.

heilsam hälsosam.

Heilsamkeit f hälsosamhet.

Heilsarmee f frälsningsarmé m.

Heilung f botande n.

heim hem.

Heim n hem.

Heim-..., heim-... in Zssgn: -fahrt/ hemresa, -färd; -fall m hemfall n; -fällig hemfallen; -füh. ren hemföra; -gang m hemgående n; fig. hädanfärd f; -kehr, -fünft f hemkomst; -• kehren, -kommen hemkomma; -leuchten lysa (ngn) hem; köra bort; -reife /"hemresa; -schicken hemskicka; -slätte f hemort ro, hem n; -suchen hemsöka; --suchung f hemsökelse; -tücke / lömskhet, illistighet; -tückisch lömsk, illistig; -wärts hemåt; -weg ro hemväg; -weh n hemlängtan /; -zahlen återgälda.

Heimat f hem n (-ort w, -landn).

Heimat(s)-..., heimat(S)-... inZsign: -berechtigt som har hemortsrätt; -kunde s kännedom ro om hembygden; -land n hem eH. fädernesland; -loS hemlös; -recht n hemortsrätt ro.

heimatlich hembygds.

Heimchen n syrsa f.

heimisch inhemsk; infödd; hemmastadd) ; hemtreflig.

heimlich hemlig(en).

Heimlichkeit f hemlighet.

Heinrich m Henrik.

11

Heinzelmännchen n tomte m. Heirat f giftermål n, äktenskap n, parti n.

heiraten gifta sig (med); äkta. Heirats-..., heirats-... in Zssgn: „* antrag m giftermålsanbud n, frieri n; einen „antra g stellen göra (ngn) ett giftermålsanbud, fria till (ngn); „fähig giftas-vuxen; „gut n hemgift f; kanditat n äktenskapskandidat; „stifter(in) äkten skapsmäklar e, -mäklerska; „versprechen n . äktenskapslöfte, heischen begära; fordra, kräfva. heiser hes.

Heiserkeit f heshet, heiß het, varm; häftig; brinnande ; mir ist „ jag är mycket varm, det är hett.

Heiß...,, heiß-... in Zssgn: „blütig varmblodig; fig. hetlefrad; „-hunger m varghunger; glupskhet /"; „hungrig uthungrad; glupsk; „sporn m brushuf-vud n.

heißen* [hieß; geheißen) kalla; (an)befalla, tillsäga; heta, kallas: betyda; das heißt det vill säga; es heißt det säges; det heter; wie „ Sie? hvad heter ni?; gut„ godkänna; willkommen „ bedja vara välkommen, heißen* hissa, heiter klar; glad, munter. Heiterkeit f klarhet; munterhet, heizbar som kan eldas, heizen elda (i); (upp)värma. Heizer m eldare.

Heizung f eldning.

Held m hjälte.

Helden-..., helden-... in Zssgn meist: „bahn f hjältebana, -lif n; „-gedicht n hjältedikt f; „mut m hjältemod n; „mutig hjältemodig; „tat /"hjältebragd, -dåd n: „tum n hjältemod.

Heldin f hjältinna.

Helene/"Helena.

helfen [half; geholfen) hjälpa; biträda; gagna; helst Gott! Gud hjälpe dig!

Helfer m hjälpare.

Helfershelfer m medbrottsling. handtlangare

Heliogravüre f heliogravyr. hell klar; ljus; ren; häftig; gäll; F stor: flödande; ren; am „en Tage på ljusa dagen. Hell-..., hell-... in Zs.-stzgn: „aus lachen gapskratta; „blau ljusblå; „braun ljusbrun; „denkend skarpsinnig; „dunkel halfmörk, skura; (s.) ljusdunkel; (Maler) halfmörker; „seher(iu) clair-voyant; „sichtig klar-, skarpsynt.

Helle, Helligkeit f klarhet, ljus n. Hellebarde f hällebard m.

Heller m heller. rorpinne. Helm m hjälm, kask : skaft n; Helmbusch m hjälmbuske. Hemd(e) n (Männer-„) skjorta f;

(Frauen-„) linntyg.

Hemden-... in Zs.-stzgn: „knöpf m skjortknapp;„macher(in) skjort-sömmerska.

Hemm- in Zssgn: „feite f häm- eil. spärrkedja; „schuh m hämsko; „Vorrichtung s broms m. hemmen hämma; hejda; minska;

hindra; bromsa (Rad).

Hemmnis n hinder. [gång m.{ Hemmung f hämmande n; (Uhr)/ Hengst m hingst; „sohlen n hingstföl; „depot ti hingstdepå m. Henkel m handtag u; grepe;

öra f; „korb m grepkorg; „frug) henken hänga, [m krus, mugg.J Henker m bödel: geh zum „! dra åt sanders!; zum „! för tusan! Henkers-... in Zssgn: „knecht m rackardräng; „mahl n en lif-dömds sista måltid f.

Henne f höna.

her

-7 163 —

heran.—

komma närmare; -rühren härröra, härleda sig; -rufen ropa, kalla (hit); ».sagen läsa ell. rabbla upp; -schaffen skaffa, ta(ga) hit; -schicken skicka hit; sich -schreiben förskrifva sig; -sehen se, titta hit(åt); -sein vara ifrån; -senden sända hit; -stammen härstamma, härleda sig; -stellen ställa hit ell. fram ; återställa; framställa; göra; tillverka; bygga; anlägga; -« stellung s framställning; återställande n; tillverkning; utförande u; byggande n; anläggning; -stürzen störta (hit); -treiben drifva (hit[åt]); -über, -um, -unter, -vor, -zu s. bsd. Ar. tikel; sich -wagen våga sig hit; -wärts hit(åt); -weg ro hitväg; -wünschen önska komma (hit); -zählen räkna upp. herab hit ned; ned(åt); utför. Herab»..., herab-... in Zs.-stzgn: sich -begeben begifva (bege) sig (hit)ned; -blicken auf blicka ned på; -bringen fig. bringa på obestånd; -drücken nedtrycka; nedsätta; -fallen nedfalla; -kommen komma ned; fig. komma af sig, förfalla; -laffen släppa ned; sich -lassen fig. nedlåta sig; -laffnng f ned -låtenhet; -müssen måste ned; -nehmen nedtaga; -sehen auf se ned på; -setzen nedsätta; -• setzung f nedsättning; -steigen nedstiga (den Berg för berget); (vom Pferde) afstiga; -stürzen störta ned (för) ell. utför; ramla ned(för); -wollen vilja (komma) ned; -würdigen nedsätta; förnedra; -Würdigung f nedsättning, förnedring.

Heraldik f heraldik. heran fram; (närmare) intill;

her hit; fram; sedan ; ifrån; von weit - långt härifrån; bin und - fram och åter, hit och dit.

Her-.... her-... in Zffgn: -bemühen besvära (ngn) med att komma (hit); -bestellen hitbeordra;

-beten (upp)läsa; bedja; den Rosenkranz -beten läsa sina böner pl.; -erzählen berätta;

-fahren fara ell. åka (hit); über j-n -fahren oder -fallen Öfver-falla ngn; -fahrt f hitresa, hitväg ro; -führen föra ell. leda hit; föra med sig; -gang m hitväg; förlopp n -gebe» gifva (ge), lämna (från sig); släppa till; kosta på; sich -geben zu foga sig i; -gebracht fäderne-ärfd; vedertagen; -gehören höra hit, vara på sin rätta plats; -halten hålla ell. sträcka fram; lida; släppa till; -holen hämta, ta(ga) ifrån; -kommen (hit)komma; härstamma; härleda sig; -kommen n hit-komst f; härkomsts; sed ro; häfd f;-kömmt ich häfdvunnen; bruklig; fäderneärfd; -können kunna komma hit; -kunfl f hit-komst; ursprung n; härkomst;

-langen räcka, langa (hit);

-lassen låta komma; -laufen springa; -gelaufener Kerl lös-drifvare; -leiern rabbla upp;

-leiten (här)leda; leda hit;

[hit(åt).

-machen: sich -m. über kasta sig öfver. rusa på; -mögen önska komma hit; -müssen måste komma hit; -nach härefter; därefter; efteråt; sedan ; -neh. men ta(ga) ell. få (från), hämta ; -nennen uppräkna; -nieder (hit) ned: -plappern rabbla upp; -rechnen uppräkna; -reichen räcka (ta[ga]) hit ell.fram;

-reise / hitresa; -ridjten iordningställa; tillaga, tillreda; I Heran-... in Zffgn: -bilden utbilda, -rücken flytta ell. sätta fram; ! dana; -bringen framföra; -•

kommen, -nahen gå (närmare) fram, närma sig, nalkas; stunda; -reichen räcka upp, fram ell. till;-steigen stiga ell. klättra uppför; -wachsen växa upp; -» ziehen dra(ga) fram; inkalla; tillkalla; locka; närma sig. heraus upp(åt); hit upp. herauf«... inZssgn: -bringen,-holen hämta ell. ta(ga) upp; -dürfen få (lof att) komma upp; -steigen stiga upp; -ziehen dra(ga) upp (för); tåga uppför; uppstiga, heraus (hit)ut; fram; ute; -1 kom ut!; X i gevär!; - damit! fram därmed!; sjung ut!; gerade - rent ut.

Heraus-..., heraus-... in Zssgn: —bekommen få ur eil. ut; utfundera; (Geld) få tillbaka; abringen få, bära, ta(ga) ur, ut ell. fram; utrfcda; -dürfen få (lof att) komma ut; -finden leta ell. ta(ga) rätt på; sich -finden hitta ut; -forderer ro utmanande (part); -fordern utmana; utkläs va; -forderung s utmaning; utkräfning; -fühlen märka, förstå; -gäbe f ut- ell. framlämning; återställande n; utgif-ning; -geben lämna ut, fram ell. tillbaka; utge (utgifva); (Geld) ge (gifva) tillbaka; -geber m utgifvare; -helfen hjälpa ut; sich -helfen reda sig; -kommen komma ut, fram ell. ifrån; bli (aus af); mit Gewinn -kommen komma ut med vinst; es kommt auf eins heraus det kommer på ett ut; -können kunna komma ut; -lassen släppa ut; utelämna ; -nehmen ta(ga) ut, fram ell. ur; sich -nehmen ta(ga) sig; tillåta sig; -platzen bryta ut (mit i); sjunga ut; låta undfalla sig (mit); -putzen pynta ell. styra ut; -rede« (frei) sjunga ut; sich -reden med fagra ord urskulda sig; -rücken rycka ut eil. fram; (Geld) punga ut med (pengar); -rufen ropa ell. kalla ut; ropa fram; X ropa i gevär; -schaffen skaffa ut ell. ur; -stellen ställa ut; flytta fram; sich -stellen visa sig (som vara); komma i dagen ; -streichen stryka ut; fig. prisa, rosa; -treiben drifva ut; -treten ut- ell. framträda; stiga ut ell. fram; sich -wickeln oder -Win-den komma loss; -zahlen ge (gifva) emellan ell. tillbaka; -ziehen draga ut ell. ur; tåga ell. flytta ut.

herb kärs ; skarp; besk, bitter;

sur; hård; sträng.

Herbe f skärpa; bitterhet, herbei hit; fram; in Ls.ffygn — heran-...: -eilen skynda fram; -führen framföra; medföra, vålla; -holen hämta; tillkalla; -kommen komma fram ; närma sig; -lassen: sich - nedlåta sig; -schaffen framskaffa; anskaffa. Herbergehärbärge n; värdshus n.

Herbergen härbärgera, inkvartera.

Herbergsvater ro föreståndare för ett handtverkarhärbärge, värdshusvärd.

Herbheit, Herbigkeit f = Herbe. Herbst n höst ro; skörd f; -an-sang m början/¹ af hösten; -tag m höstdag; -zeit f höst ro; skördetid.

herbstlich hösttig; höstlik.

Herd m härd, eldstad, spis. Herdes hjordro; skockro; hop m. Herden-..., herden-... in Zffgn -Vieh n boskap m (i hjordar); -weife i hjordar, herein (hit) in; int. -!; stig på!; stig in!; -bemühen besvära (ngn) att komma in; -brechen bryta in; intränga; -dürfen få komma in; -gehen gå in; -holen

hämta, ta(ga) in; klaffen släp-[salat.

vrida omkring; -irren irra omkring; -kommen komma omkring ell. hit; resa omkring; -liegen ligga (rundt) omkring; ligga och skräpa; -reichen bjuda omkring; -streichen, -• streifen stryka ell. drifva omkring ; sich -treiben drifva omkring; -trinken dricka laget rundt; -tummeln (ein Pferd) tumla; sich -tummeln tumla om.

herunter (hit) ned ell. ner; medtagen; -bringen ta(ga) ned; nedsätta; nedta(ga); -kommen komma ned(för); herunter» gekommen sein vara medtager: ha kommit på obestånd; -» machen vika ned ell. ner; läxa upp, skälla ned; -schlucken nedsvälja, sluka; -setzen nedsätta.

hervor fram.

Hervor-..., hervor-... in Zssgn: sich -arbeiten arbeta sig fram; -• -brechen bryta fram; -bringen frambringa; framta(ga); -« bringung f frambringande n; (sich) -drängen tränga (sig) fram; -dringen tränga fram ell. ut; -gehen framgå; framträda; -heben framhålla; låta framträda; -kommen framkomma; -ragen skjuta fram ell. ut; utmärka sig; -ragend framstående; -rusen ropa fram; framkalla; -sprießen uppspira: -stechen, -stehen skjuta fram; sich -tun utmärka sig; -treten framskjuta; framträda; framgå.

herwärts hitåt.

Herz n hjärta; ein - fassen fatta mod; zu -en nehmen lägga (ngt) på hjärtat.

Herz-..., herz-... in Zssgn: -beklem-mutig f hjärtbeklämning; -» Leutel m hjärtsäck; -blättch-n n hjärtblad; -blut « arteriell t blod; fy. hjärteblod; -brechend

pa in.

Hering m sill; f\ -ssalat m sill-Hermelin n hermelin m hernach s. her-... hernieder s. her-... heroisch heroisk.

Heroismus m heroism.

Herold m härold.

Herr m husbonde; ägare; herre; herr; (Gott) Herren; mein -min herre; meine -en mina herrar; - N. herr N.

Herren-..., herren-.- in Zssgn: -dienst n dagsverke n; -gunst f de stores gunst; -hausn herrgård in; herrehus m; första kammaren m; -Io8 utan husbonde; utan ägare, herrelös.

Herrgott m Herre (Gud).

Herrin f härskarinna; matmor, herrisch befallande, myndig, herrlich härlig, präktig, utsökt.

Herrlichkeit f härlighet, glans m.

Herrnhuter m herrnhutare.

Herrsch-..., herrsch»... in Zssgn: -be-gierde, -sucht f härsklystnad m; -(be)gierig, -süchtig härsklysten.

Herrschaft /(herra)välde n; styrelse; husbondewi; matmo(de)r; herrskap n; område n; meine -enl mitt herrskap! hrrrschaftlich herrskaps-; husbonde-.

herrschen härska, regera; råda.

Herrscher rn härskare, herüber (hit)öfver; hitåt; abringen föra öfver; räcka; Jtommen komma öfver.

herum (rundt) omkring; rings-rundt omkring; um - omkring; die Reihe - hvar och en i sin tur; hier - här omkring; sich -balgen slåss, brottas; -bekommen, -bringen vända; bringa (ngnX på andr? tar,é<ar; utsprida; -drehen vända (om>; | ftrkrossande;-etfttnenb veder-

lerska).

se(da)u.

kvickande, glädjande; ^ergreifend hjärtgripande; -förmig hjärtformig; -grübe f hjärt-grop, maggrop; -iimig(Iiri)) hjärtinnerlig; -fitfdjc f hjärt-körsbär n; -klopfen n hja.it-klappning f\ -fronf hjärtlidande ; -(e)leid n hj ärtlidande; -> liebfte(r) hjärtanskär, hjärtevän; -Io8 hjärtlös, grym; -loftg« feit f hjärtlöshet; -pochen n hjärtklappning f;    -rührend

hj ärtröran de; -schlächtig vet. sprängd; -schlag m hjärtslag n; -stärkend hjärtstyrkande; -stär-kung f (hjärt)styrkande medel n; -zerreißend hj ärtslitande, hjärtskärande, herzen smeka.

Herzens ..., Herzens«... in Zs.«svgn: -angelegenheil f hjärteange-lägenhet, -sak; -angst f hj ärtängslan; -bruder, -freund m hjärtebror, -vän; -froh hjärte-glad ; -gut hj ärt egod; gittes hjärtegodhet; -junge m hjärte-barn n; nach -Inst f, -wünsch m af hjärtans grund ©11. lust. herzhaft behjärtad,modig; duktig. Herzhaftigkeit f oförskräckthet. herzig kär; älsklig, herzlich hjärtlig; djupt adv.; ytterst adv.\ - gern hjärtans gärna; - erfreut hjärtligt glad. Herzlichkeit f hjärtlighet.

Herzog m hertig.

Herzogin f hertiginna, herzoglich hertiglig.

Herzogtum n hertigdöme. herzu hit; fram; s. heran, herbei. Hesse m, Hessin /*, hessisch hessare, hessiska, hessisk.

Hetze. Hetzjagd f hetsjakt, hetzen hetsa; tussa; jaga; rusa. Hetzpeitsche f jaktpiska.

Hen m hö; -hoben m höskulle; -emief höskörd, (hö)slåtter m; -gabel / högaffel ro, hötjnga;

chansen »a hövålm; binarst m hötorg n; -miete f, -sch o b er m höstack; -schrecke f gräshoppa. Heuchelei f hyckleri n, skrym-teri n.

heucheln hyckla, skrymta. Heuchler(in) hycklare (hyck-[aktig.

heuchlerisch hycklande, skrymt-heuen bärga hö. [befruktning. Heuer 1. ro slåtterkarl; 2 \I1 f\ heuer i år.

heuern arrendera; hyra. heulen tjuta; grina, heurig årets.

heute i dag; nu för tiden; - abend i afton, i kväll; - über acht Tage i dag åtta da(ga)r till; - vor acht Tagen i dag åtta da(gn)r tida.

heutig dagens; nuvarande; nu-heutzutage nu för tiden.

Hexe f häxa, trollpacka. hexen trolla; förtrolla.

Hexen«... in Zs.-stzgn: -fahrt f blå-kullafärd; -kunft f trolleri n, trolldom w; -meister m häx-mästare, trollkarl; -Prozeß m häx(eri)process; -schuß m ryggskott n.

Hexerei f häxeri n, trolleri n. hie --- hier.

Hieb m hugg n; slag n: rapp n. Hiebwaffen f/pl. huggvapen, hienieden här nedan, på jorden, hier här; häruti(nnan); - zu Lande här i landet, hos oss; - und da här och där.

Hier-..., hier-... in Zssgn -. -an härpå; härvid; härtill; -auf härpå; härefter; häröfver; -bei härvid; härmed; -durch härigenom; -ein hitin; -für härför; -gegen häremot; -her hit(åt); bis -her hittills; -i» här(ut)i; -mit härmed; -nach härefter; -nächst strax bredvid; därnäst; -»eben här bredvid;

härjämte; «ort8 här på orten Himmels-... in Zflgn meist: him-ell. trakten; «fein vara här; mels-; «btout / himlens brud, «fein n härvaro s; «selbst här-atädes; «übet häröfver; jm häromkring; härom; «.unten härnere, härnedan; «unter här under; häriblaud; «von häraf; härom; «wider häremot; «.zu härtill; «zulande här i landet, hos oss; «zwischen häremellan.

nunna; «feste f himlafäste «, himlahvalf n; «gegend f väderstreck n; die vier «gegenben de fyra väderstrecken; «förper m himlakropp; «fuget f himmelsglob m; «strich tn luftstreck n.

himmlisch himmelsk; gudomlig, hin dit; bort; hän; borta; sin kos; förlorad; « und her hit och dit, fram och tillbaka, af och an; « und zurück fram och åter; « und wieder då och då; här och där; noch weit « långt dit än; « und her bebenfen, überlegen noga öfverväga.

Hin-..., hin-... in Zssgn: «ob, «an. «aus.^aus f. bsd. Artikel; «arbeiten auf arbeta på, åsyfta; «blick m blick (på); hopp n (om), utsikt s (tili); int «blick auf med hänsyn till, i betraktande af; «bringen föra dit; föra, bära; (Zeit) tillbringa; «deuten auf häntyda på; påpeka; «fahren fara, åka (dit, bort); köra (dit >; gå; «fahrt f (dit-, bort-)resa; hädanfärd; «fallen falla orv kull;«fällig fallfärdig, bräcklig; «fäCtgfeit/'’fallfärdighet,bräcklighet ; «fort hädanefter, framdeles; «führen föra bort ©11. fram; föra; «gäbe f öfver-lämuande n; hängifvenhet; «gang m bortgående n; fig. bortgång ; «geben (bort)gifva (ge); offra; sich «geben hängifva fge) sig; «gebung f hängifvenhet; «gegen däremot; «gehen gå (dit, bort); förgå; glida (über) (öf-ver); «gehören höra (dit), hafva (ha) sin plats; «geraten komma: halten hålla fram; uppehålla; låta vänta; «helfen hjälpa (dit); göra ände på; ^horchen spetsa öronen; «sömmen komma (dit):

Hierarchie s hierarki, hiesig härvarande.

Hifthorn n jakthorn.

Hilf-.... hilf....inZssgn: «(e)leistnng f hjälp, handräckning; «los hjälplös; «losigkeit f hjälplöshet; «reich hjälpsam.

Hilfe f (till)hjälp: biträde n; zu « eilen skynda till hjälp; « leisten lämna hjälp.

Hilferuf m rop n på hjälp, nöd-Hilfs-..., hilfs«... i» Zfsgn: «armee f undsättningshär m; «bedürftig hjälpbehöfvande; «bedürf-tigkcit f behof n af hjälp; «»

«bereit hjälpsam; «Qetbet n/pl. pennin gunderstödn(sgr.),subsidier; «lehrer m biträdande lärare, extralärare; «mittel n hjälpmedel; «quelle f hjälpkälla; «truppen flpl. hjälptrupper; «zeitwort » hjälpverb.

Himbeere f hallon n.

Himmel m himmel; unter stetem « under bar himmel.

Himmel..... himmel-... ia Zs.-stzgn:

«an, «auf (upp) mot himlen;

«angst: mir ist «angst jag är i en förfärlig ångest; «bett n pparlakanssäng f; «blau himmelsblå(tt); «fahrt f himmelsfärd; Mariä «fahrt jungfru Marias himmelsfärd; «-fahrtstag m Kristi himmelsfärdsdag; «hoch himmelshög;

«reich n himmelrike; «schreiend himmelsskriande ;«toart8 (upf>) mot himlen; «weit himmelsvid.

ta(ga) vägen; -kränkeln afty-na; -länglich tillräcklig; -lång» lichkeit f tillräcklighet; -lassen släppa fram ell. dit; -legen lägga (sich sig); -leiten, -lenken leda; -müssen måste dit; -neh> tu en ta (ga) emot; fördra(ga); -neigen (sich) luta (åt); -opfern (upp)offra; -raffen bortrycka; -reichen räcka (fram); räcka (till), förslå; -d tillräcklig; -• reise/- auf der -reife på ditresan; -reisen resa (dit); -reißen bortrycka; förleda; hän rycka; -b hänryckande, förtjusande; -• richten afrätta; -richtung f af-rättning; -scheiden 1. aflida. 2 H-»r kråufälle,-schicken skicka (dit, bort); -schlagen slå (dit, till); falla; -schwinden tyna bort; förgå; -sehen se ell. titta (dit, bort); -senden sända (dit, bort); -setzen sätta (ned, dit); sich -setzen sätta sig; -sicht f hänseende n, afseende n; in -sicht auf med afseende på; -• sichtlich, -sichts med afseende på, beträffande; -stellen ställa; ftg. framställa; -strecken sträcka ut; slå till marken; -tritt m hädanfärd /", frånfälle n;‘-lDeg m (dit)väg; -we'g bort, ur vägen, undan; -weis ro, -Weisung f hänvisningf,antydning/";-toei= sen hänvisa (auf till); påpeka (auf); -werfen kasta (bort, till); slå till marken; framkasta; nedskrifva; göra (ett utkast); -Wieder(um) åter; ännu en gång; -ziehen dra(ga) (sig); gå (sich); fara-; flytta; fördröja, uppehålla ; -zielen auf åsyfta; söka; -zu s. bsd. Artikel.

hinab ned(för); utför; nedåt; -gehen. -steigen gå elL stiga ned(för); -wärts nedåt.

Un an dit upp; uppför; framti. Anansteigen stiga uppför.

hinauf dit upp; upp(åt, -för); -bringen bära eil. skaffa upp; -gehen gå upp; -steigen stiga ell. gå upp(för); -treiben upp-d ris va, uppdyrka; -wärts uppåt.

hinaus ut(e); - mit euch! ut med er!; -bringen bära ell. ta(ga) ut; -führen föra ell. leda ut; -gehen gå ut; -gehen auf sluta med; gå ut på, afse; -gehen über öfverskrida; -laufen springa ut; -laufen auf afse; auf dasselbe -laufen od.-kommen komma på ett ut; sich -scheren ge sig af; -schiebenuppskjuta; -werfen kasta ut; zur Tür ^ werfen köra (ngn) på porten; -wollen vilja (komma) ut; hoch -wollen vara hög af sig; ha stora vyer.

hinderlich hinderlig; till hie-der(s), i vägen.

hindern (för)hindra. [hinder n.| Hindernis n, Hinderung f (för-)j Hindin f hind.

hindurch (i)genom; under; in Zusammensetzungen = durch»... hinein in (uti); dit in; -dürfen få komma ell. slippa in; -gehen gå ell. tränga in; -kommen komma in; -schaffen skaffa, bära ell. föra in.

hinken halta; -d halt(ande). hinnen: von - härifrån; hädan. Hintan-..., hintan-... in Zs.»stzgn: tillbaka, åsido ; -fetzen, -stellen åsidosätta, tillbakasätta, försumma; -setzung, -ftellung f åsidosättande n. hinten bak(om, -till); efter; vid slutet; von - bakifrån, hintennach efteråt; sist. hinter bakre; bakom; efter. Hinter»..., hinter-... inZsign: -backe f skinka, lår n; -bein n bak-b?.n; -bliebene(n) pl. efter-lfefvande; -bringen meddela; -deck *!• n akterdäck; -drei»

- 168 -

Otnterc(r)

efteråt; -einander efter hvar-andra; -fuftm bakfot;-gebaut)* n hus på baksidan; uthus; -ge« danke m baktanke; -gehen Iura; -gestell n bakdel w; bakvagn m: -grund m bakgrund; fond; -halt m bakhåll n, försåt n ; -Hand f efterhand; -Haupt n, -kops m bakhufvud n; -Haus n baksida f af ett hus; -b« efteråt; hinter i-m her sein förfölja ngn; Jjof m bakgård; Indien n bortre Indien; Jfcule f bakbog m, lår n : Jfage f underlag n, stöd n; blasse» efterlämna, lämna efter sig; tillsäga; Uoffcnfrfjaft f kvarlåtenskap m; -lauf m bakben n; siegen deponera; -lifif bakslughet; bedrägeri n; -• listig bakslug; bedräglig ; --mann m en som står eil. kommer efter en; gynnare; K en-dossent; -mast >L m mesanmast; -Pforte fbakport m; st, akterport m; -rad n bakhjul; -rurks bakifrån; pfeife f baksida, afvig-(sid)a; -ftube/"gårdsrum n; inre rum n; -teil n bakdel m; akter m ; -tur f bakdörr; lönndörr; stressen n arriärgarde, efter-trupp m; -treiben förekomma ; omintetgöra; -treppe f bak-, lönntrappa; -wärts bakåt. Hintere(r) m bakdel; säte n, stuss.

hinterst bakerst; sist. hinüber (dit)öfver ; abringen föra öfver; -fahren föra ell. fara öfver; -fein ha(fva) kommit (dit) öfver; ha(fva) gått till en annan värld; -steigen stiga ell. klifva öfver.

hinunter ned(för); die Treppe -nedför trappan; in Zs..stzgn — herab-... hinweg s. hin.... hinzr: Uli; trsm; därtill. Hiur«...., hinzu-... in Sffatv. -ben«

ken i tankarna tillägga; underförstå ; -fügen bifoga, tillägga; -füguug f bifogande n, tillägg n; -gehören tillhöra; -kommen tillkomma; -lassen släppa fram; -setzen, -tun tillägga; tillsätta; -treten träda fram; sälla sig; * tillkomma, tillstöta; -zählen medräkna; -ziehen tillkalla.

Hiob m Job.

Hiobspost fjobspost m.

Hippe f trädgårdsknif m.

Hirn n hjärna f\ förstånd n.

Hirn-..., Hirn-... in Zffgn: -gespinst n hjärnspöke; -los utan hjärna; enfaldig; -schade!r»r,-schale /"hjärnskål f; -verbrannt spritt-galen ; -Wut f raseri n.

Hirsch m hjort.

Hirsch-..., Hirsche, in Zffgn -. -back m hjorthanne; -fanget m hirschfängare; -fatben, -sarbig blekröd; -geweih n hjorthorn pl.\ -horn n hjorthörn; -jttgb f hjortjakt; -fäset m ekoxe; -kalb n hjortkalf m; -kuh f hjortko; -leder n hjortskinn; -ledern hjortskinns-; -Wildbret n hjortkött, -stek f.

Hirse /" hirs m; -brei m hirsgröt; -korn n hirskorn.

Hirt nr herde.

Hirten-..., Hirten«... in Zffgn: -artig herdelik, idyllisk; -bries m herdabref n; -flöte f herde-flöjt m; -gedicht n herdedikt f \ -Inabem herdegosse; -mädche» n herdeflicka; herdinna; -« mäßig herdelik; -stab m herde-staf; (Bischofsstab) krä(c)kla f \ -tasche f herdeväska; -Volk n herdefolk.

Hirtin f herdinna.

hissen hissa.

Historie f historia; berättelse.

Historiker m historiker, historisch historisk.

Hitz ..., hitzin Zffgn: -bläSchen n.

[n.

-blatte« f hetblemma; -köpf m bmshusvud n; -köpfig hetsig; -Pickel m hetblemma f; -schlag m solstyng n.

Hitze f hetta (auch fig.).

Hitzen upphetta; värma, hitzig het(sig); häftig; ifrig. Hobel m hyfvel; Jbonf f hyfvel-bänk w; Zeisen n hyfveljärn; -fpanm hyfvelspånm (a.coll.), hobeln hyfla.

Hoboe / f oboe m.

Hoboist m oboist. hoch hög; stor(artad); lång; förnäm; ansenlig; H- n lefve; das ist mir zu - det går öfver mitt förstånd; hohe Ehre stör ära; - und niedrig hög och låg. Hoch-..., hoch-... in Zflgn: achtbar högtärad; Yachten högakta; -* achtung /"högaktning; ^achtungsvoll högaktningsfullt(mSrufen); -altar m högaltare n; -omt n högmässa f; -begabt högt begås v ad; -berühmt högtberömd; frejdad; -betagt ålderstigen; -deutsch n högtyska; -druck m högtryck n; -ebene f högslätt; Ew. -ehrwürden högvördige herr kyrkoherde; -ehrwürdig högvördig; -entzückt högligen förtjust; -erfahren med vidsträckt erfarenhet, utmärkt skicklig; -erfreut förtjust; -» fein särdeles fin, finfin; -gebirge n högfjäll; -geboren hög(väl)-boren; -gelobt högtlofvad; -ge-nuß m stor eil. sann njutning f; -gericht n afrättningsplats tn; -geschätzt högt skattad ell. värderad; -gesinnt, -herzig hög-sint; -gestellt högt uppsatt; -• Herzigkeit f högsinthet; -kirche f högkyrka; -land n högland; -länder m högländare, bergsbo ; -tnuttn högmod n; -mutig högmodig, högfärdig; -näsig morsk; -osen m masugn; -« preisen högt prisa, fira, -rot högröd; -schätzen ----- -achten; -schule f högskola; -schwanger som befinner sig i långt framskridet hafvandeskap; -selig (König) högtsalig; -sinnig hög-sint; -stämmig högstam mig; -stapler m industririddare; -trabend högtrafvande; -verdient högt förtjänt; -verrat m högförräderi n; -Verräter m högförrädare; -wasier n högt vatten; -wichtig högviktig; wild n högdjur; -wohlgebore» högvälboren; -würden hög-vördighet; -würdig högvördig; -zeit s. bst». Artikel.

höchlich högligen.

höchst högst.

höchstens högst, på sin höjd.

Hochzeit f bröllop n.

Hochzeits-... in Zs.-sygn: -gedicht n bröllopsvers(er pl.) m; -ge-schenk n lysningspresent m; -• feier f vigsel; -schmaus tn bröllopsfest, -middag; -tag m bröllopsdag; -Vater m brudens fa(de)r.

hochzeitlich bröllops-.

Hocke f skyl m, rök m.

hocken sitta nedhukad; huka sig ned.

Höcker m puckel.

höckerig ojämn; knagglig; puckel-

ryggig.

Hode f testikel tn.

Hodensack m testikelpung.

Hof m [pl. Höfcj hof n; gård; (um Sonne, Mond) ring (kring solen ell. månen), um ben Mond auch: mån gård; j-m den-machen göra sin kur för ngn, fjäsa för ugn.

Hof-..., hof-... in Zs.-segn: -arzt m hofläkare ; -brauch m hofsed; -burg f konungaborg f u. w; -dame f hofdam; -fähig som har tillträde till hofvet; -fähig-keit f tillträde n till hofvet: -Haltung s hofhållning; -Hund w gårdvar; -lager n hofläger; -lieferont m hofleverantör; -» mann m hofman; -marschall m hofmarskalk; -Meister m guvernör ; hofmästare; -meistern, mästra; -narr m hofnarr; -rat m hofråd n; -schranze m krypande hofman; -sitte f hofsed t»; -stößt m hofstat.

Hoffart f högfärd, högmod n. hosfärtig högfärdig, högmodig. hoffen hoppas, hoffentlich antagligen.

Hoffnung f hopp n, förhoppning;

guter - i väntande dagar. hoffnungs«... in Zssgn: -los hopplös ; -voll (för)hopp(nings)full, lofvande.

hofieren fjäsa för ; kalasa, höfisch höfvisk; hofmanna-, hofmannamässig. höflich höflig, artig; förbindlig. Höflichkeit f höüighet, artighet. Höfling m hofman.

Höhe f höjd; \L auf bet - von på höjden af; in die - i höjden; upp (åt); in die - steigen stiga; aus der - ofvanifrån.

Hoheit f höghet; öfverhöghet. Hohelied n höga visan f. Höhen--, in Zssgn: -rauch m torf-rök, mossrök; -zug m höjdsträckning /; ås.

Hohepriester m öfverstepräst. Höhepunkt m höjdpunkt, höher högre.

hohl ihålig; dos; konkav. Hohl-..., hohl-... in Zssgn: -äugig hålögd; -geschliffen konkav(t slipad); -maß n rymdmått; -fpiegel m konkav spegel;-» wangig som har infallna kinder; -weg m hålväg.

Höhle f håla; grotta.

Hohlheit f ihålighet; tomhet. Höhlung f urholkning; ihålighet ; håla.

Hohn m hån n; j-m zum - ngn till trots.

Hohn»..., hohn-... in Zssgn: -gelachter n hånskratt; -lächeln, -» lachen hånle; -sprechen håna. hohnecken göra spe af. höhnen håna. höhnisch hånfull, spefull.

Höker m månglare.

Hökerfrau, Hökerin f månglerska. Hökern mångla.

Hokuspokus m hokuspokus n. hold huld; bevågen; älsklig; blid.

holdselig huldrik; (för)tjusande. Holdseligkeit f huldhet, älsklighet.

holen hämta, gå efter, skaffa; ta(ga); få; Atem - hämta andan ;- - lassen skicka efter; sich - (sich zuziehen) ådra(ga) sig. Holster s. Halfter.

Holland n Holland.

Holländer m holländare. Holländerin /'holländska. [jerin.| Holländerei f holländeri n, me-j Holländern SchliuschuHl. åka åttor, holländisch holländsk.

Hölle f helvete n.

Höllen»... in Zssgn: -angst f dödsångest ; -fahrt f nedstigande n till helvetet; -lärmm förfärligt oväsen; -Maschine f helvetesmaskin m ; -Pein f hel ve teskval n; -stein m helvetessten höllisch helvetisk. [ojämn.l holp(e)rig knagglig; gropig;] Holstein n Holstein.

Holunder m fläder m, f.

Holz n [pl. Hölzer] trä; virke; ved m; skog m.

Holz-..., holz.— in Zssgn; -apfel m vildapel f «. m; -arbeitet m träarbetare; -artig träartad; -asche f träaska ; -axt f vedyxa; -bau m timring s\ -bock m sågbock; -hoben m vedbod f; trä-golf n ; skogsmark f; -eMo m

träättika f\ -Hacker, -Hauer m vedhuggare; -handel ro trävaruhandel; -Händler m trävaruhandlare; -hof ro - vedgård ; -föser ro timmerman; -kohle f träkol n; -nagel ro tränagel ; -Pflaster n gatläggning f af träkubb; -Platz ro = -hof; -schneidet ro xylograf; -schnitt ro träsnitt n; -schnitzer ro trä-snidare; -schuh ro träsko; -» schuppen, -stall ro vedbod /“, -» skjul n; -span m flisa f; (trä-) spån ro, n; -stoß ro vedtrafve, vedstapel; -taube f ringdufva; skogsdufva; -waren s/pl. träarbeten; -weg ro skogsväg; fig. villospår n; -wurm ro trämask; -zucht f skogshushållning.

holzen afverka (skog); plocka ved ell. ris; prygla.

Holzern af trä; trä-, holzig träaktig; trä-.

Holzung f skogsafverkning. Homöopath ro homeopat. Homöopathie f homeopati. honett honnett.

Honig ro honung, hon*(n)ing. Honig-..., Honig-... in Zssgn: -artig honungslik; -bau m biskötsel f\-btene/“ honungsbin; -suchen ro honungskaka f\ pepparkaka f\ -mottot m smekmånad; --scheibe f honungskaka /*; -« seim m jungfruhonung; -süß honungssöt; -tau ro honungs-dagg f\ -wabe f honungskaka. Honorar n honorar, arfvode. Louoratioren pl. honoratiores. Helfen m humle; -oder m humlegård ; -bau m humleodling f\ ^garten ro humlegård; -stange f humlestång. hovien lägga humle på. hovvl hopp! hopsa! hoppsan!

Hopfen hoppa.

Hör-... in Zssgn: -royr n lur ro; -• saal m hörsal;-weite /'hörhåll n. hörbar hörbar, horchen lyssna.

Horcher ro lyssnare.

Horde f hord ro; skara. ' hören (å)höra; - auf höra på; akta på; schwer - höra illa; sich - lassen låta höra sig; das läßt sich - det låter höra sig; vom Hörensagen ryktesvis.

Hörer m åhörare.

Horizont ro horisont, synkrets. Horn n [pl. Hörners horn; (Berg-spitze) bergspets ro.

Horn-..., horn-.- in Zssgn : -artig hornartad, -aktig; -bläser ro hornblåsare; -drechsler w horn-s vars vare; -Ijout f hornhinna; -vieh n hornboskap ro.

Hörnchen n litet horn. hörnern horn-.

Hörnerschall ro hornskall n. Hornis, Hornisse f bålgeting ro. Hornist ro horaist. [busksnår n. Horst ro u. s (roffågels)näste n; horsten bygga bo.

Hort ro tillflyktsort; värn n; skatt, Hosen f/pl. byxor.

Hosen-... in Zssgn: -baudorden ro strumpebandsorden; -slappe / byxklaff ro, -lucka; -schlitz ro julp; -träger m/pl. hängslen. Hospital n [pl. Hospitälerj sjukhus, lasarett.

Hostie f hostia, oblat ro, n. hott! hoppsan!

Hottentott ro hottentott. [slag n.| Hub ro lyftning/“; uppfordring f;\ hüben på denna sida. hübsch vacker; täck; snäll;

hygglig; mycket.

Huckepack; -tragen bära på ryggen. Hudelei f fusk n; bråk n. budeln fuska CmedV Hus ro hof; -beschlag n hoflw-slag, -ning f; -eisen n hästsko ro; -lattich m hästhofsört f; -«

nagel m (hästsko)söm n; -schlag ra hofslag n; Schmied ra hof-slagare.

Hufe f jordvidd om 765,„ ar. Hüft-..., hüft«... in Zsign: -dein n, -knochen m höftben n; -lahm höftlam; -weh n höftvärk m. Hüfte f höft; länd.

Hügel m kulle, hügelig backig; kuperad. Hugenotte m hugenott.

Hugo m Hugo.

Huhn n Hühners höna f, höns n; junges Huhn, Hühnchen n kyckling.

Hühner-... in Zsign: -auge n liktorn m; -augenoperateur ra lik-tornsoperatör; -fieisch n hönskött; -Händler ra hönsmång-lare; -hof ra hönsgård; -hund m rapphönshund; -korb m hönskorg, hönsbur; -leitet f stege m till en hönsbur; -schrot w fågelhagel n; -stall ra hönshus n; -stange f hönsvagel ra. hui! vips I; hej!; usch!

Hui n huj, tag.

Huld f nåd; gunst, huldigen hylla.

Huldigung f hyllning. Huldigungseid m hyllningsed. huldreich, huldvoll huld(rilc). Hülle f (om)höljäkn; täckelse n;

slöja: btc -und FülleÖfverflÖdn. hüllen (om)hölja, insvepa.

Hülse /"hylsä; skida; balja; skal w. Hülsenfrucht f skidfrukt f u. w. hülsen skala; sprita. hülstg skidartad, skid-, humanisieren humanisera. Humanität s humanitet.

Humbug m humbug.

Hummel f humla. humme(l)u surra.

Hummer m hummer.

Humor m humor.

Humoreske f humoresk m. humoristisch humoristisk.

humpeln halta, lin ka.

Humpen m stor bägare, stop n. Hund m hund (auch X) i junger -valp.

Hunde-... in Zsign: -arbeit /"hund-göra n; Jjouå n, -Hütte f, -loch n hundkoja f; -kälte f bister köld; kleben n hundlif; un übe alldeles uttröttad; Steuer / hundskatt ra; -trab m smått traf vi; -Wärter w hundvaktare. hundert hundra; vier vom Hundert fyra procent; -fach, -fällig hundrafaldig, -faldt; -grad ig hundrr, 4 adig; -jährig hundraår! -jährlich hundraårig, li .faårs-; -mal hundra - anger; -lveife i hundradetal, hundratals.

Hunderter m hundratal n. hunderterlei hundratals, hundertft hundrade.

Hündin f hynda, tik. hündisch hundaktig; fig. cynisk. Hunds-... inZfsgn : -fott m hunds-fott; östern ra hundstjärnan f; -tftge m/pl. rötmånad m (sg.); -wut f hundgalenskap ra.

Hüne ra jätte.

Hünengrab n jättegraf f.

Hunger m hunger; -gestalt f skelett n; -jahr n nödår; -fut f svältkur ra; -leider tn utsvulten varelse; -tod ra hun-ger(s)död. hung(e)rig hungrig, hungern hungra, vara hungrig. Hungersnot f hungersnöd, hüpfen hoppa.

Hürde f flätverk n; fålla; inhägnad ra; -ntenuen n hinderlöpning /".

Hure f hora. hureu hora.

Huren.... in Zsign: -hauS n horhus ; -kind n oäkta barn; flutet ra horhusvärd.

Hurer ra horkarl.

Hurerei f horeri n. hurerisch horaktig, hurra! hurra! hurtig hurtig, flink, rask. Hurtigkeit f hurtighet, flinkhet,1 Husar m husar.    [raskhet.} husch! hysj !; vips! huschen kila.

Hussite m hussit. hüsteln hosta litet, husten hosta.

Husten m hosta f.

Hut m [pl. Hüte} hatt; oseder f plym tn; ^futter n hattfoder; ^modjer m hattmakare; ».krämpe f hattbrätte n; ».schachte! f hattask m; ».zucker m toppsocker n. Hut f vakt; vård m; uppsikt; bete n; auf der sein vara på sin vakt.

hüten vakta; akta; vårda; sich.», akta sig, ta(ga) sig till vara (vor för).

Hüter m vaktare; väktare.

Hutsche f pall m.

Hütte f hydda; koja; S hytta. Hütte»«..., Hütten-... in Zfsgn: ^arbeitet m hyttarbetare; JFuitbe/ metallurgi; ^.männisch metallurgisk; ^meister m hytt-, mas-nülstare; stauch m hyttrök; elverk n (hytt)bruk.

Hutung f bete(smark) n.

Hyäne f hyena.

Hyazinthe f hyacint m.

Hydrant m vattenpost, kran. hydraulisch hydraulisk.

Hygiene f hygien, hygienisch hygienisk.

Hygrometer m hygrometer. hygrometrisch hygrometrisk. Hymne f hymn m, lofsång m. Hyperbel f hyporbel m. Hypochonder m hypokonder. Hypotenuse f hypotenusa. Hypothek/"hypotekn, inteckning. Hypothese f hypotes m. hysterisch hysterisk.

[anstalt.

[e[de]r) sida.

i! å(h)!; igar! verkligen!; i nun! nåja!; i freilich! naturligtvis! Jambe, Jambus m jamb. iambisch jambisk. ich jag; ich selbst jag själs.

Ich n jaget, ideal ideell.

Ideal n ideal idealisieren idealisera.

3bee /‘idé.

Ideen-... in Zflgn: ».gang m tankegång ; ».kreis m idékrets; »her» bindung /"idéassociation; ».Welt f idévärld.

identifizieren identifiera, identisch identisk.

Identität f identitet.

Idiom n idiom.

Idiot m idiot; ».enanstalt f idiot-Jdyll fi idyll tn.

Igel m igelkott.

ignorieren ignorera, ihm (åt) honom, den ©11. det. ihn honom, den, det. [åt e(de)r. ihnen (åt) dem; (Ihnen) e(de)r, ihr l.(åt) henne. 2. J,nU3. hennes, dess, sin deras, sin. 4. der ihre, ihrige hennes; deras; sin, sitt; e(de)r. ihrerseits å sin (hennes, deras, ihret-halben, -wegen, -willen för hennes (deras, e[de]r) skull, ihrig s. ihr 4. illoyal illojal, illuminieren illuminera.

Illusion f illusion, illusorisch illusorisk, illustrieren illustrera.

JltiS m iller. im = in dem.

Imbiß m matbit; frukostmiddag. Imme fbin.

[ngn).

beräknande (af). [begreifen I = einbegriffen, s. ein-i

infödd.

immer alltid, städse; auf »., für » för alltid; », mehr allt mer och mer; ro er auch », hvem ell. hvil-ken som helst som; ».dar alltjämt, städse; ».fort alltjämt, ständigt; ».hin ju; gärna; »,» während evig, ständig; ».zu alltid, ständigt; gå på! Immergrün H n vintergröna f. Immobilien pl. immobilier, fast egendom m (sg.).

Imperativ m imperativ, imperativisch imperativisk. Jmperfekt(um) n imperfekt(um). Impf'... in Zssgn: »schein m vacci-nationsbevis n; ».zwang m raccinationstvång n. impfen ympa.

Impfling m en som skall vaccineras ell. som blifvit vaccinerad.

Impfung f ympning. imponieren imponera (j-rn på Importeur m importör, importieren importera, imposant imposant, impotent oförmögen. Improvisator m improvisatör. imstande: » sein vara i stånd, in (dat. u. aco.) (ut)i; in i; till;

på; (in)om; under. Inanspruchnahme f tagande n i anspråk, upptagande n. Inbegriff m inbegrepp n; sammanfattning f; mit » med in-inbegriffen Inbrunst /* innerlighet, värma, inbrünstig innerlig, varm. indem i det (att), medan, under det (att), då; emellertid, indes, indessen under tiden, emellertid; medan, under det (att).

Jndianer(in) indian (indianska), indianisch indiansk.

Indien n Indien.

Indier m indier, bindn.

Indigo m indigo. indirekt indirekt, indisch indisk, indiskret indiskret.

Individuum n individ m (von Tieren und Pflanzen n).

Indossant K m endossent. Indossat m endossat. indossieren endossera.

Industrie f industri, industriell industriell, ineinander i hvarandra, i hvartannat, i hop, samman, infattibel ofelbar, infam infam.

Infamie f infami, vanära. Infanterie f infanteri n. Infanterist m infanterist.

Jnfel, Jnful f mitra, biskopsmössa.

infizieren inficiera, smitta. Ingenieur m ingenjör, [konst. Jngenieurkunst f ingenjör(s)-ingeniös sinnrik, ingleichen likaså, likaledes. Ingredienz f ingrediens m, beståndsdel m.

Ingrimm m vrede, raseri n. ingrimmig vred, ursinnig. Ingwer m ingefära f.

Inhaber m innehafvare, ägare;

(Wechsel-».) innehafvare. inhaftieren häkta.

Inhalt m innehåll n; lydelse f;

körperlicher » volym.

Inhalts-..., inhalts-... in Zssgn-»oiißfllbe /‘innehållsförteckning; ».leer innehållslös; ».reich innehållsrik; ».schwer innehållsrik: »Verzeichnis n innehållsf örteck-) Injurie /‘ärekränkning, [ning f] Inland n inland; inre.

Inländer m inlänning, inföding, inländisch inländsk; inhemsk;

[sluten.

inliegend inneliggande, inne-inmitten midt i (bland), inne innemitten», midt i; ».haben

innehafva; äga: hålla besatt; behärska; -halten iaktta(ga); göra ett uppehåll; hejda sig: -werden märka, komma underfund med; -wohnen innebo, innen inuti; inne.

Innen-... in Zssgn: -seite f insida : -well f inre värld, inner inre; invändig; invärtes. Jnnere(s) n inre. innerhalb inom; inuti, innerlich inre; invärtes; innerlig ; djupt, innerst innerst, innig innerlig.

Innigkeit f innerlighet.

Innung f skrå n, gille n. ins ----- in das; -besondere i synnerhet, särskildt; -geheim i hemlighet; -gemein i allmänhet; -gesamt allesammans; en för alla och alla för en; -künftige för framtiden. hjon n.) Insasse m invånare; hyresgäst;J Inschrift / inskrift.

Insekt n insekt m.

Insel f Ö; -bewohner m öbo; meer n arkipelag m; -stabi f östad m.

Inserat n annons w.

Znsiegel « ----- Siegel.

Insignien pl. insignier, insofern så tillvida; för så vidt. insolvent insolvent.

Insolvenz f insolvens, insonderheit särskildt.

Inspektor m (einer Lehranstalt) in-spe'ktor, sonst inspekto'r. inspizieren inspektera, besiktiga, instand ----- imstande, inständig enträgen, enträget. Instanz f instans m.

Instinkt m instinkt. [mässig.| instinkt-artig, «mäßig instinkt-J Institut n institut.

Instruktor m instruktör. Instrument n instrument. Insulaner m öbo.

Insurgent m Insurgent. Insurrektion f insurrektion. inszenieren uppsätta, iscensätta. Integralrechnung f integralkalkyl m.

Intelligenz f intelligens. Jntelligcnzblalt n annonsblad, intensiv intensiv, interessant intressant.

Interesse n intresse.

Interessent m intressent, interessieren intressera, interimistisch interimistisk, provisorisk, tillfällig. Interpunktion f interpunktion, intim intim, intolerant intolerant.

Intoleranz /‘intolerans, intrigant intrigant.

Intrigant m intrigmakare. intrigieren intrigera, invalid vanför, orkeslös. Invalide m invalid.

Inventar n inventarium. Inventur O f inventering, inwärts inåt.

inwendig invändig; inre. [mån.j

inwiefern huru långt, i hvad/

inzwischen emellertid.

ionisch jonisk.

irden af lera, ler-.

irbiftf) jordisk; timlig, världslig.

Ire — Irländer.

irgend helst; möjligen; -ein, -eine, -eins någon; något; -einer, -jemand, -wer någon; -welcher, 8) någon, något som helst; -wie på något sätt; -wo någonstädes, F nånstans; -• woher någonstädes ifrån; -wohin någonstädes, F nånstans, irisch irisk, irländsk.

Irland n Irland.

Irland er(in) irländare,irländska, irländisch irländsk.

Irr...., irr«... in Zssgn: -fahrt f irrfärd; -gang, -garten m irrgång; -gläubig irrlärig, kät-

[ska).

tersk;    / irrlära; -lehrer

m irrlärare; glicht n irrbloss; -sinn m vansinne n; -sinnig vansinnig; -Weg m irrväg, villoväg; -wisch m — glicht, trre 1. vilse(kommen); förvirrad; vansinnig; -fahren,-gehen, -reiten fara gå, rida eil. råka vilse; -führen föra vilse, vilseleda, förvirra;-machen förbrylla - reden yra; an et. - werben-ej förstå sig på gnt. 2. Jrre(r) s. dåre. A Irre/vilsef urande n; in ber - vilse; in die - führen vilseleda.

irren irra; gå vilse; missta(ga) sig; fela; sich - missta(ga) sig. Irrenhaus n dårhus, irrig oriktig, felaktig.

Irrtum m misstagn, villfarelses;

Sie sind im - ni misstar er. irrtümlich oriktig, felaktig; --erweise af misstag.

Irrung / misstag n; missförstånd n.

Jsegrimm w 1. (Wolf) gråben n.

2. fig. tvärvigg.

Islam m islam.

Island n Island.

Jsländer(in) isländare. isländisch isländsk, isolieren isolera.

Isolierung / isolering.

Israelit m israelit, israelitisch israelitisk.

Italien n Italien.

Jtaliener(in) italienare (italien-italienisch italiensk.

[häftig.

[årsinkomst /.[

ja ja; jo; ju; - freilich ja visst. Zacht /'jakt.

Zacke / jacka.

Zackett n schakett m.

Zagd / jakt(väsende n); auf die - gehen gå på jakt; - machen auf anställa jakt på; -bezirk m jaktområde n; -flinte / jaktbössa; -freund m jaktvän; -• Haus n jakthydda /; -horn n jakthorn; -hund m jakthund; -Partie /jaktparti »; -laiche / jaktväska; -zeit / jakttid, jagdbar jaktbar.

jagen jaga; drifva; rida «II. åka i st.räck, spränga.

Zäger m jägare; -bursche m jä-geribetjänt; skogselev; -hanS n, -hof m skogvaktarbostad m; jakthydda /; -Melfter m etwa: jaktmästare; -recht n skottpengar pl.

Zägerei / jägeri n. jäh brant; lodrät; strid; plötslig; Zähe / branthet; häftighet; hastighet.

D»eteeb- xtbwrdioch.

jählings brant; plötsligt.

Zahr m år; ein halbes - ett halft år, ett halfår; - ein - aus år från år; vor einem -e för ett år se(da)n; bei -en till åren kommen; -bücher n/pl. årsböcker; -gaug m årgång; -gehalt n årslön /, årsunderhåll n; -hun* dert n århundrade; -markt m (års)marknad; -tausend » årtusende; -zehnt n årtionde, jahraus jahrein år från år. Zahres'... in Zs.stzgn meist: års-; -ansang m Årets början /; -be* richt m årsberättelse /; -einkommen n årsinkomst /; -seier /, -tag m årsfest; -rente / årsränta; -schluß m årets slut n; -zahl / årtal n; -zeit / årstid, jährig årsgammal; -årig; es ist -det är na ett år; sechS- sexårig.

jährlich årlig(en); -es Einkommenj Zährling m årsgammalt djur n. Zähzorn m häftig vrede, jähzornig häftig, uppbrusande.

13

jetzt nu, för närvarande jetzig nuvarande.

Joch n ok; (bergs)rygg m; hvalt Jockei m jockej.

Jod n jod m, n.

Zohann(es) m Johan.

Johanna f Johanna.

Zohanni(s) rn idsornrnar(dag) (auch ».tag m, ».fest n).

Johannis«... in Zssgn: ».beere f vin bär n; »,6rot n johannesbröd: ».wurm m lysmask Johanniter m johannit. johlen skråla, skräna.

Jolle \I/ /" julle m.

Joppe /'jacka.

Journal n journal m.

Journalist m journalist, journalistisch journalistisk.

Jubel m jubel n.

Jubel-feier f, -fest n jubelfest m jubeln jubla.

Jubiläum n jubileum, [hejsan! juch!, juchhe!, juchhei! hurra!; Zuchten m juftläder n, ryss-j jeder (jede, jedes) hvarje, hvar(t) . jucken klia. och en (ett); enhvar; ».mann åuefett n klåda f. enhvar, hvar och en; ».jeit all- Jude m jude; der ewige ». den tid, städse.    vandrande juden,

jedesmal hvarje gång; ». wenn ! [übtlit uppträda som jude ; pruta; Bärhelst.

Zakod m Jakob.

Zakobine f Jakobina.

Jakobiner m jakobin.

Jalousie f (bladen m) jalusi, persienn m.

Jamaika n Jamaika.

Jammer m jämmer; elände n; es ist », und Schade (jammer-schade) det är stor synd, stör skada.

Jammer-..., jammer-... in Zs.-stzgn: »Geschrei n jämmerskri; klappen m kräk n, krake; ».schade s. Jammer; ».toi n jämmerdal m; ».voll — jämmerlich, ömklig, i jämmerlich jämmerlig, bedröfligj jammern jämra sig, klaga; er , jammert mich det gör mig ondt om konom.

Janhagel m pöbeln, packet n. Jänner, Januar m januari.

Japan n Japan.

Japaner(in), japanisch japan(es), japan(esi)ska, japan(esi)sk. jappen gapa.

Jasmin m jasmin.

Jaspis m jaspis. jäten rensa (bort).

Zauche f gödselvatten n. jauchzen jubla.

Jauchzen n jubel, jawohl ja visst.

Jawort n jaord.

je någonsin; hvart; jo, dess; von ». sedan gammalt, sedan länge; ». nach alltefter; ». nach-dem allteftersom; ». zwei und zwei två och två, två i sänder; je ... desto ju ... dess; je eher je lieber ju förr dess hellre, jedenfalls i alla fall, i alla händelser.

jedesmalig hvarje gång skeende: tillfällig.

jedoch dock, likväl, 8ndå. jedweder, jeglicher ----- jeder, jeher: von » sedan gammalt. Jelängerjelieber H n kaprifolium. jemals någonsin, jemand någon, [där; den förre.( jener (jene, jenes) den där, detj jenseitig på andra sidan belägen; motsatt, andra.

jeuseit(s) på andra sidan, bortom. Jenseits n lifvet efter detta. Jesuit m jesuit.

Jesus m Jesus; das Buch ». Sirach Jesu Syraks bok f\ ».kind n Jesusbarnet.

[läder n.J

! tala judetyska.

Juden.... in Zssgn: -harz, -Pech n asfalt m; -Hetze f judeförföljelse ; Jdjnlc/"judeskola; syna- Jungfernschaft /‘mödom m, jungfrudom m.

kvinnorof n; -tebt f jungfrutal n.

goga.    [judar pl.\

Zudenschaft f judisk befolkning,f ; Judentum n judendom m.

Jüdin f judinna, jüdisch judisk.

Jugend f ungdom m; -alter n ungdomsår pl.\ -freund m ungdomsvän; -jähre n/pl. ung-. domsår sauck -alter); straft f ungdomskraft; -streich m ung-domsspratt n; -zeit f ungdomstid.

jugendlich ung(domlig).

Juli m juli.

JuliuS m Julius, jung ung; ny; färsk; frisk. Jung-.... jung-... in Zsign: -frau f jungfru; -fraulich jungfrulig; -gesell m ungkarl; -gesellenstand w ungkarlsstånd n.

Zunge m gosse, pojke; -(8) n jungen få ungar; valpa. jungenhaft pojkaktig. Jungenstreich m pojkstreck n. jünger yngre.

Jünger m lärjunge; anhängare. Jungfer f jungfru ; mö. jungferlich jungfrulig; blyg. Jungfern-... in Zsign: jungfru-; -kränz m brudkrans; -raub m

Jüngling m yngling. Jünglings-... in Zsign: -alter n ynglingaålder m; -jähre m/pl. ynglingaår.

jüngst 1. a. sup. yngst; senast; nyast; -e(r) Tag, -e(§) Gericht yttersta dagen m. 2. adv. nyligen.

Juni m juni. junior junior.

Junker m j unk er.

Jurist m jurist, juristisch juristisk.

Jury f jury m. just just; nyss. justieren justera.

[unge.

Justiz /"ratts(s)kipning, lagstiftning; -beamte(r) m juridisk ämbetsman; -ministerium n justitiedepartement; -pflege f rätts(s)kipning; -rettn justitie-råd n.

Jute ® fjute m (n).

Juwel n juvel m.

Juwelen n/pl. juveler; -Handel m juvelhandel; -kästcheu n juvelskrin.

Juwelier m juvelerare.

Jux m skämt n; P skoj n.

Kabale f kabal m.

kabbeln F (sich) gräla.

Kabel n kabel m.

Kabeljau m kabeljo.

Kabinett n kabinett; -Photo, graphie f kabinettskort n, -porträtt n.

Kabinetts-... in Zsign: -beseht m kabinettsorder; -rat m ge-heirneråd n; -sitzung ^ konselj tn; -ftütfn raritet/; kabtnetsstycke.

Kabriolett n kabriolett m.

Kachel f kakel n.

Kachelofen m kakelugn.

Kadett m kadett.

Kadettenhaus n krigsskola f.

Käfer m skalbagge; -sammlung / skalbaggesamling.

Kaff n agnar pl.; strunt.

Kaffee m kaffe n; -bäum tn kaffeträd n; -bohne f kaffe-böna; -brennet m kaffebrän-nare; -brett n kaffebricka /; -geschirrt» kaffeservis m; -hau8 « kafé; kaffehus; .Jonne f kaffekanna;^,mul)[e/’kaffekvarn: Jatz m kaffesump; Joffe /' kaffekopp m; -Wirt m kafévärd.

Äoffer tn kaffer.

Kaffcrland n Kaffer land et.

Käfig m bur.

kahl kal; bar; uaken.

Kahlheit s kalbet, kahlköpfig flintskallig.

Kahm m mögel n. kahmig möglig.

Kahn m | pl. Kahnes båt; Jährt f båtfärd.

Kai tn kaj.

Kaigeld n kajpengar pl.

Kaiser m kejsare; Jura/"kejserligt palats n; -reich n kejsardöme ; Jchnitt m kejsarsnitt n. Kaiserin f kejsarinna, kaiserlich kejserlig.

Kaisertum n kejsardöme.

Kajüte/"kajuta; gro&e-hyttm,/". Kakadn m kakadu s.

Kakao m kakao.

Kakerlak m kackerlacka /. Kaktus m kaktus.

Kalamität f kalamitet. kalandern mangla.

Kalauer m (göteborgs)vite.

Kalb m [pl. KälberI kals m; Jell n kalfskinn; /ig. trumma /"; -steisch n kalfkött;' Jeder n kalfskinn. kalben kalfva. kälbern rasa.

Kalbs-.- in Zffgn: -brägen m (—• gehirn n) kalfhjärna/"; abraten m k als stek/"; -brust /"kalfbringa; Jarbonade f, -kotelett n kalf-kotlett m; Jcule s kalfkyl m; -nitrenbrttten m njurkalfstek f. Kaldaunen pl. innanmäte » (»§.), ränta f (»§.).

Kalender m kalender.

Kalesche /" kalesch m. kalfatern >L kalfatra.

Kali n kali.

Kaliber n kaliber m.

Kalium n kalium.

Kalk m kalk.

Kaik-..., kalk-... in Zsign: -artig kal kart ad; Jrcnner m kalk brännare; Jstein)bruch m kalkbrott n; -erde f kalkjord; grübe f kalkbrott n; Jütte f, -osett tn, Jcheuue f kalkbrän-neri n; -steiu m kalksten kalkig kal kartad, kalkig kalkulieren kalkylera.

Kalligraph m kalligraf.

Kalmus H m kalmus. kalt kall.

Kalt...., kalt'... in Zsign: Jlütig kallblodig; -blütigkeit f kall-blodighet; Jerzig känslolös; Jchale f kallskål; ^Wasserheilanstalt s k all va tten(s)k uranstalt ; -luoffetfur /"kall vatten(s)-kur m.

Kälte < köld; kyla. kälten a skyla.

Kamel n kamel m; -garn n kamelgarn; Jaar n kamelhår; Jtute f kamelsto; Jreiber m kameldrifvare; jiege f kamelget. angoraget.

Kamelie ^ s kamelin.

Kamerad m kamrat. Kameradschaft f kamratskap n. Kameraliapl. kameralvetenskap f (»»•)•

Kameralist m kameralist. kameral i stisch kameralistisk. Kamille ^ f kamomillblomma;

-ntee m kamomillte n.

Kamin m spis; Jims m spisel-krans; -vorsetzer m spisgaller n.

Kamisol n (under)tröja /•

Kamm w [pl. Kämmej kam; (BergJ berg(s)kam; -garn n kamgarn; -macher m (ohne Trennung:* Kammacher) kamma-kare; -rad n kugghjul.

[guru m.

Kantonierung f kantonering. Kantor m kantor.

kämmen kamma.

Kammer f kammare m, mm n; J jener m kammartjänare; fron /"kammarjungfru; ^.geeicht n kammarrätt m; ^.gut n domän m; ^herr m kammarherre ; Jäger mkammarjägare; sjunker m kammarj ankare; Jätzchen n, ^.mädchenn kammarjungfru f; Juch n kammarduk m; jose / — ^.Mädchen. Kämmerer m kammarherre ; kamrer(are).

Kampagne f kampanj m.

Kämpe m kämpe.

Kampf m [pj. Kämpfe s kamp, strid f ; Jegier f stridslystnad m; Jereit stridsfärdig; Jahn m stridstupp; Jlatz m stridsplats ; Jreis m segerpris n; dichter m stridsdomare; Jpiel n kämpaspel, tornerspel. kämpfen kämpa, strida.

Kampfer m kamfer.

Kämpfer m kämpe.

Kanal m [pZ. Kanälej kanal. Kanapee n kanapé m.

Kanarieu.— in Zs.-ftzgn: Jame m kanariefrö n; Jogel m kanariefågel.

kanarisch: die Kanarischen Inseln pZ. Kanarieöarna.

Kandare s stångbetsel n. Kandelaber m kandelaber. Kandidat tn kandidat, kandieren kandera; kandierte Früchte pZ. kanderade frukter. Kandis(zucker) m kandisocker n. Kaneel m kanel.

Känguruh n [pZ. und J] kän-Kauiuchen n kanin m; Jöu m kaninhåla f; ^gehege n kanin-g&rd m.

Kanne f kanna.

Kannegießer m kannstöpare. kannegießern kaücstöpa. kauuelieren k&nnelera; räffla Kanuibate m kannibal.

kannibalisch kannibalisk. Kanonade f kanonad m.

Kanone s kanon m.

Kanonen-... in Zssgn: J6oot n kanonbåt tn; Jugel f kanonkula; Jchuß m kanonskott n; Schußweite f skotthåll n för kanoner; Jtiefel pZ. kragstöflar, ridstöf*

lar.

Kanonier m kanonjär. [noner.j kanonieren (be)skjuta med ka-j Kanonikus m kanik, domherre, kanonisch kanonisk.

Kante f kant m; pZ. spetsar. Kantel m fyrkantig linjal, kanten kanta, kantig kantig.

Kanton m kanton, kantonieren kantonera.

[piska f. Kantschu m kantschu(k), läder-Kanzel f predikstol m; Jered-samkeit f kyrklig vältalighet; -redn« m predikant.

Kanzlei f kansli n.

Kanzler m kansler.

Kanzlist m kanslist.

Kap n kap, udde m.

Kapaun m kapun. fapauiunkapunera. [orkester m.) Kapelle f kapell n; / kapell n,j Kapellmeister m kapellmästare. Kaper m kapare; Jryf m kapar-bref n; -schiff n käparfartyg, kapare m.

Kaper f kapris m.

Kaperei f kapert **. kapern kapa.

Kapital n kapital.

Kapitäl n kapital m «. n. Kapitalismus m kapitalism. Kapitalist m kapitalist.

Kapitän m kapten.

Kapitel n kapitel, kapitulieren kapitulera.

Kaplan w kaplan.

Kapp-... Ut Zflgn: Jen ft« n tak-

[språng n.\

[(-röd).

— 18 *2 -

stoppe

fönster; ^.hahnm kapun; ^.naht f fällsöm m; ^zaun m kapson. Kappe f mössa; lufva; hufva. kappen kapa; toppa; tåhätta;

kapunera.

Kapriole f kapriol m, krmn-f Kapsel s kapsel m; fodral n;

boett; portör m. kaputt kaputt.

Kapuze f kapuschong.

Kapuziner m kapu einem unk. Kar-... in Zfsgn: ^freitag tu lång fredag; ^woche f påskvecka. Karabiner m karbin.

Karaffe s karaff.

Karat n karat w.

Karausche f ruda.

Karawane /karavan m ; ^.nhandel m karavanhandel.

Karbatsche f karbas m.

Karbonade f kotlett m.

Karbunkel m karbunkel. Kardätsäie / karda; hästskrapa, kardätschen karda; rykta.

Karde f karda.

Kardinal m kardinal.

Karfunkel m karbunkel, karg karg.

kargen vara karg, knussla. Kargheit f karghet. kärglich karg; knusslig; mager, kariert rutig.

Karikatur f karikatyr, karikieren karikera.

Karl m Karl.

Karmesin (karmesin a.) karmosin Karmin m karniin.

Karneol m karneol.

Karneval rn karnaval, karneval. Karnickel n ----- Kaninchen.

Kärntes m karuis.

Karo n ruta (Äarten) ruter m. Karoline f Karolina.

Karolinger mjpl. Kärölinger. Karpathen pl. Karpaterna. Karpfen m karp.

Karre/.^n m kärra /; skottkärra f. karren dralga) i skottkärra ; köra

kassieren

Karrengaul m åkarkamp.

Karriere f karriär w.

Kärrner m forman, åkare.

Karst rn hacka s.

Kartätsche f kartesch m.

kartätsck)eu (be)skjuta med kartescher.

Kartäuser w kartusian(ermunk).

Karte f kort n; biljett m; matsedel m; karta.

Karten-... in Zs.-stzgn: —blatt n (spel)kort; ^.haus w korthus; Jfmiftftucf n kortkonst f; ^.lege-rin, ^schlägeriu f spåkvinna; ^.papier n kartong ro; ^spiel n kortspel;spielst m kortspelare;

^.zeichner m kartritare, karto-1 kartrsiauischkartesi(an)sk.[g-raf.j

Kartoffel s potatis »„; neue junge w färsk potatis, [mos n.

Kartoffelbrei ro, ^mus n potatis-

Kartograph m kartograf.

Karton ro kartong.

kartonieren kartonnera.

Kartusche f patron ro.

Karussell n karusell ro.

Karzer m u. n (skol)arrest m.

Kaschmir ro (Gewebe) kaschmir; ^schal m kaschmir(s)schal.

Käse ro ost; ^Händler ro osthandlare; buchen ro ostkaka f; milbe f ostmask ro.

Kasematte & s kasematt m.

käsen ysta (sig).

Kaserne f kasern ro.

foftg’ostartad.

Kasino n kasino, klubb ro.

Kaspar ro Kasper.

Kasse s kassa.

Kassen-... in Zssgn: ^anweisung /. ^.schein i/l (bank)anvisning f; sedel w; obestånd ro kassatillgång; ^.führer ro kassaförvaltare, kassör; ^.revision f kassarevision.

Kasserolle f kastrull m.

kassieren kassera, upphäfva; af-sätta; inkassera.

Kassier(er) m kassör, ßstftanic f kastanj(e) m. [träd n.|

Kastanienbaum m kastanj(e)-j    värdering f; abrief m köpe-

Käsichen n liten låda f, skrin. bref n; -fahrer m, -fahrteischiss Kaste s käst m; -ngeist m\ \ n [kofferdikapten, kofferdifar-[kastanda.

teter.

: Kauf m [pl. Käufe) köp n; in den - på köpet; Anschlag m salu-

[ligen.)

kasteien späka.

Kasteiung s späkning.

Kastell n kastell.

Kastellan m kastellan.

Kasten m kista f\ lår; låda f. Kastrat ra kast rat. kastrieren kast re ra, snöpa. Kasuar m kasuar.

Kasuistik f kasuistik.

Katalog m katalog, katalogisieren katalogisera. Katarrh ra katarr.

Katastrophe /' katastrof w.

Kate f torp.

Katechismus m katekes. Kategorie f kategori, kategorisch kategorisk.

Kater ra katthan(n)e.

Katharine f Katarina.

Käthchen n, Käthe f Karin. Katheder m n. n kateder m. Kathedrale /^katedral, domkyrka. Kathete f Math. katet ra.

Katheter ra (med. Instrument) ka-[katolsk. Katholik m, katholisch katolik, Katholizismus m katolicism. Kätner m torp are, backstugusit-tare.

Kattun ra kattun n u. m. katzbalgen (sich) slåss; luggas. Kätzchen n kattunge tn; H htfnge. Katze f katt(a).

Katzen.... in Zsign: Jbudel ra: einen -b. machen kröka rygg; -geschrei n jamning f; -jammer ra bakrus n, kopparslagare pl.; -köpf w fig. örfil; -inufif /" katt-musik; -sprung m kattsprång n; fig. stenkast n.

Kauderwelsch n rotvälska kauen, käuen tugga, [krypa ihop.) kauern (auch sich -) huka sig ned,[

tyg; -gesuch n “önskas köpa"; bladen m handelsbod s; bleute (pl. von-mann) köpmän; -mtmn m köpman; -männisch köp-nianns-, handels-; -Mannschaft f köpmannakår m; -sch ill ing in köpeskilling; -zwang m: ohne-på öppet köp. kaufen köpa, handla.

Käufer(in) köpare, käuflich till salu; genom köp. kaukasisch kaukasisk.

Kaulbarsch m gärs. kaum knappt,näppeligen; svår-) kausal kausal.

Kausalität f kausalitet.

Kautabak m tuggtobak.

Kaution s kaution, borgen. Kautschuk m kautschuk.

Kauzm uggla s; fig. människa f; original n.

Kavalier ra ryttare; kavaljer. Kavallerie f kavallerin,rytteri n. Kavallerist w kavallerist.

Kaviar ra kaviar.

Kebsweib u mätress, trilla s. kert käck.

Keckheit f käckhet.

Kegel ra kägla f; Math. kon;

-schieben slå käglor.

Kegel«..., segel«... in Lsign J>a§nf kägelbana; -förmig kägelfor-mig; -kugel f kägelklot n; fchieber m kägelspelare, kegeln = Kegel schieben, f. Kegel. Kehl-... in Zsign: -köpf m strup-hufvudn; mittut m strupljud w; gleiste f källist.

Kehle f strupe m.

Kehr-... in Zsign: -besen m sopkvast; -feite f från-, afvig-sida; -wisch m viska f, torklapp, kehren sopa; (um-) vända:

m sopvrå s.

rechtsum kehrt! helt höger om!; ; Kenntnis f kännedom m ; kundas oberste zu unterst - väuda ! skap m; insikt; - nehmen von upp och ned på allt; sich an et. ta(ga) kännedom om ; -nähme f ' - bry sig om, fråga efter ngt. kännedom, upplysning(ar pl.).

Kehricht m u. n sopor pl.; smuts Kennzeichen n kännetecken, m; JEjoufen m sophög; -Winkel kennzeichnen känneteckna.

fentern \L- kantra.

keifen kifvas, träta. [Prügel.s Kerb-... in Zssgn: Jjolj n karf-Keil m kil; vigg; F -e pl. =| j stock m; -üet n insekt m. Keil-..., keil'... in Zssgn: -förmig Kerbe f skåra; inskärning;

Kerbel H m hundloka, körfvel.

kerben göra skåror ell. inskär-j ningar i.

Kerker m fängelse.

Kerkermeister m fångvaktare.

Kerl m karl.

Kern m kärna s (auch fig.)

Kern-..^ kern«... in Zssgn -. -beiher m stenknäck; -fest handfast, duktig; -frucht f, -obst n kärn-frukt m; -gehäufe n kärnhus; -gesund kärnfrisk; -holz n kärnved w; -schuh m kärn-skott n; -spruch m kärnspråk «; -truppen pl. kärntrupper.

kernhaft, kernig kärnfull; kraftig; fast.

kilkormig; Schrift /"kilskrift. snitt n. teilen (fast)kila; prygla.

Keiler m vildsvinsgalt.

Keilerei f slagsmål n,

Keim m grodd, brodd; frö n. keimen gro; sticka upp. fein, -et, -e, -e3 ingen ell. intet, ej någon, ej något; (keiner von beiden) ingendera; - Ding intet, keinerlei intet slags; auf - Weise på intet vis.

keinerseits ej från någon sida. keinesfalls, -toeg(e)8 ingalunda, alls inte.

keinmal ingen gång, aldrig.

Kelch m kaik, bägare; H blomfoder n.

Kelle f slef; murslef.

Keller m källare; -assel f grå- Kerze /"(vax)ljus n. sugga; -geschah n källarvå- kerzengerade rak som ett ljus, ning f; -hals m källarsvale; j kapprak.

-lödj n källarglugg m; -Meister i Kescher m håf. m källarmästare.

Kellerei f källare m.

Kellner m vaktmästare, kypare, uppassare.

v Kellnerin f uppasserska, värdshusflicka.

Kessel»» Idttel; gryta/'; pannas; -sticker m kittelflickare; -haken m kittelring, grytkrok; -panke f puka.

Kelten pl. (Bott) kelter.

Kelter f vinpress m. keltern pressa, keltisch keltisk.

kennbar, kenntlich igenkänn(e)-Kg; tydlig.

kennen [tonnte, gekannt! känna (tm, Igsn); - lernen lära känna

Rette" f kedja; boja; (Gebirgs-) bergskedja; (Weber-) varp m ketteln fastkedja, ketten fastkedja.

Ketten-.- in Zssgn: -gelenk, -glied n kedjelänk m; -hund m bandhund; Jfugel f kedjekula; --regel /^ Math. kedjeräkBieg. Ketzer m kättare.

Ketzerei f kättöct n.

Sfeimcr m kännare; -blick m ¹ ketzerisch kättersk.

| Ketzerrichter m inkvisitor.

' Mnn&rblick.

väg.

keuchen pusta, flåsa, flämta.

Keuchhusten m kikhosta f.

Keule f (strids)klubba; (Fleisch».) lår n; bog m; (Mörser».) mortel-stöt m.

keusch kysk.

Keuschheit f kyskhet.

Kicher(erbse) f kikärt.

kichern fnittra, fnissa.

Kicks m felstöt (i biljard).

Kiebitz m vipa f.

Kiefer 1. m käk. 2. ^ f tall.

Kieke f fotvärmare m. (penna f.

Kiel m 4/ köl; (Feder».) fjäder-

kielholen 4, kölhala.

Kielwasser n kölvatten.

Kieme /", »tt pl. gäl m, f.

Kien m torrved, tyre n; »apfel m tallkotte; »baum m tall f; »ruß m kimrök.

kienig kådig, hartsi g.

Kiepe f korg m (att bära p& ryggen).

Kies m grus n; Min. kis; ».boden m grusjord f; ».weg m grusad (m) kiselsten.

Kiesel m flinta /", kisel; (a. ».stein

Kiesel ..., kiesel-... in Zffgn -. ».artig kiselartad; ».erbe f kiseljord; ».hart flinthård; »säure f kisel-syra.

kiesig grusig.

Kilo^. kilo...

Kimme f kant m ; inskärning.

Kind n [pl.ßittber] barn; ».bett n barnsång f\ »betterin f barn-sängskvinna; ».taufe f barndop n.

Kindchen, Kindleiu n litet barn, barnunge m.

Kindeldier n barnsöl.

Kinder-..., kinder-... in Zffgn: ». blättern pl. vattenkoppor; »-sta* f barnsköterska; barnmorska; ».freund m barn vän; »gattot tn lekskola f; ^.lehre f kntskMtn; ».leicht myokst lätt; »loSbarnlös; »Mädchen» barn-

flicka/"; .^märchen n barnsaga/"; »mord, »mörder m barn(a)mord n, -mördare ; »schuhe pl. barnskor; »spiel n barnlek m; »-streich m pojkstreck n; ».ftttbe f barnkammare m; »Wärterin f barnsköterska.

Kinderei f barnslighet.

Kindes-... inZffgn: göltet n barna-ålder m; Jbetnc: von »beuten an alltifrån barndomen; Jfinb n barnbarn; bliebe f barns kärlek, sonlig eil. dotterlig kärlek m; kärlek till barn ; »mörder m barnamördare; ^notep/. barnsnöd f (sg.); »statt f: an »statt annehmen adoptera; »teil m barns del ell. ars slott.

Kindheit f barndom m. kindisch barnslig; enfaldig, kindlich barnslig, barna-; oskyldig; sonlig, dotterlig. Kindlichkeit f barnslighet; oskuld.

Kinematograph m kinematograf. Kinkerlitzchen pl. F fladder n (sg.), glitter n (sg.).

Kinn n haka /"; »backen m käk (-ben n); ».bart m hakskägg n; ».kette f kindkedja; ».lade f käk(ben n) m.

Kiosk m kiosk.

Kippe f: auf der » stehen stå på lut, stå och väga. kippen förlora jämvikten; ta(ga) öfverbalansen; ställa på lut. Kippkarren m vippkärra f. Kirch.... in Zffgn: »dorf n kyrkby m; ».fahrt f procession; »gang m kyrkogång; (nach e-r Entbindung) kyrktagning f; ».gånger m kyrkogångare; »hof m kyrkogård; ».spiel n kyrksocken f; »sprenge! m församling f; ».turui m kyrktorn w; »weih(e) f kyrkinvignicg; kyrkmässo-dag tu.

Kirche f kyrka.

[famnved m.|

Kirchen-..., kirchen-... in Zflgn: -• Llteste(r) tn kyrkvärd; kyrko-föreståndare; -bann m bann n (-lysning s); in den -bann tun bannlysa; -buch n kyrkbok f \ -büße f kyrkobot, -plikt; -die. netm klockare; -gebetn kyrkobön f; -gemeinde f församling; -geschichte f kyrkohistoria; -jähr n kyrkoår; -lieb n psalm m; -musik f kyrkmusik; -rat m kyrkoråd n, kyrkoråds-ledamot; -raub tn, -schändung f kyrkorån n; -recht n kyrkorätt m; kanonisk rätt; -rechtlich kyrkorättslig; kanonisk; -schätz m en kyrkas skatt; -schiff n skepp (i en kyrka); -sitz m kyrkbänk; -spaltung f kyrklig söndring, schism m; -float m Kyrkostaten; -stand, -stuhl m kyrkbänk; -fteuer f kommunalskatt m till kyrkliga behof; -Ostterm kyrkofader; -verbésse-rung/’kyrkoreform rn;-Vorsteher m = -ältester; -zettel m anslag n on; predikoturer; -zucht f kyrkotukt.

Kirchlein n liten kyrka f. kirchlich kyrklig.

Kirchner tn klockare.

Kirmes f vaka; marknad m. fhr(c) tam, spak. kirren tämja, göra spak.

Kirsch m — Kirschbranntwein. Kirsch-..., kirsch«... in Zflgn: -aller f allé ro af körsbärsträd; -• bstummkörsbärsträdnj-bcstiint. wein m körsbärsbrännvin n; -garten m körsbärsträdgård; -fern m körsbärskärna f ; -. suchen tn körsbärskaka f; -rot körsbärsröd; -stein m — -kern; -waffer n körsbärsbrännvin. Kirsche f körsbär n.

Kissen n kudde m; dyna f.

Kiste f kista; lår ro; låda.

Kitt m kitt »i.

Kittel m blus. kitten kitta.

ßi^el m kittling s; klåda s\ lusta f. f kittla; behaga, kitzlig kittlig; kinkig; kitslig. Kladde f kladd m. klaffen gapa; öppna sig. klaffen gläfsa; fig. bråka.

Kläffer m gläfsande hund; fig. skrikhals.

Klafter f famn rn; -holz n| klaftern famna; mäta mellan vingspetsarna, [ben väcka åtal. klagbar som kan åtalas; - roer» Klage f klagan; klagorop n; klagomål n; (vor Gericht) åtal n; - erheben gegen j-n väcka eil. anställa åtal mot ngn; - führen föra klagan, klaga; -gedicht. -lieb n klagosång; jeremiad f; -grund tn skäl n till klagan; -schrift /‘klagoskrift, klagen klaga, jämra sig; (gerichr-lich) väcka åtal (gegen mot). Kläger m kärande; åklagare, kläglich beklaglig, sorglig, jämmerlig.

klamm trång; kram; stel; beklämd; knapp; pank; -e Hände haben vara valhändt.

Klamm f klyfta, skrefva. Klammer f krampa; murankare n; (runde -) parentes m; (eckige -) klammer m; in -N inom parentes.

klammern med krampor fästa, fastgöra; sich - klänga sig fast. Klayg m [pZ. Klänge j klang, ljud n, ton.

Klang-..., klang-... in Zssg«: -lehre f akustik; -los klanglös; -* reich, -voll klangfull.

Klapp-... in Zssgn: -horn n kornett m; -hut ro chapeau claque (hatt att slå ihop); -Pult n klaflf-pulpet m; -stuhl m fällstol; -tisch m fällbord «; -tut f fall-dörr, fallucka.

Klappe f (Holz-) fallbräde n; J* klaff ro ; (an Maschinen) ventil ro ; (an Taschen rc.) klaff in. [(ihop). klappen smälla; passa eil. gå Klapper f skramla, skallra. Klapper«..., klapper«... in Zffgn; dürr skinntorr; ^.maul n prat-makarero, -makerska f\^.mühle s kvarn; ^toje s åkervallmo m; ^schlänge f skallerorm m; ,v storch m stork.

Klapperei Geklapper; skräp n. klappern klappra; skallra; skramla; slamra; gnissla; prata; mit den Zähnen ^ hacka tänderna.

klapprig ranki g; fig. skral.

Klaps m smäll, sittopp, klar klar; redig; ren; siegen, machen, ^stellen klargöra,klara; über etto. ins lontmen komma på det klara med ngt.

Klara f Klara.    U klarna,

klären klara; rena; upp lysa; sich Klarheit f klarhet; renhet. Klarinette f klarinett ro. Klarinettist m klarinettist.

Klasse s klass ro.

Klasien«... in Zffgn: ^kampf ro klasskamp; ^.lehrer ro klasslärare ;    i min er n klassrum,

klassifiziere!) klassificera. Klassiker ro klassiker, klassisch klassisk, klatsch! klatsch!

Klatsch ro klatsch, smäll; skvaller n; -maul n skvallerkäring f \ ^mohn ro, ^.rose f åkervallmo [käring, -bytta. 1 Klatsche s llugsmälla; skvaller-] klatschen klatschn, smälla; klappa; (Beifall) applådera; (schwayen) skvallra; slamra.

Klatscher m en som applåderar;

pratmakare, skvallerbytta. Klatscherei s skvaller n, prat n, sladder n.

klatschhaft skvalleraktig.

klauben plocka (ut); rensa; sortera; gnaga; nagelfara med.

Klaue f klo; ram ro; tass ro; klös.

Klauen-... in Zffgn: ^.fett n klöf-fett; ^seuche f klöfsjuka.

Klaus ro Klas.

Klause f cell ro; (eremit)hydda, klyfta.

Klausel s klausul ro.    N

Klausner ro eremit.

Klausur f afstängning; bok-spänne n.

Klaviatur f klaviatur.

Klavier n piano; ^.lehrer ro musiklärare; ^schule/' pianoskola; Spieler m pianospelare, pianist; ^stimmet m pianostäinmare. kleben limma; klistra (fast);

^ an kjibba (fast) vid; fiy. vidlåda; fig. hänga fast vid.

Kleber ro växtlim n. kleb(e)rig klibbig.

Kleb(e)rigkeit f klibbighet.

Klebetaft ro musch plåster n.

Klecks ro (bläck)plump, klick, klecksen plumpa, sudda, kludda. Kleckser ro sudder; klåpare.

Kleckserei sudd n, kludderi n klecksig full af plumpar, ned-plumpad, suddig.

Klee ro klöfver.

Kleeblatt n klöfverblad. kleiden — kleben; (Maurerei) öfverstryka med murbruk af ler och skuren halm.

Kleid n [jil. Kleibers klänning f\ dräkt f; „tt kläder, kleiden kläda.

Kleider-... in Zffgn: ^.bürste f kläd(es)borste ro; ^.Händler m klädmäklare; klädeshandlare; skämmer f garderob ro; ^macher ro skräddare; ^.macherin f sömmerska ; ^.schrank ro klädskåp n; ^.ständer ro klädhängare. kleidsam klädsam.

Kleidung f (be)klädnad ro;

pt-

[pingla.]

Kleidung-stück

(kläde)dräkt; klädsel; kläder

Kleidungsstück n (klädes) plagg, klädespersedel m.

Kleie f kli n, sådor pl.

Kleienbröt n kli b röd.

Äettg kliartad, kli-.

klein liten; ringa; knapp; pl. små; »,e8 Geld småpengar pl.; ein », wenig en liten smula; groß und». stora och små; von », auf allt ifrån barndomen; im »en verkaufen sälja i minut; », schneiden skära smått, fint.

Klein-..., klein«... in Zssgn: »asien n Mindre Asien; ».blätterig amåbladig; ».denkend småsint; ».gläubig klentrogen; ».handel m minuthandel; ».Händler m mi-nathandlare; ».kiuderbewahr-anstalt f barnkrubba; ».laut eedslagen; ».mut m, ».mütigkeit f klenmod(ighet); »mütig klen-modig; ».schmied m klensmed; ».staaterei .partikularism m; ».städ ter m småstadsbo; ». städtisch småstadsaktig; ».Vieh n småboskap m.

Kleine(s) n liten m.

Kleinheit f litenhet; ringhet.

Kleinigkeit f obetydlighet, småsak; ».skrämer m pedant, Masker.

kleinlich liten (pt.små); småaktig.

Kleinlichkeit s småaktighet.

Kleinod n [pl. ».c u. ».ien] klenod m.

Kleister m klister n.

kleistern klistra.

Klemme f klämma, knipa.

tummen klämma.

Klemmer m pincené.

Klempner ro bleckslagare.

Klepper ro klippare.

Ketifal klerikal.

Kleriker v, klerk, präst.

Klerisei f, Kleruk m kleresi n, prästerskap n.

Klette t f kardborre m.

Kietter«.^ in Zflgn: Zeisen n klät-terhake m; ».mast m, ».stetige f klätterst&ng; »pogelpt. klätter-fåglar.

klettern klättra; klänga.

Klient m klient.

Klima n klimat, klimatisch klimatisk; klimat-, klimmen [klomm; genommen] klättra; klänga, klimpern skramla; klinkn; gnida. Klinge f klinga; über die ». springen lassen l&ta (ngn) springa öfver klingan.

Klingel f (ring)klocka; bjällra; die ». ziehen ringa på; ».beutel m (kyrk)håf (med klocka): »,« schnür s klocksträng; ».zu g m klocksträng, klingeln ringa (på); klinga;/ klingen sklang; geklungen] klinga; pingla; ringa; låta; »,be Münze klingande mynt n; mit -dem Spiel med klingande spel. ttlingklang m klingklang n. klingklang! kling(eli)klangt;| Klinik f klinik [pling plong'.j klinisch klinisk.

Klinke f (dörr)klinka.

Klinker G m Idink, klinker(t) m. Klippe /‘klippa, skär n.

Klippfisch m klippfisk, flippig klippig.

klipp klapp! klipp klapp!; tick tack; das ist klipp und kar det är klappadt och klart, klirren klirra; klinga; skramla;

slamra; gnissla; skallra. Klischee n kliché m. klitschig degig.

Kloake f kloak m.

Klobe f vedträ n. [klofve m. Kloben m vedträ n; block w; klobig gros, klumpig, klopfe» klappa; knacka (på); bulta (på); piska; e6 klopft det knackar.

[frikadell.

dera; skjuta.

Klopfer m portklapp; klappträ n. Klopffechter tn slagskämpe. Klöppel m kläpp; (port)klapp; knyppelpinne; „arbeit / knypp-ling; knypplade spetsar pl.; pfiffen n knyppeldyna /; „spitze f knypplad spets tn. klöppeln knyppla.

Klops m [pl. Klopses köttbulle, Klosett n [pl. „e und„ss klosett tn. Kloß tn [pl. Klößes (von Erde) koka /, klimp; (von Mehl) klimp.

kloßig klimpig.

Kloster n [pl. Klösters kloster; Jbrubet m klosterbroder; „frau / klosteijungfru; „gelübde n klosterlöfte; „leben n klosterlik ; „schwefln / klostersyster; „zucht / klostertukt. klösterlich klosterlig.

Klotz m [pl. Klotzes kloss, klots; kub b; stock; fig. träskalle. Klub m klubb.

Kluft f [pl. Klüftes spricka; remna; klyfta: svalg n; F kläder pl. klug klok.

Klugheit / klokhet, klüglich klokt, förståndigt, ßlumpten)mklump; klimp; hög. klnmperig, klumpig klimpig. klümperu: sich „ klimpa sig. Klumpfuß m klumpfot, [berlock. Klunker m smutskluns; tofs; Kluppe / (nyp-, knip-)tång. Klüver \L m klyfvare. Klüverbaum 4- tn klyfvarbom. Klystier n klistir, lavemang. Klystierspritze / klistirspruta. knabbern knapra.

Knabe m gosse.

Knaben-... in Zs.-stzgn: „alter « gossålder tn; „kraut n nyckelblomster ; „schule / gosskola; „streich m pojkstreck n. knabenhaft barnslig, pojkaktig. Knack, „8 m knäck; knäpp.

Knackmandel / krakmandel m. knacken knäcka; knäppa; knaka. Knagge / kvist(knöl m) tn; kloss

Knall m knall, smäll; „ und FaL i ett nu, med ens, plötsligt; „boubon m smällkaramell; büchse / pluggbössa; „erbse / knall ku la; „Pulver n knalpulver ; „gaS n knallgas m; „gold, „stlber n knallguld, -siif-ver.

knallen knalla; smälla; explo-[snäf.

knapp knapp; trång; åtsittande; Knappe m väpnare; följeslagare -gesäll; grufarbetare.

Knappe / pisksnärt m.

Knappheit / knapphet; korthet. Knappschaft / (förening af) grufarbetare etc.

Knarre / skallra, skramla, knarren knarra; gnissla, knarrig knarrande.

Knast tn kvist (i trä); fig. alter „ gammal t värvi gg.

Knaster m knaster.

Knasterbart tn tvärvigg. knastern, knattern spraka; knastra; smattra.    [klunga f.\

Knäuel mu.n nystan n; hop m,l Knauf m kapitäl tn u. w; knapp, knaupeln knapra; gnaga. Knaufer(iu) knusslare, snål varg m u. /, snåljåp (/ -a).

Knauserei /knussel n, gnideri n. knauserig knusslig. knausern knussla, vara knusslig. knautschen (till)skrynkla.

Knebel m packkäpp; nnmkafle. Kuebelbart m mustascher pl. knebeln lägga kalle i munnen på; binda.

Knecht m tjänare; dräng; slaf. knechten förslafva; tyrannisera, knechtisch slafvisk, krypande Knechtschaft / träldom m, slaf-veri n.

svycka.

[fnask(er).

[knarra.)

fig. svårighet f.

knotig knutig, knölig; fig. knöl-knuffen knuffa (till), knüll F knöl, ankommen, knüllen (till)skrynkla. knüpfen (fast)knyta; foga, (för-) binda; förknippa.

Knüppel m (knöl)påk; fig. (Bröt-j chen) knöl.

i knurren morra: brumma: knor-Knoblauch m hvitlök; ».Wurst f ! fhiute f knut(piska s) m. hvitlökskorf m.

Knechtssinn m kryperi n.

Kneif m der Schuster knif. kneifen [kniff; gekniffen) nypa; klämma.

Kneifer m pincené.

Kneip-... in Zfsgn: ».abend m aupafton; ».lieb n supvisa f; »Lange s kniptång.

Kneipe s krogm; källare; värdshus n; ölstuga.

kneipen 1.knipa; nypa. 2. supa, rumla, festa, Studentenspr.

[lag n, svyek m. Kneiperei f supning; dryckes-kneten knåda, älta.

Knick m spricka knäck, knicken spräcka(s), knäcka(s);

knäa, vara knäsvag.

Knicker m snål varg, gnidar e:

fällknif; parasoll. fnitf(e)ttg knusslig. knickern knussla.

Knicks m nigning f\ e-n - machen, knicksen göra en nigning, niga. Knie n knä.

Knie ..., knie-... in Zfsgn: ».beu-gung f knäböjning; ».fällig på knä; Jjolj n krumträ; stehle f knäveck n; ».scheibe f knäskål. knie(e)n knäböja; ligga på knä. Kniff m nyp(ning f) n; knep n. kniffen vika.

knipfen knäppa, smälla (med fingrarna).

Knirps m tummeliten, putti-knirren knarra.

knirschen knastra; knarra; skära (tänderna), knistern spraka; knastra; frasa;} snitt mi (till)skrynkla. knobeln — würfeln.

[ning f.\

Knöchel m knoge; fotknöl; tär-} Knochen m ben n.

Knochen...» knorhen-... in Zssgn: ».arbeiter, ».dreher m benarbetare, -svarfvare; ».artig ben-

artad; ».bruch m benbrott n; ».fras; m benröta f; ».g er ü st n benstomme m, skelett; ».splitter m benskärfva /*; ».Verrenkung f ledvrickning. knöchern ben-, knochig benig; groflemmad. Knödel m (mjöl-) (kött)bulle;

Knolle f (rot-, stjälk-)knöl m;

klimp w; klump m Knollen m ---- Knolle, knollig knölig, rotknölsartad. Knopf m [pl. Knöpfe) knapp: $ knopp; (Nadeln) hufvud n; sLknop; ».fabrit/⁻knappfabrik; ».haken m handsknäppare; »,• loch n knapphål; ».macher m knappmakare.

Knöpfchen n liten knapp m. knöpfen (till-, igen-)knäppa. Knorpel m b ro sk n.

knorpelig broskartad, brosk-. Knorren m knöl(ig utväxt), knorrig knölig, vresig, kvistig. Knospe f knopp m. knospen knoppas, htofpig knopplik, full af knoppar. Knote m (bond)lurk, basse, knöl.

Knoten m knut; knöl; knop;

[akti g.

ra: kurra.

knuten knuta, ge knut. Knüttel m knölpåk. Knüttelvers m knittelvers.

Koalition f koalition; ».brecht n koalitionsrätt (rättighet att håll? möten och bilda föreningar).

[sladdra.

[ning f.

Kobalt m kobolt.

Koben m (svin)stia f, svinhus n.

Kober m mat(säcks-)korg.

Kobold m tomte,- rå n; Kobolz schießen stupa kullerbytta.

Koch m [pl. Koches kock; ^.birne f matpäron n; ^.buch n kokbok f\ -gesäß n kokkärl; Herd m köksspis; skullst f kokkonst; flösset m slef f; -ofen m kokspis(el); -salz n koksalt; -topf m gryta s; Zucker m pudersocker «.

kochen koka.

Köcher m (pil)koger n.

Köchin f kokerska, köksa.

Kodak m (photogr. Apparat) kodak (handkamera ibr ögonblickafoto-grafering).

Köder tn (lock)bete n.

ködern sätta bete på; locka (med bete).

Kodex m kodex.

Kofe'nt m (svag)dricka f.

Koffer m koffert.

Kognak m kognak.

Kohl m kål; fig. smörja f; -gar-ten m köksträdgård; Jfopf m kålhufvud n; -tftbi tn kålrabbi ; ^.xnbts kålrot; -totifjliitg m kålfjäril.

Kohle f kol n.

kohlen kola; (för)kolna; fig.

Kohlen-..., kohlen-... in Zsign: *,» decken « kolpanna f; fyrfat; -bergwerk n kolgrufva f\ brenn er m kolai*e; -seuer n koleld m; -Meiler m (kol)mila f \ -Pfanne f — Kohlenbecken; -• säure f kolsyra; -sauer kol-syrad; Schaufel f kolskyffel m; -staub m kolstybb; -stoff tn kol(ämne) n; -wafferstoff m kolväte n.

Köhler m kolare.

Köhlerglaube m blind tro f.

kohlschwarz kol-, ramsvart.

Koje 4/ f koj m.

Kokarde f kokard m. kokett kokett.

Kokette f kokett (fruntimmer). Koketterie f koketteri n. kokettieren kokettera.

Kokos-... in Zsign: Jbnum m kokospalm f; -nuß f kokosnöt. Koks m kox, koks.

Kolben m kolf; (Keule) klubba f; -hub m kolfslag w; -stoß m kolfstöt.

Kolik f kolik.

Kolleg n (akademisk) föreläs-Kollege m koüega, ämbetsbroder.

Kollegium n kollegium. Kollegiengeld n Universität: kolle-gieafgift f.

Kollekte f kollekt m.

Kollekteur m kollektör. kollektierer; (in)samla, göra en insamling.

Koller 1. n (m) jacka f, tröja f\ kyller n. 2. m koller; fig. ra-[kurra.{

kollern rulla; kackla; kuttra;} kollidieren kollidera, stöta ihop. Kollision f kollision.

Kollo m u. n [pl. Kolli) kolli n. kölnisch från eil. i Köln, kölner-;

-es Wasser eau-de-Cologne s. Kolon n kolon.

Kolonial-... kolonial-, z. B. -• waren pl. kolonialvaror. Kolonie f koloni, kolonisieren kolonisera.

Kolonist m kolonist.

Kolonne f kolonn m; kolumn m. Kolophonium n kolofonium, stråkharts.

Koloratur f koloratur.

Kolorist m kolorist.

Kolorit n kolorit m.

Koloß m koloss, kolossal kolossal.

Kolumne s kolumn m. Kombination f kombination, kombinieren kombinera.

( studenters)

[lagsman.l kompanjon, bo-j

Komet m komet.

Komiker m komiker.

komisch komisk.

Komitee n kommitté m.

Komma n komma.

Kommandant, Kommandeur m kommendant; befälhafvare; kommendör.

kommandieren kommendera.

Kommando X n kommando.

kommen [fönt; gekommen^ komma; råka; ske, bända; ^ lassen (l&ta) hämta, skicka efter; zu kurz - komma till korta; teuer zu stehen bli dyr; gegangen -komma gående; gelaufen ^ komma springande; auf etwas komma på' ngt; hinter etwas ^ komma underfund med ngt; in Vergessenheit » räka i glömska; in Verlegenheit „ råka i förlägenhet; nach Hause ^ komma hem; um et. ^ bli(fva) af med ngt, mista ngt; baöutu slippa undan; zu et. - komma öfver ngt; zu Atem hämta andan (igen), andaa åter; zu Fall ~ komma på förfall, bli(f-va) ruinerad.

Kommers dryckeslag n, sryck.

kommerziell kommersiell.

Kommerzienrat m kommerseråd n.

Kommis m biträde; kontorist.

Kommissar(ius) m kommissarie.

Kommißbrot n kommissbröd.

Kommission f kommission.

Kommissionär tn kommissionär.

Kommittent m kommittent.

kommode bekväm.

Kommode f byrå m.

Kommunal«... kommunal.

Kommune f kommun w.

Kommuuikant(in) nattvardsgäst.

Kommunion f (Abendmahl) kom-munion, nattvard m.

Kommunismus m kommunism.

Komödiant m komediant. Komödie f komedi.

Komödien«... in Zffgn: ^,haus n teater m; ^.zettel m affiseli. Kompagnie f X kompani n;

(Handels^.) kompani n. Kompagniegeschäst n handelsbolag.

Kompagnon m Kompanie f — Kompagnie. Komparativ m komparativ. Kompaß m kompass ; ^Häuschen n kompasshus; .umbel f kom passnål; ^.rose f kompassros. kompendiös kompendiös. kompensieren kompensera, kompetent kompetent.

Kompetenz f kompetens, komplett komplett.

Komplice m medbrottsling Kompliment n komplimang m. komplimentieren koinplimentera. Komplott n komplott m. komponieren komponera. Komponist m komponist. Kompott n kompott w, sylt. kompromittieren kompromettera konditionieren kouditionera. Konditor m konditor.

Konditorei /‘konditori n. Kondolenz /‘kondoleans m, sorge-betygelse.

kondolieren kondolera.

Konfekt n konfekt m.

Konferenz s konferens m.. Konfirmand m konfirmand. Konfirmation f konfirmation, konfirmieren konfirmera, konfiszieren konfiskera. Konfitüren pl. konlityrer. Konflikt m konflikt.

Kongreß m kongress, kongruent kongruent.

König m konung, kung.

Königin f drottning, königlich kunglig, konungslig. Königreich n konungarike. König-«... t» Lßs«: -freund m rojalist; ^mord. ^.mörder m konungamord n, -mördare; ^würde f konungavärdighet. Königtum n kunglighet f. Konjugation f konjugation. konjugieren konjugera. Konjunktion f konjunktion. Konjunktiv m konjunktiv. Konjunktur f konjunktur, konkav konkav.

Konkurrenz f konkurreas m. Konkurs m konkurs; Verklärung f försättande n i konkurs; masie s konkursmassa, können [sann; konnte; gesonnt] kanna; förmå; orka; få. Konrektor m konrektor.

KonsenS m tillåtelse f; tillstånd n.

konsequent konsekvent. Konsequenz f konsekvens, [pl. KonservationSbrille f konserver konservativ konservativ. Konservatorium J* n konserva-torium.

Konserven pl. konserver. Konsistorium n konsistorium. Konsols G pl. consols. Konsonant m konsonant, konsonantisch konsonantisk. konstruieren konstruera Konsul m konsul, konsularisch konsularisk, kon-Konsulat n konsulat, konsultieren konsultera.

Konsum m konsumtion s, förbrukning f, åtgång; ^.verein m andelsförening f.

Konsument m konsument. Konter-... in Zssgn: ^admiral m konteramiral; ^.marke f kontramärke n; ^.tanz m kontradans. Konterfei n konterfej.

Konto n konto.

Kontor n kontor.

Kontorist m kontorist, kontra kontra.

Kontrabaß m kontrabas.

D eutech-echwe (lisch.

Kontrakt m kontrakt n.

Kontrast m kontrast.

Kontrolle f kontroll m.

Kontumaz f iur. tredska.

Konvenienz f konvenans m.

konvenieren konvenera.

Konvent m konvent n.

konventionell konventionell.

Konversationslexikon n konversationslexikon.

Konversion f konversion.

konvex konvex.

Konvexität f konvexitet.

Konzept n koncept.

Konzert n könsert m; pflüget w konsertflygel; ^.Meister m konsertmästare.

Konzession /‘koncession.

Konzil n koncilium.

konzipieren koncipiera.

Köper m kypert.

kapern kypra.

Kopf m [pl. Köpfe ] hufvud n; aus dem ^ utantill; mit bloßem ^.e barhufvad; Hals über hals öfver hufvud; j-n vor den ^ stoßen stöta ngn för huf-vudet.

Kopf-..., kopf..^ in Zssgn: ^.arbeit f tankearbete n; ^bedeckung f hufvudbonad m; ^.binde f huf-vudbindelw; ^endensdes BetteS) hufvudgärd f; ^geld n, Steuer/' personell afgift f; mantals-pengar pl.; ^.hänger m hycklare, skrymtare; skissen n huf-vudkudde m; ^.kohl m hufvud-, hvitkål; ^los hufvudlös; nicken n nick(ning f) m; ^nuß f örfil m; ^putz m hårklädsel f; ^.rechnen n hufvudräkning f; ^.salat m husvudsallat; ^scheu skygg, misstrogen; ^.schmerz m, ^.weh n hufvudvärkm, ondt i hufvudet; ^.tuch n schalett m ;

. ^über hufvudstupa; ^zerbrechen n hufvudbry.

köpfen halshugga; (Bäume) toppa.

13

[sinnlighet.]; kroppslighet ;j

Kopie f kopia.

Kopierbuch n kopiebok f. kopieren kopiera.

Kopist m kopist.

Koppe f (berg-)topp m, spets w. Koppel f koppel n; rad. koppeln koppla; sammanbinda, kopulieren kopulera.

Koralle f korall m.

Korallenfischer m korallfiskare. Koran m koran.

Korb m [pl. Körbe) korg (auch /rA.); -flechter, -macher m korg-makare; -wagen m korgvagn.

Kordilleren pl. Kordillererna. [n.j Korduan m karduan(slädern) tn,j Korinth n Korint. [rinter.l Korinthen pl. (kleine Rosinen) ko-j Koriuther(in); korinthisch korintier (-iska); korintisk.

Kork m kork.

Kork«..., kork»... in Zffgn: -artig korkartad; -baum m, Zeiche f korkträd n, -ek; -Pfropf(en), -stöpsel m kork; -zieher m korkskrus.

korken 1. korka. 2. af kork, kork-.

Korn n [pl. Körners korn säd spannmål m; (an Gewehren) sikte; (der Münze) halt m; -ähre f sädesax n; -bau m sädesodling s; Jblume f blåklint m; Jbtmmttocin m sädesbrännvin n; -selb n sädesfält; -handel m spannmålshandel; -kaminer f spannmålsbod; -markt m spann-målsmarknad; -Wucherer m kornjude;-totttm m sädesmask. Kornelkirsche ^ f kornell m. körnen korna, söndersmula;

sätta korn; locka, kärnig kornig.

Körper7» kropp; -baum kroppsbyggnad; -beschaffenheit f kroppskonstitution; -fülle f korpulens m; -Haltung f hållning ; -kraft fkroppskrafter pl.,

-styrka; -schwäche f kroppslig svaghet; -lueltf sinnevärlden Körperchen n liten kropp m. körperlich kroppslig; materiell; sinnlig; solid.

Körperlichkeit f:

Körperschaft/'kår m; samfund n;

korporation.

Korporal m korpral.

Korporation f korporation.

Korps n ett alngs förnäm etndent-förening f; X kår nt. korpulent korpulent, korrekt korrekt.

Korrektheit f korrekthet. Korrektiv n korrektiv.

Korrektor m korrekturläsare. Korrektur f rättelse; korrektur n, -bogen m korrektur(ark) n. Korrespondent m korrespondent. Korrespondenzfkorrespondens m korrespondieren korrespondera. Korridor m korridor, korrigieren korrigera.

Korsar m korsar, [korsikansk.» Korse m, korsisch korsikan(are);{ Korsett n korsett m.

Korsika n Korsika.

Kosak m kosack, koscher ren; riktig, som sig bör. Kose-.- in Zssgn: -wmte f smeknamn n; -to ort n smekord, kosen smeka(s).

Kost f kost m, mat m, föda; freie - fri kost, fritt viver n; in -geben ackordera bort; in - sein bei vara inackorderad hos. Kost'..., kost'... in Zf.-stzgn: -frei som har fritt viver; -gänger(in) mat-, spisgäst; -geld n kost-pengar pl.; inackorderings-afgift f\ -halter(in) spisvärd-(inna); -Häppchen n smakbit m; -hans n spiskvarter; -» schule f helpension; Schüler m pensionär; -spielig kostsam, dyr(bar); -Verächter m koet-föraktare.

[kraftord.

kostbar kostsam, dyrbar. Kostbarkeit f dyrbarhet.

Kosten pl. omkostnader.

. Kosten«..., kosten-.- in Zssgn: ^an-schlag m kostnadsförslag n; ^aufwand ro kostnad; ^.frei kostnadsfri(tt), gratis; ^punkt m pris n.

köstlich kostlig, präktig; utsökt. Köstlichkeit f kostlighet. ßoftümn kostym m. [menter pZ.l Kot ro smuts, smörja f\ exkre-J Kotbürste f skurborste m.

Kätel ro lort.

Kotelett n kotlett ro.

Köter ro hundracka f. kotig smutsig, kotzen P spy.

Krabbe f krabba.

krabbeln krafla; krypa; kräla.

krach! kratsch!

Krach m skräll; knall; brak n;

krasch (auch krach). [dåna. krachen skrälla; knaka; braka; krächzen kraxa; skrika; stöna. Kracke f hästkrake ro. [makt. Kraft f kraft; styrka; förmåga; Kraft-.-, kraft-... in Zssgn: ^an-ftrengung f, ^anfwand m kraftansträngning f; ^auSdruck m kraftuttryck n; ^brühe f kraft-soppa;    kraftlös; -losig-

keit f kraftlöshet; ^,mehl n kraftmjöl; ^.voll kraftfull; werk n kraftstation f; ^wort n kraft i kraft af. kräftig kraftig, kräftigen stärka, styrka.

Kragen ro krage.

" Kragstein O ro kragsten.

Krähe f kråka, krähen gala; gnälla.

Krähwinkel n kråkvinkel w Krakeel m kr ak el n, bråk n. Krakeeler m krakel-, bråkmakare. Kralle f klo. kealleu rifva, klösa.

Kram m kram varor pl.; skräp n.

kramen leta, snoka; pråla, skylta Krämer m minuthandlare, hö-kare; krämare.

Kramladen m kortvaru- och diversehandel f, hökarbod f. Kram(me)tsvogel m kramsfågel. Krampe f krampa, murband n; hake m.

Krampf m [pl. Krämpfe) kramp; Krämpfe bekommen få kramp; ^.ader f ådersvulst, krampfhaft krampaktig.

Kran m kran.

Kranich m trana f. krank sjuk; ^ werden insjukna, kränkeln vara sjuklig ell. klen. kranken vara sjuk; lida (an af), kränken kränka.

Kranken-... in Zssgn: ^anstalt f sjukhus n; Jbett, plager n sjukbädd ro, -säng f, -läger; ^.haus n sjukhus; Jtoft f sjukmat m; ^pflege f sjukvård m; ^pfleger(in), ^wärter(in) sjukskötare (-erska); -stube f, .*« zimmer n sjukrum n.

Kranke(r) m sjukling, krankhaft sjuklig, osund. Krankheit f sjukdom m, sjuka. Kraukheits-... in Zssgn: ^bericht m bulletin; ^ftoffw sjukdomsfrö n. kränklich sjuklig, skral. [het.| Kränklichkeit f sjuklighet, klen-} iMitf uitg f kräu kning, skyms m. Kranz ro krans.

Kränzchen n liten krans ro; fig.

förening /*, sällskap, kränzen bekransa.

Krapfen ro ett slags liten rund kaka, stekt i flott, med äpple-skifvor ell. sylt i.

Krapp ro krapp(rot f).

Krater m krater.

Kratz-..., kratz-... in Zssgn: ^bürste f kratsborste m; ^.bürstig tvär; argsint; ^eifen n (fot)skrapa f; skrapjärn; ^futz m skrap-ning f med foten ; bock.

is»

Kratze f skrapa; karda.

Krätze /*kläda, utslag n. kratzen rifva: skrapa; klösa. Krätzer m skrapa f; krats;) krätzig skabbig. [sämre vin n.j krauen pillra, klia. kraus krusig, knollrig; rynkad;

die Stirn-ziehen rynka paunan. Straub

[kritteckning.

fräsa.

kraus»... in Zs.»segn: -haarig krushärig; -kohl m kruskål; -topf mkrushufvudn.

Krause / krås n; krusning.

kräuseln krusa; rynka.

Krauseminze ^ f krusmynta.

Krausheit /* krusning.

Kraut n [pZ. Kräuter] ört s: växt w; kål m; -garten m köksträdgård ; -[unter m landtjunkare, knape; -Wickel pl. Kochk. kåldolmar.

Kräuter»... in Zsign -. -bad n bad med tillsats af Örter; -biet n kryddadt öl; -Händler m drog-handlare; -käse m kryddost; -kissen n kryddpåse m; -kunde s örtkunskap m, botanik; -« sammln m örtsamlare; -tee m kryddte n.

Krawall w kravall.

Krawatte f kravatt m.

Kreatur f kreatur n.

Krebs m kräfta f (auch Med.).

Krebs»..., krebs»... in Zsign: -artig kräftartad ; -äuge n kräftsten m; -butter s kräftsmör n; -gang m: den -gang gehen gå kräftgången ; -not f kräftbrist; -• schaden m kräftskada f, -sår «» (auch fig.); -schere fkräftklo.

krebsen meta eil. fånga kräftor.

kredenzen kredensa; servera.

Kredit w kredit; -briet m kre-ditbref n; -fähig vederhäftig, solid; -fähigkeit s vederhäftighet, soliditet.

kreditieren kreditera.

Kreditiv « kreditiv.

Kreditor m [pt. -ens kreditor.

Kreide /‘krita.

Kreide»..., kreide»-, in Zsign: -blaß, -weiß krithvit; Zeichnung f kreiden krita, kreidig kritartad, kritig.

Kreis m krets; ring, randf; («er» tvaltungSbezirk) omr&de n. Kreis-..., kreis ... in Zfsgn: -ad» schnitten Math. segmentn;-QHå» schnitt m Math. sektor; abätzn / omloppsbana; -bogen m cirkelbåge ; -drehung f rotation; -sonnig cirkelformig; -gericht n häradsrätt m; -lauf m kretslopp n; -linte f cirkel(linje) m; -physikus m etwa: provinsialläkare ; -ruub cirkelrund, kreischen skrika; skria; skära;

[ben - treiben snurra. Kreisel m snurra f; hvirfvel; kreisen kretsa; gå rundt kreißen vara i barnsnöd.

Krempe f (hatt)brätte n.

Krempel F m•. ba haben Sie den -!

och därmed punkt!

Krepp, Kreppflor m krusflor n. Kresse ^ f krasse m.

Kreuz n kors (auch J und fig.); (Karten) klöfver m; Anat. kors; länd f; in die - und Quere härs och tvärs, hit och dit. Kreuz»..., kreuz»... in Zsign: -ad» nähme f nedtagande(t) n från korset; -band n korsband; unter -bonb verschicken skicka under korsband; -brav genom-hederlig; -born ^ m vägtorn; -fahrn m korsfarare; -fahrt f korståg n; ^ kryss(ning/) m; -feuet n korseld m; -förmig korsformig; -gang m korsgång; -gewölbe n korshvalf; -lahm länd-, ryggbruten; -otter f huggorm m; -ritter w korsriddare; -schmerz m ryggvärk; ländvärk; -schnabel m korsnäbb; -spinne /‘korsspindel m; -sprung m kapriol; (von Hai,n>

117 -

kreuzen

bukt; -fstdj m korsstyng n; -Verhör n korsförhör; -weg m korsväg; -weise korsvis, i kors; -ZUg m korståg n. kreuzen korsa; lägga i kors;

kroasera; vk kryssa.

Kreuzer m “kreuzer* (skiljemynt) ; \L kryssare, kreuzigen korsfästa.

Kreuzigung f korsfästelse. Kreuzung f korsning; kroase-ring; -Spuukt m skärningspunkt.

Kribbelkopf m brushufvud n. kribbeln vimla, myllra; sticka. Krickelei f kråkfötter pl.; förtret m; bråk n.

Krick-ente s. Kriek ente, kriechen fkroch; gekrochenf krypa (auch sig.); kräla, kriechend krypande.

Kriecher m krypare.

Kriecherei s kryperi n.

Lkrieg m krig w; sig. strid /;

tvist s; - führen föra krig. kriegen 1. kriga, föra krig.

2. — bekommen.

Krieger m krigare, kriegerisch krigisk, kriegführend krigförande. Kriegs-.-, kriegs-... in Zssgn -. -an> gelegenheit f krigsärende n; -artikel m/pl. krigsartiklar; -» bereit (krigs)rustad ; -dienst m krigstjänst s; -eid m krigsed; -erklärung f krigsförklaring; -flotte /' krigsUut-ta ; -fuß: auf dem -fuße på krigsfot; -ge-fährte, -genoß, -fametob m krigskamrat; -gefangene(r) m krigsfånge (a. -gefangen); -ge. fangenfchaft s krigsfångenskap m; -gericht n krigsdomstol m, -rätt m;, -gefchrei u stridsrop, härskri; -gefetz « krigslag m ; -glück n krigslycka s\ -Handwerk n krigaryrke; -Heer n krigshär m; -Held m krigshjälte; -kaffe

stron*..,

f krigskassa; -knecht m krigsknekt; -kosten pl. krigskostnader; -fitnft/’krigskonst; -lögst n krigsläget; -lärm m krigslarm n; krigsrykte n; -leben n krigarlif; -lied n krigssång m; -list f krigslist; -lustig krigs-lysten; -macht f krigsmakt; -mann m krigsman; -pflichtig värnpliktig; -ruhm m krigaräras; -fchauplatz m krigsskådeplats; -schiff n krigsskepp; schule f krigsskola; -spiel n krigsspel; -steuer s krigsgärd; -Volk n krigsfolk; -Vorrat m krigsförråd n; -wesen n krigs-väsen; -zucht f krigstukt; -. zutz m krigståg n.

Kriek ente f krickand, årta. Kriminal»... in Zssgn: -gericht n kriminalrätt m; -gefetz n kriminallag m; -Prozeß m kriminalprocess; -richtet m brott-målsdomare.

krimpen [gefrumpcn] krympa. Krimstecher m fältkikare.

Kringel m kringla /\

Krippe f krubba.

Krippenbeißer m krubbitara. KristS f kris m.

Kristall m u. n kristall m. kristallen af kristall.

Kritik f kritik.

Kritiker m kritiker, kritisch kritisk, kritisieren kritisera.

Krittler m häcklare, kritzeln klottra; repa. kroatisch kroatisk.

Krokodil n krokodil m.

Kron«.^ in Zffgn:'anwalt m krott-jurist; -beamte(r) m ämbetsman ; -bewerbet m kronpreten-dent; -erbe m kronarfvinge; -leuchtet m ljuskrona f; -« Prinz m kronprins; -Prinzessin f kronprinsessa; -räuber m troninkräktare.

are.

Krone f krön*, krönen kröna.

Krönung f kröning.

Kropf m [pl. Kröpfe) kräfva s; Med. Struma f ; ^ant s pelikan; staube f kroppdufva. kröpfen Federvieh : stoppa, göda : (Baum) toppa.

kropfig behäftad med Struma. Kröte f padda.

Krücke f krycka; raka.

Krückstock ro kryckkäpp.

Krug m \pl. Krüge) kruka f; krus n; stånka f; mugg ; urna f; (Wirtshaus) ölstuga s.

Krüger ro provc. krögare.

Kruke f stenkruka, krus n. Krume f inkråm n, malle ro; pl. smulor.

Krümel ro smula f, brödsmula s. krümelig som smular sig, smulig. krümeln smula sig, krumm krokig, krökt, böjd; Linie kroklinje; w und lahm schlagen mörbulta.

Krumm«..., krumm«... in Zsign: v beinig hjulbent; ^.linig krok-linig; ^,stab ro krumstaf. Krümme f krokighet; krökning. krümmen kröka, böja, vrida (sich sig); sich ^ und winden vrida sig (som en mask).

Krümmung s krök(ning f) m;

bukt.    [sjuka f.\

Krupp, Krupphusten ro stryp-j Kruppe f länd.

Krüppel ro krympling; zum w machen göra till krympling, krüppelhaft, krüppelig ofärdig; stympad.

Kruste f (bröd)skorpa. krustig betäckt med skorpa, skorp artad.

Kruzifix n krucifix, [vinkylare.) Kübel tn bunke, så; (is-)hink,J Kubik«... in Zsign meist kubik-, z. B. ^fuh m kubikfot; ^.mahn kubik-mått; ^tour|fl / kubikrot.

kubisch kubisk.

Kubus ro [pl. Kubenj Math. kub.

Küche f kök n; kalte kallmat ro.

Küchen«... in Zsign: ^.einrichtung f, agerat, ^.geschirr n köksuppsätt-ning f, -attiralj ro, -saker pl; ^garten m köksträdgård; ^jnnge ro kökspojke; ^frnuterpZ. köks-växter; Uatriit n kökslatin; ^« meisterro köksmästare ;Jehtanf ro köksskåp n; ^zettel ro matsedel.

Kuchen m kaka f, bakelse, tårta f\ ^bärset ro fin-, pastej- ell. sockerbagare; ^fornt /"bakelse-form ro; ^rad n krusjärn, brödsporre m.

Küchlein, Kücken n kyckling ro.

Kuckuck ro gök, ku(c)ku.

Kufe/(Schlitten^., ÖBiegeiu,) rned(e)

Küfer ro tunnbind

Kugel f kula; klot n; glob ro; (SBiibU) kula f.

Kugel-..., kugel«... in Zsign: ^abschnitt m Math. sferiskt segment n; ^.fang ro skott vall; ^fest skottfri; ^form f kul-, klotförm ro; ^förmig kulformig, klot-formig; ^gieher ro en som stöper kulor; ^ruitb klotrund ; ^tee m krutte n; ^.wahl f ----- Kugelung; ^zieher ro krats, kultång f.

kugeln rulla; (af)runda; rösta med kulor, ballotera.

Kugelung s ballotering.

Kuh f [pt. Kühe) ko; junge w kviga; blinde ^ blindbock m; Jblumt f kals leka; abrücke >1/ f kobrygga; ^euter n kojufver; ^fladeu ro kospillning/⁻; ^fleisch n kokött; Jiiat n nöthår;

Hirt ro koherde; ^.kalb n kokalf ro; ^.Pocken f!pl. kokoppor; reigen ro vallvisa f; ^slall ro kostall n.

kühl kylig; sval; kall.

Kühl«... in Zsign: ^apparat w kyl-apparat; ^.faß n kylfat; ^mittel

n kylande medel; -ofen © m | kundschaften rekognoscera. kylugn; -schiff n kylskepp; -* Kundschafter m kunskapare, Irans m svalkande dryck.

[framdeles.

spejare. künftig framtida, blifvande; adv. künftighin framdeles.[m,slända. Kunkel f spinnrock(shufvud n) Kunkel-... in Zflgn auch: kvinno... Kunst/"firl.Künstes konst; konstgrepp n; (Wasier-) vattenkonst; schwarze - svartkonst; (Kupfer, stich) mezzotinto, svartkonst (-maner); freie Künste fria konster; schöne Künste sköna konster.

Kühle f svalka, friskhet; köld. kühlen (af)kyla. svalka; bli(fva) kyligt.

Kühlung f afkylning; svalka, kühn djärf, dristig.

Kühnheit f djärfhet, dristighet.

Küken ---- Kücken, kulant tillmötesgående; ferm.

Kuli m kuli.

Kulisse f kuliss m.

Kunst-..., füllst»... in Zflgn: ^anlöge f anlag n för konst; (park)anläggning ; -auSdruck nr konstuttryck n, -term; -aus-ftettung f konstutställning; -drechsle» m konstsvarfvare; -fettig-konstfärdig; -fertigfeit f konstfärdighét; -fleih m konstflit f; -freund m konstvän; v gärtner m konstgartner, trädgårdsodlare ; -gärtnerei f trädgårdsodling ; -gemäh. -gerecht konstmässig; -getriebe X n konst /"; -griff m konstgrepp n; -handel m konsthandel; -händ-ler m konsthandlare; skämmer f konstkabinett n; Jfennet m konstkännare; -liebhaber m konstälskare; -Io8 konstlös, okonstlad; -mastig = -gemäss; -Neid m yrkesafund s\ -reich konstrik; -reiter(in) konstbe-ridare (-beriderska); -richter m konstdomare; Sammlung f konstsamling; -fchreiner — -* lischler; -schule /"konstakademi; ^spräche f konstspråk n; -stückn konststycke; -tischler m konstsnickare ; -trieb m konstnärsin-stinkt; -verein m konstförenihg /"; -verständige(r) m konstkännare; -voll konstrik; -werk n konstverk; -wort n konstord, -term m; -zweig m konstgren.

Kult m [pl. Kultes kult. kultivieren kultivera.

Kultur f kultur.

KultuS m [pl. Kultes kult.

Kultusminister m ecklesiastikminister.

Kümmeln» kumminfbrännvin n).

Kummer m sorg /"; bekymmer n. kümmerlich bekymmersam, jämmerlig; med nöd. kümmern bekymra (sich sig).

Kümmernis f sorg; bekymmer n. kummervoll bekymmerfull, -sam.

Kum(me)t n (m) loka /", bogträ n; -geschirr n lokor pl. pfiffen n selputa f.

Kumpan m kamrat, sälle. kund bekant, känd; - werden bli(fva) bekant.

Kund-..., kund«... in Zs.'stzgn: — geben kungöra, tillkännagifva (-ge); -gebung f yttring; till-kännagifvande n; - machen ------ geben; -machung /"kungörande n\ tillkännagif vande «u tun -----kündbar bekant, känd. [- geben, kündbar uppsägbar. [afnämare.|

Kunde m, Kundin f kund m u. /,]

Kundef kunskap m, kännedom m, underrättelse, künden, kündigen uppsäga, kundig kunnig; - sein känna till, kunna.

Kündigung f uppsägning. [j>J.I Kundschaft f upplysning, kunderi

Künstelet

— iOO —

kurz

furstlig; ^gast m kurgäst; Haus n kurfurstligt hus; (im Badeort) societetshus; stifte f kurlista; Pfuscher m kvack-salfvare; ^prinz w kurprins; Schmied m hofslagare; ^ivürde f kurfurste värdighet; ».zeit f (bad-) säsong ro.

kurant kurant.

Kurant n gångbart mynt.

Kürah w kyrass.

Kürassier m kyrassiär.

Kuratel f kuratel n, förmynder-[man.|

Kurator m förmyndare; M godj

Kurbel f vef.

Kürbis m kurbits, pumpa f.

Kürbisftasche kalebass eil. kala-bass ro.

Kurialstil m kurial-, kanslistil.

Kurier m kunr; ^.zug ro kurir-tåg n.

kurieren kurera.

kurios kuriös.

Kuriosität f kuriositet.

Kurrentschrift f vanlig handstil ro.

futtig liflig; stridslysten; underlig.

Kurs m kurs (auch >L); ^bericht, jcttelro börsberättelse fijaudi n tid-, kommunikationstabell »«.

Kürschner m körsuär, buut-makare.

Kürschnerei f buntmakeri n.

Kürschuerwaren//pt. skinn-, pälsvaror.

Kursivschrift f kursiv(stil) m.

KursuS m ipZ. Kurses kurs.

Kurve f kurva.

kurz kort; korteligen, i korthet; und bündig koncis, kort och bestämd; ^ und gut kort och godt, ined f& ord; tu ^em inom kort; vor ~em för kort

Künstelet s förkonstling; till-

gjordhet. sgekünsielt konstlad.) künsteln förkonstla; bårdraga ;|

Künstler(in) konstnär, konstuä-rinna.

künstlerisch konstnärlig, [konst, künstlich konstgjord, -rik; med kunterbunt brokig.

Küpe G f Färberei kyp ro.

Küper ro tunnbindare.

Kupfer n koppar ro, -pengar pl.;

-stick, -kärl.

Kupfer-..., kupfer-... in Zf.-svgu:

skap n.

^auöschlag m finnar pZ., utslag n i ansiktet; ^bergtuerf w kop-pargrufva f\ abtuet ro koppartryck n; ^.erz n kopparmalm w;

^.färben kopparfärgad; ^.geld n kopparpengar pl.; ^.haltig kop-parhaltig; »chammer ro kopparverk n; ^.Hütchen n knallhatt ro; ^uiünze f kopparmynt n;

^platte/’kopparplåt m; Schmied ro kopparslagare; ^ stech er m kopparstickare; ^ftich ro kopparstick n; elverk n kopparverk; planschverk med kopparstick.

kupf(e)rig kopparhaltig. kupfern koppar-.

K uppe s bergstopp ro; (finger-) spets ro; (spik- etc.) hnfvud n.

Kuppel f kupol ro; ^.ofen G ro kupolugn.

Kuppelei f koppleri n. kuppeln koppla (auch fig.).

Kuppelpelz w lön s för koppling.

Kuppelung f koppling, (lerska.)

Kuppler ro, üitfkopplare, kopp-j Kur f 1. (Heriung) kur, (läkar-) behandling. 2. (auch Kür) val n, valrättighet.

tid sedan; über oder lang förr eller senare; abweisen kort afvisa; », angebunden sein

Kur-..., kur-... in Zsign: ^.anstalt f ku ranstalt; ^braudenburg n ku r-furstendömet Brandenburg; fürst ro kurfurste; ^furstentum n kurfurstendöme; ^fürstin s kurfurstinna; ^.fürstlich kur- i ej krusa, vara tvär; zu tom*

weit komma till korta; den kürzeren neben dra(ga) kortaste strået n.

Kurz-..., kurz-.- in Zssgn: »atmtg andtäppt; peinig kortbent; »lebig kortlifvad; Schluß G tn kortslutning f \ »sichtig kort-, närsynt; »sichtigkeit f kort-, närsynthet; »um kort sagdt; »tonten flpl. korta varor; »toeg --- kurzerhand; ».weil f tidsför-drif n, förströelse; »weilig rolig, nöjsam.

Stüx\t f korthet; in » kort sagdt.

med få ord. kürzen för-, a skona, kurzerhand utan vidare, kürzlich nyligen.

Kuß m [pi. Küsse) kyss. küssen kyssa.

Kußhand f slängkz ss m.

Küste f kust m a. f.

Küsten ... tn Zssgn »fahret m kustfarare; »fahrt s kustfart; ».tand n kustland; »strich m kuststräcka f.

Küster m klockare.

Kutsch-... in Zssgn: »bock ot kuskbock; »kasten tn vagnslåda f; »Pferd n vagnshäst tn.

Kutsche /"vagn tn.

Kutschen-... in Zs.-segu: »feiiftet n vagnsfönster; ».schlag m vagnsdörr f; ».tritt m fotsteg n (på vagn).

Kutscher m kusk.

kutschieren köra.

Kutte f (munk)kåpa.

Kutteln pl. innanmäte n (sgr.), ränta f (sg.); slarfsylta f (sg.)

Kutter tn kutter.

Kuvert n kuvert.

kuvertieren kuvertera.

Kux m grufandel, -aktie.

Lab n löpe n u. m; ».magen m löpmage.

Labbe F f tjock läpp m; flabb. labbern slicka; slafsa i sig.

Labe f --- Labsal.

loben vederkvicka, läska, svalka.

Laberdan m kabeljo.

Labetrunk m läskedryck. Laboratorium n laboratorium. Labsal n, Labung f vederkvickelse f.

Labyrinth n labyrint tn.

Lache f skratt n; pöl m, puss tn. lächeln (små)le; höhnisch» hånle. Lächeln n (små)leende. lachen skratta.

Lachen n skratt.

Lacher m skrattare, spefågel, lächerlich löjlig.

Lächerlichkeit f löjlighet.

Lachs m spl. Lachse) lax; ».sang tn, »fischerei f laxfiske n, -fångst; »soreUe / laxöring m.

Lachtaube / skrattdufva.

Lachter Rn n. f famn m.

Lacktn gummilackaf; (lack-) fernissa f\ t lackviol f; »arbeiten pl. lackerade varor; »firniS m (lack)fernissa f\ »stiesel w blankläderssko «11. -käng. lackieren lackera; fernissa. Lackierer tn lackerare.

LackmuS m lackmus; »papie, * Lhem. lackmuspapper.

Lade f låda; kista.

Lade«... in Zssgn: »Play m lastage -plats; »stock tn laddstock. laden sind; geloben) lasta, lassa;

ladda; (in)stämma; (in)bjuda Laden tn bod f, butik m; sFe«. ster») (fönster)lucka f\ »dieuer m bodbetjänt; »senster n bu-tik(s)fönster; »Hüter m förlegad vara f; »preis m försäljningspris n; »schwengel tn 1 knodd; »Nsch m (bod)disk.

lambertsnöt.

Ladung f last(ning); laddning;

inbjudning; kallelse, stämning. Lad ungs-... in Zs.-stzgn: -platz m lastageplats; -schein m kon-nossement n.

Lafette f lavett m.

Lasse m sprätt; ung glop.

Lage /*läge n; belägenhet; ställning ; lager n; \L lag n; in der - zu 1 tillfälle att; volle - glatt lag.

Lager n läger, bädd m; lager, skikt; (bom Hirsch tc.) läger; (handels)lager,upplag; X läger (-plats m); -aufseher m maga-sinsförvaltare; -birtnlageröl; -geld n nederlagsafgift f: ma-gasinshyra f; -Haus n magasin, packhus; -Hütte barack m; -miete f — —.q c Ib; -statte, -stelle f lägerställe n, nattläger n.

lagern lägga sig; hvila; lägra sig; ligga lägrad; ligga på ell. i lager, vara lagrad;' sich -lägga ell. lägra sig, slå sig ned. Lagerung ffy lagring; & lägers uppslående n; kampering, liggande n i läger.

Lagune f lagun m. lahm lam; halt; rankig. lahmen vara lam; halta, lähmen förlama.

Lahmheit f lamhet.

' Lähmung f förlamning.

Lahn m lan.

Laib n kaka (bröd) f, lef m. Laich m fiskrom. laichen leka.

Laie m lekman, oinvigd.

Laien ... in Zffgn: -bruder, -Priester m världslig medlem af en andlig orden, tjänande klosterbroder.

Lakai m lakej.

Lake f (salt)lake m.

Laken n lakan; duk m. lakonisch lakonisk.

Lakritze s lakrits m.

lallen lalla, jollra.

Lambertsnutz f [ pl. Lambertsnüsie) [sig.

lamentieren lamentera, jämra

Lamm n [pl. Lämmer) lamm.

Lamm-..., lamm-... in Zfsqn: -(8)-braten m lammstek s; -feU n lammskinn; -fleisch n lammkött ; -fromm from som ett lamm; -zeit f lamningstid.

Lämmchen n lammnnge m.

lammen lamma.

Lämmergeier m lamm gam

Lämpchen n liten lampa f ell. lykta f.

Lampet m hare.

Lampe> f lampa; lykta.

Lampen-... in Zfsgn: -anzünder m lykttändare; -docht m lamp-veke; -fabrikant m lampfabri-kant; -glocke f lampkupa; -licht n lampsken; -ruß m lam p svärta f; -schirm m lampskärm; -Zylinder m lampglas n.

Lamprete f nejonöga n.

Land n [pl. Länder) land; mark f\ jord f\ zu -e till lands; på land; ans - i land; auf dem -e på landet; außer -es utomlands.

Land-.... land«... in Zffgn: -adel m landtadel; -ormre f landtarmé m; -bau m landtbruk n; -» baner m landtbrukare; -be-sitzer m jordägare: -bewohner m landtbo; -briefträger m landt-brefbärare; -edelmann m landt-junkare; —.enge /'landtunga, näs n; -flüchtig landsflyktig; -friede m landsfred; -geistliche(r) m landtpräst; -gericht n häradsrätt m; -graf w landtgrefve; -gräfin f landtgrefvinna; -gut n landtegendom m, -gods; -Haus n land(t)ställe, villa f\ -junker m landtjunkare; -karte f karta; -kundig allmänt känd. riks-

vins-.

bekant; Jfutfdjc f diligens m; häufig allmänt gängse; -leben n landtlif; -leute pl. landtfolk n (»ty ); ^machl s krigsmakt till lands, landthär m; -mädchen n landtflickaf; -mann m landtbo; landtman; -Messer m landt-mätare; -miliz f landtvärn n; -Partie f utflykt på landet eil. i det gröna; -Pfarrer, -Prediger m landtpräst; -plage s landsplåga; -rat m landtråd n < styres man i ett visst distrikt); -• rotte 4/ f land(t)krabba; -recht n landslag m\ -regen m ihållande regn n; -reise f resa till lands; -richter m landtdomare; -rücken m landås; -schule f landtskola; -see m insjö; -seuche f epidemi; -sitz m land(t)ställe n; landt-egendom m; -spitze /‘landtudde m; -stobt f landsortsstad vn; -stände^, landtständer; —strafte f lands-, stråkväg m; -streicher m, -in f landstrykare, -strykerska ; -strich m landsträcka f\ trakt m u. /*, nejd f; -sturm m & land storm; -tag m land t dag; -tier n land(t)djur; -trauer f landssorg; -truppen pl. land-trupper; -vermesiung f landt-mäteri n; -Vogt m ståthållare; -Volk n landtfolk; -wärts mot eil. inåt land; -wehr f landt-värn n; -wein nt inhemskt vin n; -Wirt m landtbrukare; -Wirt« schaft f landtbruk n; -wirtschaftlich landtbruks-; -zunge /'s

Landauer m landå. [landtunga.]

landen land(stig)a; landsätta.

Ländereien flpl. länderier j>Z., ägor pl.

Landes-... in Zsign: -angehörigkeit f nationalitet; -beschreibung f topografi: -färben pl. natioual-färger; -fürst. -Herr m lands-herre; -herrlich landsherrlig; -Herrschaft f öfverhöghet; regering; kungliga familjen; -Hoheit f öfverhöghet; -kind n inföding m, f; -kirche f statskyrka; -obrigkeit f landets öf-verhet; myndigheter pl.; -* regierung f (landets) rege ring; -schuld f statsskuld; -spräche f landets språk n; -Vater m landsfader; -Verräter m landsförrädare; -Verweisung ^landsförvisning ; -wohl n det allmänna bästa, ländlich landtlig.

Lands-... in Zs.-stzgn: -knecht tu landsknekt; -mann m landsman ; -maitnin/landsmaninna. Landschaft f landskap n. landschaftlich landskaps-, pro-[målare.( Landschaftsmaler m landskaps-f Landung f landning, landstigning, -sättning; -sbrücke f tilläggsplats m; brygga, lang lång; långvarig; seit -em länge; drei Fuß - tre fot lång eil. i längd; eine Woche -(i, under) en vecka; ftunbcu-timtals; die Zeit wird mir - det är tråkigt.

Lang-..., lang--, in Zflgn-. -armig långarmad;-otmig långrandig; -bäum S m långbom; -beinig långbent; -finger m långs ingrad person; -jährig mångårig; --mut m, -mütigkeit /'långmodig-het; -mütig långmodig; -ohr n långöra; -ohrig långörad; --schiff n lång-, hufvudskepp; sch läser m sjusofvare; -weilen tråka eil. trötta ut; sich -weilen ha, få tråkigt; -weilig tråkig; -wierig långvarig; -wierigkeil f långvarighet.

lange länge : - her länge sedan; - nicht långt ifrån; - gul tillräckligt bra.

Länge f längd; auf, in die - på, i längden; der - nach rak lång.

(ha tråkigt.

laugen räcka; förslå; ~ nach sträcka ut handen efter. Längen«... in Zfsgn: ^durchschnitt m längdgenomskärning f \ ^ grad w längdgrad; ^.maß n längdmått.

Langeweile f tråkighet; ». haben länglich aflång; ^ruud oval. längS längs (-efter, -med). Längsrichtung f längdriktning, langsam långsam.

Langsamkeit f långsamhet. längst länge sedan; redan länge, längstens senast.

Lanze f lans m.

Lanzette f 1 ansett m. (strunt n.l Lappalie, Lapperei f lapperi n,j Lappe m lapp.

Lappen m lapp; trasa f; flik. läppern vgl. labbern; hopskrapa; plottra bort; sich zusammen^ hopa sig.

Läpperschulden pl. småskulder. lappig slak; lappig, läppisch barnslig; enfaldig. Lappland n Lappland.

Lappländer m lapp.

Lärche H f lärkträd n.

Lärm m larm n, buller n, Xo)vä-sen n; bråk n; - schlagen slå (a) larm.

lärmen larma, bullra.

Lärmer m stoj are, bråkmakare. Larve f mask m; Zool. larv m. lasch — laß.

Lasche f kil m; ärmspjäll n; ficklock «; (an Schienen) skars-, (lask-)järn. laß slapp, matt.

lasten (ließ; gelassen] låta; lämna; släppa; gifva (ge); låta bii; zufrieden w låta (ngn) vara i fred; sein Leben für offra sitt lik för; übrig lämna kvar; von et. ^ af stå från ngt; drucken .v låta trycka.

Laßheit f slapphet, matthet, lässig lat, trög ; slarfvig.

Lässigkeit flättja; tröghet; eiart n. läßlich förlåtlig; mild.

Last f [pl. Lastens last; börda:

tyngd; lastdryghet, dräktighet. Last-..., last*... in Zfsgn: ^geld n lastpengar pl.; ^pserd n arbetshäst n»; ^.schiffn lastbåt m; Ui et n lastdjur; ^träger m bärare; sjåare; ^toogcn m lastvagn, lösten tynga; trycka; hvila. lastenfrei afgifts-, kostnadsfri. Laster n last m.

Läster«..., läster-... i» Zssgn -. ^chronrt f skvallerkrönika; „,moul n, ^.zunge f ond tunga; ^sucht f smädelystuad m; ^.süchtig smädelysten.

Lästerer m smädare, bakdantare .

(@otu6^) hädare, lasterhaft lastbar, sedeslös. Lasterhaftigkeit f lastbarhet, lästerlich smädlig; hädisk;nedrig. lästern smäda; häda.

Lästerung f förtal n, smädelse; hädelse. lästig besvärlig.

Lästigkeit f besvärlighet. Lasur-..., lasur«... in Zffgn. ^blan l.lasurblä. 2.n himmelsblått ; ^.stein m lasursteu.

Latein n latin, lateinisch latinsk.

Laterne f lykta; lanterna. Laternen«... in Zfsgn: ^anzüuder m lykttändare; ^pfahl m lyktstolpe.

latinisieren latinisera.

Latsche /"nedkippad sko w, hasa;

luden fot; slampa, latschen hasa.

Latte f läkt; ribba; spjäla. Latten«... in Zfsgn -. ^nagel tu läkt-, ribbspik; ^.verschlag m spjäl-, ribbvägg/"; Uötrt nläkt-, spjäl-verk; ^.zauu m staket n. Lattich $ m laktuk. lau, lauwarm ljum (auch fig.). Laub n lös; in Zfsgn . ^faQ m lös -

nyck m.

[ut bli(fva).

fällnings: Aroich m löfgroda f; J&öljMlÖfskogm; Aufteiltest n löfhyddohögtid f; Aäge f löf-såg; uoetf n löfverk.

Laube f lttfsal w, berså m. Laubengaug m löfhvalf n, allé. laubig iöfklädd, -rik.

Lauch m (purjo)lök.

Lauer f: auf der ^ på lur. lauern lura.

Lauf m [pl. Läufef lopp n; språng n; förlopp n; bana f; (Gewehr^) pipa f; (von Tieren) fot, ben n; «T löpning f; Aahn f kapplöpningsbana; lefnads-bana; Aurfche m springpojke; Aeuer n löpeld m; ^graben m löpgraf /"; Aaß m respass n, afskedn; Aeppitf) m gångmatta f; Achritt nt språngmarsch; Acit/"löptid; ^.jcttel m löpsedel, laufen [lief; gelaufen] löpa (auch von e r Hündin: vara löpsk); springa; gå; flyta, rinna; läcka; gälla; es läuft auf eins hinaus det kommer på ett ut. laufend löpande; auf dem laufenden in e-r Sache fein veta besked om en sak, följa med, vara inne i förhållandena.

Läufer m löpare, springare; gångmatta /"; «T löpning; (Schach, Mühle) löpare, läufig, läufifch löpsk.

Lauge f lut. langen luta.

Laugen-..., langen-.- in Zflgn: --artig lutaktig, alkalisk; ^afche f lutaska; Aast n lutkärl. Lauheit, Lauigkeit f ljumhet. laulich ljum.

Laune f (godt)lynne n, humör n, [ostadig, launenhaft, launisch nyckfull; Launenhaftigkeit f nyckfullhet, launig gladlynt; rolig.

LauS f [jpZ. Läuse] lus, pl. löse. lauschen lyssna (dat. tili).

Lauscher m lyssnare.

Läuse-... in Zfsgn: Aantm m luskam ; Arankheit f lussjuka. laufen löska.

lausig lusig; adv. P mycket, laut 1. högljudd, hög, ljud(e)-lig; ^ werden bli(fva) bekant; låta höra sig: 2. prp. enligt, i enlighet med.

Laut m ljud n. lautbar bekant; w werden komm a Laute f luta.

Lauten-... i» Zs.-stzgn: ^.macher m lutfabrikant; Achlager m lut-spelare ; Apiel n lutspel. lauten ljuda; låta; lyda. läuten ringa (dat. på), lauter klar; ren; idel, bara. Lauterkeit /"renhet; uppriktighet, läutern luttra; rena; klara. Läuterung f luttring; rening. Lautier-... in Zssgn: ^.Methode /"ljud-metod m; Achrift f lju dskrift,| lautieren ljuda, [fonetisk skrift.[ lautlos ljudlös.

Läntwerk n slagverk, lauwarm ljum (a. sig.)

Lava f lava.

Lavendel H m lavendel, [vera.] lavieren lofvera, kryssa; la-f Lawine f lavin m. lax slapp.

Laxanz f laxativ n. laxieren laxera.

Lazarett n lasarett.

Leb-..., leb-... in Zsign: fluchen w ----- Pfefferkuchen; Aos liflös; lofigkeit f liflöshet; Aag m: meine Aage hela mitt lif; ^eit f lifstid; bei meinen Zeiten under min lifstid.

Lebe-—, lebe-... in Zffgn: Aoch n lefve (-rop); Aang: mein lebelang så länge jag lefver; mann m vivör; ^wohl n farväl, leben lefva; bo; j n ^ lasten utbringa en skål eil. ett lefve för ngn.

[allenast.

[mätighet.

Leben n lif; lefnad m ; lefverne; mein Leben lang hela mitt lif. lebend lefvande.

lebendig lefvande; liflig, lif-aktig.    [aktigliet.}

Lebendigkeit f lif(lighet) n, lif-} Lebens-..., lebend-... in Zssgn: --alter n ålder m; -art flefnads-sätt n, -vett n; -bediugung f lifsvillkor n; Debütsitiffe pl. lifsförnödenheter; -beschrei-bung f lefnadsbeskrifning; -• fähig lifskraftig; -fähigkeit f lifskraft; -froh lefnadsglad; -• gefahr f lifsfara; -geführte m följeslagare genom lifvet; -* geiftet pl. lifsandar; -groß, in -große i kroppsstorlek; straft f lifskraft; -lang, -länglich på lifstid; lif(s)-, lifstids-; -lauf m lefnadslopp n; glicht n lif-vets ljus; ^luftig lefnadslustig, -frisk; -mittel pl. lifsmedel; -müde léfnadstrött; -Prozeß m lifsprocess; -regel f lefnads-regel m; -fatt léfnadstrött; -strafe f dödsstraff n; -unterhalt m lifsuppehälle n; -Versicherung f lifförsäkring; wandet »» vandel, lefverne n; -zeit f lifstid; auf -zeit på lifstid.

Leber f lefver; in Zssgn: -fleck m lefverfläck; -trau m lefver-trän; -wurst f lefverkorf m. lebhaft liflig.

Lebhaftigkeit f liflighet. lechzen törsta, längta Leck n läcka f. leck läck.

lecken slicka; läcka; drypa, lecker läcker; kinkig.

Lecker«... in Zs.-stzgn: -bissen m läckerbit; -maul n läcker-gom m.

Leckerei f läckerhet, leckerhaft läcker, [läckerheter.! Leckerhaftigkeit f smak m förj

Leder n läder, skinn; in Zssgn: -• band m skinnband n; läderrem s; -bereiter m (lo)garfvare; -« Handel m läderhandel; -Händler m läderhaudlare; -zeug n remtyg, läderpersedlar pl. [dum.} ledern läder-, skinn-; fig. tråkig;j ledig fri; tom, ledig; ogift, lediglich helt enkelt, endast och See f — Leebord.

Leebord nL m babord, leer tom (an på).

Leere f tomhet, leeren (ut)tömma.

Lefze läpp m. legal legal.

legalisieren legalisera.

Legat legat: 1. m påfligt sändebud n. 2. n testamentsgåfva f. legen lägga (sich sig); sich - auf lägga eil. slå sig på; sich ins Mittel - ingripa; Hand *, an bära hand på (ngn), lägga hand vid (ngt); Karten - spå. Legende f legend m. legendenhaft legendartad. Legezeit f ligg-, rusningstid, legieren legera; testamentera. Legierung f legering.

Legion f legion.

Legitimität f legitimitet, rätt-Leh(e)nn län, förläningf; -dienst m vasalltjänst f; -gut n län; -recht n länsrätt m.

Leh(e)nS«... in Zssgn: -herr m länsherre; -mann m vasall, låntagare; -wefeu n läns väsen. Lehm m lera f, ler n; -boden m lerig mark f, lerbotten: -grübe f lergrop; -wand f vägg af ler och halm; -ziegel m tegelsten. Lehn-..., lehn-... in Zssgn -. -stuhl tu länstol; -wort n lånord, lehnbar feodal.

Lehne f karm m, rygg-, armstöd n; ledstång; lutning, lehnen luta (sig), stödja (sig), ställa (an mot).

r;

Lehr-.... lehr-... inZs.'jtzgn: ^.amt n lärarbefattning f; ^anstatt f läroanstalt; ^.art, ^.Methode f lärosfttt n, -metod m; abrief m lärbref n; ^.buch n lärobok f; ^.bursche m lärgosse, lärling; ^.fach n lärdomsgren m, läroämne; lärarkall; Freiheit f lärofrihet; ^.gang m lärokurs; ^gebäude n lärohus; system; gedicht n lärodikt f\^,geld n lärpengar pl. (auch jig.); ^.herr m principal; ^.jahr n läröå junge m — Lehrling; ^meister m läromästare; ^.mittel n undervisningsmateriel! m;    m

läroplan; ^reich lärorik; ^.saal m lärosal; ^.satz m lärosats; Spruch m tänkespråk n; ^ftand m lärarkår; lärarkall n; ^stuhl m lärostol; ^ftuitbe/"läro-, lektionstimme m; ^ton in myndig ton; ^weise f lärosätt m; ^zeit f lärotid.

Lehre f 1. lärdom m; lära; in der sein vara i lära; in die ^ kommen komma i lära; laß dir das eine - sein låt detta tjäna som en varning för dig. 2. modell in, mönster n.

lehren lära, undervisa.

Lehrer m lärare.

Lehrerin f lärarinna.

Lehrling m lärling.

Leib m [pl. Seiber] lif n; kropp; mage; bei lebendigem lifs-lefvande; gut bei sein vara fetlagd; beileibe nicht ej för allt i världen.

Leib'..., leib... ia Zssgn: -arzt m lifmedikus; Jtiiibe f maggör-delm; Zeigen lifegen; ^.eigen-schast f lif egenskap w; ^garde f lif garde n; ^.gerichl n älsklingsrätt m; diente f lifränta; jcod m lifrock; ^schmerzen pl., ^schneiden n ondt ell. knip i magen; ^.wache f likvakt;

speise f favoriträtt «; ^.wasche f linne n.

Leibchen n litstycke.

Leibes«... in Zssgn: ^.beschaffenheit f kroppsbeskaffenhet; ^.erbe m bröstarfvinge m u. f; ^.frucht f lifsfrukt f u. m, foster n; ^.ge-statt f gestalt m, figur m; «,« große f kroppsstorlek m; Nahrung, ^notdurst f näring, föda; ^Öffnung f öppning, stoi-gång m; ^strafe f kroppsstraffn; ^übung f kroppsöfning; ^ver. stopfung f förstoppning.

leibhaft(ig) kroppslig; lifslef-vande; verklig; i egen person.

leiblich kroppslig; jordisk, tim-lig; köttslig.

Leichdorn m liktorn.

Leiche f lik n; begrafning.

Leichen»..., leichen-... in Zssgn: artig söm ett lik, likblek; Jbe» gängniS f likbegängelse, begrafning; ^.b esorger m begras-ningsentreprenör; Jbitter m lik-bjudare; ^.blaß likblek; ^.dieb m likplundrare; ^feier f graf öl n; ^.frau f liksveperska; ^gebühr f begrafningskostnadm; ^geruch m liklukt f: ^halle s grafkapell w: bårhus n; ^.hemd n svepning ».predigt f likpredikan; ^rede f liktal n; tschau f likbesikt-ning; ^.schmaus m grasöl n: ^stein m grafsten; ^.träger m likbärare; ^tuch n svepduk w; ^Verbrennung f likbränning ; wagen m likvagn; ^.zug m likprocession f.

Leichnam m lik n.

leicht lätt.

Leicht-..., leicht»... in Zssgn: Jrtütcg sangvinisk; ^.fertig lättfärdig; ^fertigkeit f lättfärdighet; süßig lättfotad; ^gläubig lätfc-trogen; ^.gläubigkeit fiättrogen-het; J)in lätt(vindigt); w-matrose m lättmatros, jung-

sionerad.

fördömd.

man; -finn m lättsinne m;

-finnig lättsinnig.

Leichtigkeit f lätthet.

Jtib: es ist (tut) mir - det gör mig ondt, jag är ledsen (öfver). Leib n ondt; bekymmer; smärta f; i-m et. zuleide tun göra någon något ondt eil. kör när; um j-n - tragen sörja någon.

Leibeform f passivform m. leiben [litt; gelitten] lida; tåla. Leiben n lidande, leibenb lidande, sjuklig. Leidens«... in Zffgn: -gefährte m olyckskamrat; -geschichte f pi-nohistoria.

Leibenfchaft f lidelse, passion, leibenschaftlich lidelsefull, pas-[het.

Leibenfchaftlichkeit f lidelsefull-triber ty värr! - Gottes! gunås! leibig ledsam; sorglig; ful; af-skyvärd; leiblich dräglig; so - så där. Leibtragenbe(r) sörjande.

Leier f lyra; die alte - den gamla trallen m; -kasten m positiv n; -(foftetijmonnm positivspelare, leiern spela på positiv; dra(ga) vefven; gå i sakta mak.

Leih-... in Zffgn: Jiibliott)ef f lånbibliotek n; -Haus n panti ån e-inrättning f\ -vertrag m låne-kontrakt n.

leihen [lieh; geliehen] låna.

Leiher m långifvare; låntagare. Leim m lim n; -färbe f limfärg;

-rute f limspö n. leimen (fast)limma. leimig limmig, klibbig.

Lein ro lin(frö) n; linne n; -• acker m linåker; -suchen w olje-kaka f\ -öl n linolja f; -pfab 4/ ro dragväg; -same m linfrö n; -wand f linne n, lärs t n; -» wanbhandel m lärftskramhan-del; -wanbhänbler m lärfts-kramhaudlare; -waubweber m linneväfvare; —zeug « linne-väf m

Leine f lina; rep n. leinen linne-.

Leinen n linne; -damast m linnedamast m u. n; -garn n linnegarn; -waren f/pl. linnevaror; -zeug n linneväf m. leise låg; sakta; lätt; lindrig;

-r Schlaf lätt sömn.

Leisetreter m lömsk människa f. Leiste f list; rand; kant m; ttnat. ljumske ro.

leisten göra; uträtta; lämna; prestera, åstadkomma; (Lid) gå ed.

Leisten m (sko)läst.

Leisteubruch m ljumskbrock n. Leistung f fullgörande n; arbete n; tjänst; prestation; produkt m; verk n. [solid.l leistungsfähig driftig; stark;[ Seit«... in Zffgn: -artikel ro ledande artikel, ledare; -saben m ledtråd ; handledning f; -Hammel ro skällgumse; fig. förstyre n; -Hund ro stöfvare; -deinen t» ledband n, koppel n; lina f; -seil n = -riemen; -stern m ledstjärna f.

leiten (väg)leda; föra; styra, leitend ledande.

Leiter 1. ro ledare; (an)förare, chef. 2. /‘stege m. 3. In Zffgn: -sprosse f stegpinne ro; -wagen m flakvagn.

Leitung f ledning, uppsikt. Lektion f lektion, [läsordning f. Lektionsplan m skolschema n. Lektor ro lektor.

Lektüre f lektyr.

Lende f länd.

Lenden«-^ lenden«... in Zffgn; -• braten m, -stück n ländstek /, -stycke; -gegend f korsrygg ro; -lahm låghalt; -weh n länd-värk m.    [styra; hålla. I

lenken leda; rikta; fästa; 4,)

[-fångst f.

Lenker m ledare, lenksam lättstyrd, böjlig. Lenksamkeit f lättstyrdhet, böjlighet, medgörlighet.

Lenz m vår; -monat m mars Leonore f Leonora. [(månad). Leopard m leopard.

Lerche f lärka.

Lerchenftrich m lärkstreck n; lernbegierig vetgirig, lernen lära (sig); kennen - lära känna.

LeSart f läsart. leSbar läslig.

Lese f plockning; (tihren-) axplockning ; (Wein-) vinskörd. Lese--, in Zffgn: -buch n läsebok f; -Halle f läsesalongm; -holz n vindfälle; -Probe f Thea. första repetition; -Pult n bokställ; -stunde f lästimme m; -» Übung f läsöfning; -verein m läseförening f; -zeichen n bokmärke ; -zimmer n läsrum; -» zirkel m läsecirkel. lesen [las; gelesen) läsa; föreläsa; plocka; (upp)samla; Mesie -läsa mässan, lesenswert läsvärd.

Leser(in) (före)läsare, läsarinna;

(ax)plockare, (ax)plockerska. leserlich läslig.

Letten m (krukmakar)lera f. letzen: sich - an vederkvicka sig med.

letzt sist; senast; förliden; -erer den senare ; daS L-e det sista; die -e Ölung sista smörj elsen; -enS, -hin nyligen. [ligen. Letzt s: zu guter - till sist, slut-Lru m lejon n.

Leucht-... in Zffgn: -feuer n fyr m; -gas m lysgas m; -köser m lysmask; -kugel /lyskula; -turm m fyrtorn n.

Leuchte f lyse n; lykta, leuchten lysa; skina: glänsa. Leuchter »n ljusstake ; -knrcht m

I>rwt»ch-sobwedi»ch

ljueknekt; -tisch m ljusstaks-bord n.

leugnen neka (till), förneka.

Leugner m förnekare.

Leumund m (godt) rykte n.

Leutez-r. folk n (sy.), män(niskor); tjänare.

Leute-..., leute«... in Zffgn: eschen folkskygg:-fdjtnbtrmskinnare.

Leutnant m (under-)löjtnant.

leutselig vanlig; nedlåtande.

Leutseligkeit f vänlighet; nedlåtenhet.

Levante f: die - Levanten.

Levkoje f löfkoja.

Lexikon n [pl. Lexika) lexikon.

Libelle f trollslända; vattenpass n.

liberal liberål.

Licht n 1. [pl. -er) ljus; sken; dager m; elektrisches - elektriskt ljus; Gaslicht gas(sken) m. 2. [pl. -e) ljus.

licht ljus; klar; lysande; gles.

Licht'..., licht-... in Zffgn: -arbeit / arbete n vid ljus; -bild n fotografi /*, skioptikonbild s; -blau ljusblå; -sorm f ljusform m; -gießer m ljusstöpare; -Hütchen »(jussläckare m; -meß f kyn-delsmässa; -putze, -putzschere f ljussax; -schein m ljusskenn; eschen ljusskygg; -schirm m ljusskärm; -schnuppe f ljus-brand m; -strahl m ljusstråle; -talg m ljustalg; -voll ljus, klar; -zieher ---- -gießer.

lichten göra gles; den Anker -lyfta (lätta) ankar.

Lichter 1. m pråm. 2. (pl. von Licht) ljus n.

lichterloh i ljusan låga.

lieb kär; älskad; kärkommen; treüig; es ist mir daß det gläder mig att, det är roligt att.

Lieb-..., lieb-... in Zffgn: -ougtltt kasta kärliga blickar på, kurtisera; -fraueukirche f vårfru-

14

kyrka; -gewinnen fatta tycke för;, -haben hålla af, älska; tycka om; -Haber m älskare; amatör; -haderet /"förkärlek m: passion; vurra m; -habertheater n amatörteater m; -kosen smeka, klappa; -kosung f smekning; -I08 kärlekslös, hård; -lofigkeit f kärlekslöshet; -reich kärleksfull; -reiz m tjusningskraft f\ behagn;

lyriker; visdiktare; -statt) m, -tafel f sångförening, liederlich liderlig; oordentlig, slarfvig. [dentlighet, slarf n.| Liederlichkeit /"liderlighet; oor-j Lieferant m leverantör, liefern leverera; (öfverllämn^; gifva (ge), afkasta; tillhandahålla. [(Buch) häfte n, del tn. Lieferung /"leverering; leverans; Lieferung».... in Zfsgn: -schein m levererings-, mottagningsbevis «; -zeit f leveranstid, liegen [lag; gelegen) ligga: vor Anker - ligga för ankar; -lassen kvarlämua; låta vara; afstå ifrån; es liegt mir daran zu ... jag är angelägen otn att ...; es liegt nichts daran det gör ingenting; -de Girier pL fast egendom m (sg.).

Liegezeit d, f liggdagar pl.

Liga f liga, förbund n.

Liguster H m liguster.

Likör m likör, lila lilafärgad.

Lilie f lilja.

Limite f, Limitum » O yttersta Limonade f limonad m.

Limone f citron m.

Iinb(e) — gelmb(e).

Linde $ f lind. lindern lindra, mildra. Linderung f lindring.

Lindwurm m lindorm.

-reizend tjusande.

Liebchen n käresta f.

Liebe f kärlek m\ j-m et. zuliebe tun göra en ngt till viljes.

Liebediener m ögontjänare.

[fjäsa för ngn.

Liebelei f kurtis m, fjäs n, älskog m.

liebeln kurtisera; mit j-m -lieben älska, tycka om, hålla af.

Liebeude(r) #. älskande, liebenswürdig älskvärd; vänlig, snäll; treflig.

Liebenswürdigkeit f älskvärdhet; vänlighet.

lieber kärare; adv. hellre, förr.

(pris n.

Lineal n linjal tn.

Linie /"linje.

Linien ... tn Zffgn: -blatt n rai papper; -Papier n linjerads, papper; -schiss n linjeskepp, -truppen pl. linjetrupper; ziehet m rostral, linjerstift n. liniieren linjera. link vänster; vänsterhändt Linke / vänstra handen eil. sidaa linkisch tafatt, drumlig.

LiebeS«... in Zsign: -abenteuer n kärleksäfventyr; -brief m kär-leksbref n; -dienst m väntjänst f; barmhärtighetsverk n; -erklärung f kärleksförklaring; -gäbe f allmosa; frivillig gåfva; -gefchichte f kärlekshistoria; -Handel m kärleksaffär ; -paar n älskande par; -Pfand n kärlekspant m;

-trons m kärleksdryck; -werk n kärleks-, barmhärtighetsverk ; -zeichen n bevis på kärlek, liebevoll kärleksfull, öm. lieblich ljus (lig); behaglig; älsklig ; täck. [behag n, skönhet.)

Lieblichkeit f ljushet; älsklighet,)

Liebling m älskling, favorit.

LieblingS.... älsklings-...

Lied n sång m; visa /"; psalm m

vänster om!

Aeder... in Zffgn: -buch n vis- ( linkS till vänster; på tok; -um', bok f; sångbok f\ -dichter w

in Zs.?sygn:

[hysa; bo).|

Linnen n linne, linnen a. linne-, lärfts-,

Linoleum n linoleum.

Linie s lins m (Frucht u. (Btat). Linsen-..., linsen -fötmig linsformig; -gericht n linsrätt m; -glas n lins m. Lippe f läpp m.

Lippenlaut m Gram. läppljud n. liquidieren O likvidera, lispeln läspa: hviska.

Lissabon n Lissabon.

List f list; knep n.

Liste f lista, förteckning, listig listig.

Litanei f litania, bön, klagovisa. Litauer(in); litauisch litauer (litauiska); litauisk.

Liter n, m liter, literarisch litterär.

Literat m litteratör.

Literatur f litteratur.

Litfaßsäule f (berlinisch) annonspelare w.

Lithograph m litograf. Lithographie / litografi, lithographisch litografisk. Liturgie f liturgi.

Litze f snöre n, snodd; galon m ;

sträng m (i rep). [ländska.l Livländer(in) livländare, liv-j Livree f livré n.

Lizentiat m licentiat.

Lob n beröm, lof, pris; gottlob! Gud vare lof!

Lob-..., lob-... in Zssgn: -gesang m lofsång; ^hudeln öfverdrifvet smickra; -preisen (lof)prisa; -rede f loftal n; -redner m lof-talare; -singen lofsjunga; -• sprach m loftal n. loben berömma, lobenswert lof- eil. prisvärd, be-römlig.

Lobeserhebung s loftal n. löblich = lobenswert.

Loch n [pl. Lochers hål; grop f ; -eisen n stamp —.

lochen D göra hål i; Billett klippa, löcherig hålig, pipig, porös.

Lock.... in Zfsgn: -Mittel n, -speise f lockmedel, -mat m: -pseise / lockpipa; -ruf m lookrop n; -spitze! m betald folkuppviglare; -Vogel m lockfågel.

Locke f (hår)lock m.

locken l. (lägga i) locka(r).

2. locka; fresta.

Lockenkops m krushufvud n. locker lös; slak; lucker; mör;

P lätt på tråden; ein -er Zeisig en ljus fågel,lättsinnig krabat. Lockerheit / slakhet; luckerhet; slapphet.

lockern göra lös, lossa (på); uppluckra; sich - bli lucker, lösare; slakna; lossna, lockig lockig.

Lockung f lockande w; lockelse.' Loden m ludd; ovalkadt kläde n. lodern låga, flamma, blossa. Löffel m sked s; slef f\ ein -voll skedblad n; -gans f skedgås; -kraut n skedört /; -stiel m skedskaft n.

löffeln äta ell. ösa med sked.

Log \I> m u. n logg m; -buch n loggbok f; -leine / logglina. Loge f loge m.

Logen-... in Zs.-stzgn: -bruder m ordensbroder; -schließe!»,i Th«a. logevaktmästare, logieren logera (härbärgera, in-| Logik f logik.

LogiS n logi. logisch logisk, loh lågande.

Loh-..., loh-.^. in Zffgn. -Keet n bädd m af garfvarbark i drif-bänkar; -sarben mörkbrun; -gar logars vad; -gerbst m lo-garfvare; -gerberei f logars-veri n; -suchen m barkkaka -wühle f barkkvarn.

Lohe s 1. låga, flamma. 2. (garf i varjbark w

lös-

lossa.

Lotte f Lotta.

lohen flamma, blossa; logarfva. Lohn m [pl. Löhne) lön f; »bienet m vaktmästare för vissa tillfallen, hyrlakej; »kutscher m hyrkusk; »tag m aflöningsdag. lohnen löna, vedergälla; es lohnt sich der Mühe det lönar mödan, löhnen aflöna. lohnend lönande.

Löhnung f aflöning. lokal lokal.

Lokal n lokal m.

Lokomotive f lokomotiv «. Lokomotivführer w lokomotiv-förare.

Lorbeer ^ m lager n; »kranz m lagerkrans.

Lorgnette f lornjett w.

Los n lott m; (Schicksal) öde. los lös; ledig; fri; kvitt; was ist »? hvad står på?

LoS«-., loS«... in Zssgn: »arbeiten arbeta undan; lösgöra (sich sig); »binden lösgöra, afkoppla; »brechen lösbryta, bryta loss; bryta lös; »bröckeln sönderfalla; »drücken trycka af; »• geben lösgifva; »gehen lossna; gå af; bryta lös; börja(s); auf... » gå löst på, gå ... in på lif vet; »haken häkta af; »kaufen lös-, friköpa; »ketten ta(ga) af kedjan på, afkoppla; »knüpfen knyta upp, lossa; »kommen komma lös, undan; »lassen (lös)släppa; »machen lösgöra, göra loss; sich »m. (Mz) göra sig (från), slita sig lös (från), göra sig af med (von); »reißen slita ell. rycka lös; »• sagen: sich »s. von afsägasig, af-stå (från); »schießen afskjuta; »schlagen slå af; realisera; auf ... »schlagen hugga in på ...; »schnallen afspänna; »schrauben skrufva af ell. loss; »sein vara lös ell. loss; vara ... kvitt; »• sprechen frikalla; frikänna; »• sprengen bortspränga; »sprengen auf spränga mot; ».springen aus rusa mot; »stürzen rusa (auf på, mot); »trennen af- eil. från-sprätta; skilj a; »toetben bli (sva) af med ell. kvitt; »ziehen: auf j-n»z. bryta ell. fara ut mot ngn. Lösch-... in Zssgn: »anstalt f släck-ningsanstalt, brandstation; »• Blatt n, »papier n läskpapper; »Bom nljussläckarem; »mann« schüft f släckningsmanskap n. löschen släcka; utplåna; (Durtz, Kalk) släcka; (ein Schiff, WarM [lätt(färdig). lose lös; loss; slapp; dålig; Lösegeld n lösen f, lösepenning m. losen lotta, dra(ga) lott. lösen lösa (upp); lossa; knyta upp; frikalla; inlösa; infria; (Geld) förtjäna (på); (Sammt) af fy ra; (Rätsel) lösa.

Losung f Jägersprache: exkremen-ter pl.; X lösen; O för dagen influtna medel jpi., dagkassn. Lösung f lösning.

Lot n (Gewicht) lod; (Biet«») (bly-, sänk)lod.

Löt«... in Zssgn. »kolBen m Iöd-kolf; »rohr n biåsrör. loten loda, pejla, löten löda.

Lothringer m lothringare. ...lötig: zwölflötig tolflödig. lotrecht lodrät.

Lotse m Iota. lotsen lotsa.

Lotsen«... in Zssgn: »Boot n lots-båt m; »gelb n lotspengar pl [nalje.l

Lotterbuben» dagdrifvare; ka-j Lotterie /lotteri n; »gewinn m lotterivinst/*; »kollekte f lotteri-kollektion. [kig; lättsinnig, lotterig slanldg; slarfvig; snus-Lötung f lödning.

Löwe m lejon n; Löwin f lejoninna.

[drag n.

are; -•

(efter).

Löwen»... in Zs.-ftzgn: -anteil w lejonpart; -grubt f lejonkula; -zahn ^ m lejontand f.

Loyalität /‘lojalitet.

Luchs ro lo(djur n). luchsäugig loögd.

Lücke f lucka.

Lückenbüßer ro (spalt)fyllnad;

nödfallshjälp s, -medel n. lückenhaft bristfällig, ofullständig, defekt.

Luder n luder (auch P von Frauenzimmern) ; lockbete; as, rackare Ludwig m Ludvig.

Luft f [pl. tiüfte] luft; (vind-) fläkt m; frische - schöpfe» hämta frisk luft; an die - bringen vädra; in die-sprengen spränga i luften; - machen ge (gifva) luft eil. fritt lopp (dat. ät). Luft-..., luft»... in Zs.'svgn: -art f gas ro; -bad n luftbad; -ballon ro luftballong; -bild tt luftbild ro, dimbild ro; -blase f luft-bl&sa; -dicht lufttät; -druck ro lufttryck n; -erfcheinung /‘luftfenomen n; -fahrer w luftseglare ; -fahrt f luftfärd; -förmig luft-, gasformig; -Heizung f uppvärmning med varm luft; -kiffen n luftkudde ro; -klappe f ventil ro; -kreiS m luftkrets; -leer lufttom; -loch n lufthål; -linte f: Entfernung in der -afståndet n fågelvägen; messet ro aerometer; -pumpe f luftpump ro; -tciiiiQUUö f luftväxling ; -röhre f luftrör n, -strupe ro; -fchiffahrt f luftsegling ; -fchiffer ro luftseglare; -schlöffet pZ. luftslott; -fpiege-Cu ii g f luftspegling, hägring; -springer ro akrobat; -fprung m luftsprång n; -Veränderung f väderskifte n; -zug ro luft-Lüftchen n fläkt ro. lüften lufta, vädra, luftig luftig; lätt.

Lug ro lögn /; mit - und Trug med falskhet och svek.

Lüge f lögn; j-n -n strafen beslå ngn med lögn. lugen titta.

lügen flog; gelogen) ljuga.

Lügen n lögn f.

lügenhaft, lügnerisch lögnaktig. Lügner(iu) lögnare (lögnerska). Luise /‘Louise, Lovisa. [vL lucka.) Luke f lucka; vindsfönster n;j lullen: in den Schlaf - vyss(j)a. Lümmel ro lymmel, lümmelhaft lymmelaktig.

Lump m trashank; usling. Lumpen ro trasa f; -ding n strunt, skräp; -geld n spott -styfver ro; -gesindel, -pack. -Volk n patrask, pack, slödder; -Händler ro lumphandl hund. -kerl w = Lump; -Papier m lumppapper; -sammlet m lumpsamlare; -zucket ro lumpsocker n.

lumpen: ich lasse mich nicht - jag vill visa mig gentil.

Lumperei f strunt n; lumpenhet, lumpig trasig; lumpen.

Lunge slunga.

Lungen»..., lungen-... in Zsign: -. entzündung f lunginflammation; -stügel ro lungflik; -krank, -• süchtig lungsjuk, -siktig;-krank-heit, -fchwindfucht f lungsot, lungern slå dank; (nach) längta [ro, luns ro.) Lünfe O f hjulpinne ro, sprint) Lunte /'lunta; - riechen ana oråd. Lupe /‘luppm, förstoringsglas w. Lupine $ f lupin ro, vargböna f. Lurch ro [pZ. -e] amfibie, [lusta.) Luft f [pZ. Lüste) lust, fröjd ;j Luft..-, lust-... in Zsfgn: -bit»« / glädjeflicka; -fahrt f lustresa, -färd; -garten ro (lust-)park; --Haus n lusthus; villa/’; -schloß n lustslott; -feuche f syfilis ro, venerisk sjukdom ro; -spiel n

[nad vi |

lustspel; ^Wäldchen n park m . ^.wandeln spatsera. [barhet I Lustbarkeit f förlustelse, lust-( lüften känna begär (efter), lüstern lysten.

Lüsternheit f lystenhet, lyst-1 lustig lifvad, glad, rolig; lustig: sich machen über göra sig lustig öfver.

Lustigkeit /"lustighet; munterhet. Lüstling m vällusting. Lutheraner(in), lutherisch lut(h)e-ran, lut(h)ersk.

Lutschbeutel m sudd (ibr dibarn), lutschen suga (på).

Lüttich n Liége.

Luv s los, lofsida. luven lofva. luvgirrig 4« lofgirig.

Luvseite 4/ f lofsida. luxuriös luxu(ri)ös.

Luxus m lyx; ». artlkel m, -wäre / lyxartikel »«.

Luzerne ^ f lucern m.

Lymph.... lymf-...

Lymphe s lymfa, lynchen lyncha, lynka.

Lyrik f lyrik.

Lyriker m lyriker, lyrisch lyrisk.

Lysol n lysol m.

Lyzeum n lyceum.

mager mager.

Magerkeit f magerhet.

Magie f magi, trollkonst.

Magier m mager, trollkarl. Magiker m --- Magier, magisch magisk, trolsk.

Magister m magister.

Magistrat m, Magistratsperson / magistrat, -sperson m.

Maat 4, m mal.

Mache f arbete n, tillverkning, machen göra; förfärdiga, tillverka ; sich „ arta sig; gå: ta(ga) sig (bra) ut; es wird sich det blir nog bra med den saken; sich ^ an ta(ga) itu med: sich an j-n vända sig till ngn : sich auf den Weg ^ ge (begifva) sig i väg; ^ lassen låta göra. beställa; was machen Sie? hutstår det till? [ränker pl.I Machenschaft f intrig(er pl.).| Macher m tillverkare, ...makare. Macherlohn m arbetslön s.

Macht f [pl. Mächte) makt; kraft; Xstyrka,stridskrafters. Macht ..., macht«... in Zssgn: ^be-fugnis f befogenhet; ^gebot n maktbud; ^haber m makthaf-vande; ^haberisch despotisk; ~lo8 maktlös; Spruch m maktspråk n; ^voll mäktig, kraftig; ^Vollkommenheit /"maktfullkomlighet; ^.wort n maktord. mächtig mäktig; kraftig; väldig ; stark; adv. mäkta. Mächtigkeit f makt; mäktighet. Machwerk n arbete; fuskverk.

Mädchen n flicka f.

mädchenhaft flickaktig; jungfrulig; blyg.

Mädchenschule f flickskola.

Made f mask m.

madig full med mask.

Magazin n magasin; tidskrift f.

Magd f [pl. Mägde) piga.

Magdalena f Magdalena.

Mägdlein n mö /", flicka f.

Magen m mage.

Magen«..., magen«... in Zs.-stzgn: ^.beschwerdenpt. ondt«(sgr.) i magen, magplågor; ^bittere(r) m magstärkande medel n, droppar pl.; ^drücken n tryckning f öfver magen, magspänning f\ ^kramps w magkramp: ^.stärkend magstärkande; ^kreba m magkräfta f; ^.tropfen pl. mag-) [droppar.}

j Major m major.

Majoran H m mejram.

Majorat *t majorat. majorenn myndig.

Majorität f majoritet.

Makel m (skam)fläck. makellos tiäckfri. mäkeln kritisera: häckla; mäkla. Makkaroni pl. makaroner, maka-[mäklararfvode n.. Makler m mäklare; ^gebühr fl Mäkler m häcklare; a. — Makler/ Makrele s makrill m.

Makrone f makron m.

Makulatur f makulatur m u. n. Mal n märke; tecken; gräns m; fläck m; g&ng m; einmal en g&ng; noch einmal än en g&ng; ein» für allemal en gång för alla; zweimal två gånger; dreimal tre gånger; zum erstenmal kör första gången; f. manchmal, malen (af-, ut-) måla; sich klassen låta porträttera sig.

Maler(in) målare (målarinna). Maler... in Zflg: ^ofßbmie f målarakademi; ^otf(itrnmålar-ateljém; ^funft f målarkonst; ^scheibe s palett m.

Malerei f måleri n; målning, malerisch målerisk, pittoresk. Malkasten m färglåda f.

Malteser m maltesa re.

Malve ^ f kattost w.

Malz n malt; ^.darre f mälthus n; kölna; stenat s maltlafve malzen mälta. [m, -botten m. Mälzer m mältare.

Mama f mamma.

Mamsell f mamsell, man man.

manch mången, månget; många, somliga; so ^eS mångt och mycket.

mancherlei mångahanda, åtskilliga n; hvarjehanda. [m, n. Manchester G m bomulssammet manchmal (underjstundom, ofta.

Magnet m magnet, magnetisch magnetisk, magnetisieren magnetisera. Magnetismus m magnetism. Magnetnadel f magnetnål. Mahagoni n mahogny n, m. mähbar som kan ell. får mejas. Mahd f slåtter(tid s) m. Mäh(d)er m sl&tterkarl. mähen meja, slå.

Mahl n m&Wtid f).

Mahl'... in Zsign: ^gang m ett par n stenar; ^.gast m kvarnkund; ^geld n, ^.metze f kvarntull m; ^mühle f mjölkvarn; ^.steuer f malskatt m ; ^.zeit f måltid, mahlen jmahlte; gemahlen] mala. Mahn... in £ sign: abrief m kraf-t res n; .jruf rn varningsrop n; ^zetteln, anmaningsskrifvelse f. Mähne f man. [kräfva, Fbjörna.) mahnen mana; påminna (an om) :J Mahner m förmanare; anrna-nare, F björn.

'Mahnung f (för)rnaning; påminnelse (an om); anmaning. Mähre 1. f märr, sto; kamp m. 2. - m, Mährin f; mährisch invånare i Mären; märisk.

Mai m maj; ^bount m majstång fl ^blume f liljekonvalje m u. f; ^käser m ollonborre; ^trank m ett slags dryck af britt vin, nocker och madra.

Maid f jungfru, (ung)mö.

Maie f, Maien m grönt n. Mailand n Milano.

Mailänder(in) milanes(are) w», milanobo, milanesiska f. mailäudisch milanesisk.

Mais m majs.

Maische f mäsk m. maischen mäska.

Maitresie f mätress.

Majestät f majestät ». majestätisch majestätisk. Majestätsbeleiviguugf majestätsförbrytelse.

roni.

[tig, manlig.| , mannhaftig manhaf-j

manlighet.

het.

[ihop.j

Mandant m kommittent.

Mandat n mandat, uppdrag. Mandatar m befullmäktigadt ombud n.

Mandel /" mandel m (auch Anat.); (antal n as) femton; gebrannte - bränd mandel m.

Mandel'... mandel-...

Mandoline f mandolin m. Mandschurei f\ die - Mandschu-riet.

Mangan n mangan m.

Mange f mangel m.

Mangel 1. m [pt. Mängel) brist / (an på.); fel n. 2. f ----- Mange, mangelhaft bristfällig, ofullständig, defekt.

Mangelhaftigkeit f bristfällighet. mangeln 1. saknas, fattas; lida brist. 2. ----- mangen. mangen mangla.

Mangkorn n blandsäd f.

Mangold $ m beta f.

Manie f mani.

Manier f maner n, sätt n. manieriert tillgjord, konstlad, manierlich belefvad, artig. Manierlichkeit f belefvenhet, artighet.

Mann m spl. Männer) man, karl; (äkta)man.

Manna n u. f manna n, f. mannbar manbar.

Mannbarkeit f manbarhet. Männchen n liten man m; Zool. han(n)e m.

Mannes ... in Zs.-ssgn: -alter n mannaålder m; straft /‘mannakraft, mannhaft Mannhaftigkeit f manhaftighet, [barhet.

Mannheit f mandom tn; man-mannig-fach, «faltig mångfaldig.

Mannigfaltigkeit s mångfaldig-[Gram. maskulin.) männlich manlig; karl-; han-;[

Männlichkeit / manlighet; manligt kön n.

Manns«..., mannS«^. in Zs.-itzgn: -bilb n mansperson w, karl m; -hoch manshög; Jktttepl. män, manfolk n (sg.); -fchneider m herrskräddare; -stamm m mansliuje f; -dolk n manfolk; -zucht / manstukt.

Mannschaft f manskap (au* >L) n; sL besättning.

Manöver n manöver m.

manövrieren manövrera.

Mansarde f vindsrum n, -kupa

Mansard(en)-... in Zssgu: -dach m brutet tak; -stübchen w vindskupa f.

manschen slaska, blaska; röras

Manscherei f slask(ande) n, blask(ande) n.

Manschette f manschett m.

Mantel m [pl. Mäntel) kappa f\ mantel; -krähe f kråka; -fack m kappsäck.

Mantille f mantilj m.

Manual n kladd m; J manual m.

Manufaktur-... in Zffgu: -arbeiter m fabriksarbetare; -waren pl. manufakturvaror.

Manufakturist m manufakturist.

Manuskript n manuskript.

Mappe f portfölj m; (skol)väska

Märchen n saga /; berättelse f \ historia f; -Welt f sagovärld.

märchenhaft sagolik, fabelaktig.

Marder rn inård.

Märe f berättelse, saga.

Margarete f Margareta.

Maria, Marie f Maria.

Mariechen n lilla Maria /“, Maja f.

Marien-... in Zffgn: -bild n mariabild m; -fest n vårfrudag m: -* glas n Min. marienglas; -fäset m jungfru Marie nyckelpiga f.

Marine f marin m, sjö väsen n, krigsflotta.

Mariueoffizi^ m sjöofficer.

marinieren Äodbf. marinera.

[kelse m) w.|

Marionette f marionett m. Marionettentheater n marionett-teater m.

Mark 1. n märg m. 2. f gräns m.

3. < (Münze) rnark f. 4. In Zsign: -gros m markgrefve; -gräfin f markgrefvinna; -grafschaft f markgrefskap n; -knochen m märgben n; ^scheide ^ gräns m, rågång m; östern m gränssten. Marke < märke n, tecken n; spelmark; (Briefmarke) frimärke n.

Markenschutz G m skydd n för fabriksmärken.

Marketender(iu) marketentare, marketenterska. markieren markera; märka, markig märgartad, märg-, kärnfull, mustig.

Markise f (Sonnendach) markis m. Markör m vaktmästare; (Billarde) markör.

Markt m [pl. Märktes torg(dag); murknad(splats); *.6 ub rf torg-, marknadsstånd n; -stecken m köping; -geld n marknads-, torgpengar pl.; -Helfer m ma-gasinskarl; -platz m torg n; -preis »n torg-, marknadspris n; -schreier m skojare, markten pruta (um på); köpa ell.

sälja på torget; torgföra. Marmor m marmor; -arbeit f marmorarbete n; -bruch m marmorbrott n; -Palast m, — Palais n marmorpalats n; Platte f marmorskifva. marmorieren marmorera. marmorn marmor-, marode utmattad, uttröttad. Marodeur m marodör, [papper.] Marokinpapier n marokäng-J Marokko n Marocko.

Marone f (ätlig) kastanje m. Marqueur m s. Markör.

Mars m 1. Mars. 2. märe. Marsch 1. m | pl. Märsche] marsch.

2. f [pt. Marschen] sump- eil. träskmara.

Marsch-..., marsch.... in Zffgn: -6e« fehl m marschorder; -bereit, -fertig marschfärdig; -land n sump- eil. träskmark f; -ord-mutg f marschordning. Marschall m marskalk. Marschallstab m marskalksstaf. marschieren marschera, marschig sumpig, träsklg. Marssegel n märssegel.

Marstaü m hofstall n.

Marter f marter m, tortyr. Marterbank f sträckbänk m. Marterer m bödel; plågoande, martern martern, pina.

Martha f Marta, martialisch martialisk, krigisk. Martinsfest n mårtensmässa f. Märtyrerin) martyr m u. f. Märtyrertod m, Märtyrertum n martyrdöd, -skap n.

März m mars.

Marzipan m u. n marsipan(ba-{ Masche s maska, maschig nätformig, ...maskig. Maschine f maskin m. Maschinen-..., Maschinen«... inMgn: -bauer m ingenjör; Führer m maskinist; S lokomotivförare; -garn n maskinspunnet gärn ; -Haus n maskinhus; lokomotivstall; -mäßig maskinmässig, mekanisk; -Meister m maskinist; maskiningenjör; -. Papier n maskinpapper; papper i långa banor; -webftuhl m mekanisk väfstol.

Maschinerie s maskineri n. Maschinist m maskinist; auch —« Maschinenführer.

Maser f u. m fläck m ; masur m;

-it pl. mässling w (sg.). maserig ådrad, masurerad. masern masurera.

Maske f mask w.

Maskenball m maskeradbal

Mathematik f matematik.

maskieren maskera.

Matrikel s matrikel m.

Matrize G/"matris, gjutform m. Matrone f matrona.

Matrose m matros.

Matsch m gröt; smörja/"; (Spiel) matt matt; (Kugel) förlupen; (Schach) matt; - machen göra matt.

Mäh n l.mått; grad m; måtta s; j Mathematiker m matematiker. - holten iaktta(ga) måtta; über lUattjilbt s Matilda, olle -en öfvermåttan. 2. (a. f) I Matratze /"madrass w. mått. 3. folgendermaßen på ; 'JlUotreffe /"mätress. följande sått.

[slam.

Maß...., maß-... in Zfign: -gäbe f mått n, förhållande m; nach -g. alltefter, i mån af; -gebend bestämmande; tongifvande;

Matte f 1. matta. 2. äng.

Matthäus m Matteus.

Mattheit f matthet.

Matthias m Mattias.

Mattigkeit f mattighet.

Matz m [/ii. Mätzk) (Lchmrichelname für Bögel) pipi.

Matze f [jüdisch) osy rad t bröd n.

Mauer s mur m; vägg: -arbeit / murararbeten, murning; -kelle f murslef; - turister m murar-mästare; -polier tn murares förman; -stein, -ziegel tn mursten, murtegel n: -toerf nmur-[verk.

Mauke /'(Pserdekranrdkit) Spritt m.

Maul n [pl. Mäuler) mun m; mule tn: P käft m, trut m; das - hallen hålla mun eil. P käften.

Maul«...» maul»... in Zssgn: -aste m en som står och gapar eil. fånar, döddansare; -affen stå och gapa; -beeibonm m mullbärsträd n; -beere /"mullbär n; -esel tn mulåsna s\ -eseltreiber m mulåsnedrifvare; -faul ord-karg ; -hänger m trumpen människa /"; -helb m skräflare; -• korb m munkorg; -schelle / munfisk m, örfil m; -sperre f munläsa ; -Het n mulåsna f; -■ tot (bragt till) tyst(nad); -tram. mel s mungiga; -werk n munläder ; -Wurf m mullvad tn u./"; -Wurfshügel m mullvadshög

-gefäß n målkärl; -lieb ^ n tusensköna f; -los omåttlig, gränslös; -nähme, -tegel s åtgärd, pl. auch mått och steg;

-stab m måttstock; skala /"; -« voll måttfull, hofsam.

Malle f massa.

vis.

Mallen... in Lfsgn: -aufgebet n allmänt uppbåd;-morb tn massmord n; -Versammlung f massmöte n; -Verwalter D m god man, syssloman; -weise mass-[massvis.

massenhaft talrik; i stor mängd,

mäßig måttlig.

mäßigen lägga band på (sich sig); mildra; sich - lägga sig.

Sötöfnfifeitfmåulighetjnåtta;-8» mauern mura. verein tn nykterhetsförening s.

Mäßigung f måttlighet,'måtta.

massiv massiv. [ollonbete n.

Mast 1. tn mast f. 2. /"gödning,

Mast ..., mast-... in Zsign-. -boiiui *>* mast f (-träd n); -bonn tn ändtarm; -kerb m mastkorg;

-los utan master; -ochs m gödoxe; -Vieh n gödboskap m.

mosten göda; bli(fva) fet.

Mastix m (Art Harz) mastix.

Material w [pl. -ien] material; materiell tn; -waren pl. kolonialvaror, specerier; -waren-hänbler m specerihandlare.

Materialismus tn materialism.

Materialist tn specerihandlare;

Philos. materialist.

Materie f materia, ämne n.

materiell materiell.

Mäulchen n liten mun m; sur [mulen.

[råtta.)

min m; kyss. m. maulen hänga läpp, vara sur-Maurr *» mor.

Maurer m murare; »gesell m murargesäll; »Pinsel m mur arbo rste.

maurisch morisk.

Mans f [pl. Mäuses mus, (liten)} Manschet m jude.

Mäuschen n råttunge m; mein »!

min älskling! mäuschenstill moltyst.

Mäuse«... in Zflgn: »drrck m rått-lott; »gift n råttgift. Mausefalle f råttfälla, mausen fånga råttor; snatta, knipa.    [af skal.)

Mausrsr) s ruggning; ömsning) Mauser 1. m råttkatt; snattare. 2. /= Mause(r). mausern rugga; ömsa skal. mausetot stendöd, mausig: sich » machen pösa.

Maut s tull m.

Mautamt n tullhus, -kammarem. Maxime f maxim m, grundsats. Mazedonierstn) macedonier (ma-cedoniska).

mazedonisch macedonisk. Mechanik f mekanik.

Mechaniker m mekaniker, mechanisch mekanisk. Mechanismus m mekanism, meckern (von Ziegen) bräka. Medaille f medalj m.

Medaillon n medaljong m. Medikament n medikament. Medizin f medicin.

Mediziner in medicinare; läkare. Medizinal-... in Zflgn meist: medicinal... ; »foDegiumn sundhetskollegium; »rat m medicinalråd.

Medizinieren medicinera. medizinisch medicinsk.

Meer n haf; »adler m hafsörn; »iufnimhafsvik/; »enge/sund

n; ^.fahrt f sjöfart; sjöresa; »grün n sjögrönt; »katze /‘markatta; »rettich m pepparrot f\ »schäum m sjöskum n: »fchwein n tumlare m; »schweinchen n marsvin; »ungeheuer n haf-svidunder.

Meeres... in Zffgn: »fläche s hafs-yta; ».gründ m hafsbotten; »» stille f hafsstilla.

Mehl n mjöl; »btett /oxelbär n; »deutet m mjölsikt; ».drei m mjölgröt; ».handel m mjölhandel; ».Händler m mjölhandlare; »käfer m mjölbagge; ». kloß m mjölklimp; »sack m mjölsäck; ».speise /‘mjölmat m; pudding; »tan m — Meltau; ».wurm »t mjölmask; »zucker m puderaocker n.

mehlig mjölig.

mehr mer(a), fler (-a, -e); nicht » inte eil. ej mer(a); inte ell. ej längre; immer » allt mer och mer.

Mehr«..., mehr-... in Zssgn: ».ausgäbe f ytterligare ell. ökad utgift ; »betrag m öfverskott n; »-deulig mångtydig; ».fach,».fältig mång-, flerfaldig; upprepade • gånger; ».gebot n högre bud, öfverbud; »malig flerfaldig, upprepad; »mals flere gånger; »silbig flerstafvig; »zahl / flertal n; (Sram. plural(is) m.

mehren öka; sich » öka sig, ökas.

mehrenteils merendels.

Mehrer m en som (för)ökar.

mehrere flere, åtskilliga.

Mehrheit f --- Mehrzahl.

Mehrung f (för-, till-)ökning.

meiden undvika, fly, sky.

Meier m inspektor, förvaltare; arrendator.

Meierei f, Meier-gut n, -hof m bond-, arrendegård.

Meile f mil.

Meilen-..., mrilen-... in Zi.-stzgn:

- MO —

mes ro.

[porslin.

SNdltr

-stein, Zeiger m milstolpe; -• weit milslång, -vid.

Meiler m kolmila f. mein, meiner, meine, meines min, mitt (pl. mina); der, die, das -e, meinige min, mitt; das Mein und Dein mitt och ditt; die Meinen de mina, min familj. Meineid m mened, meineidig menedig. meinen mena; tänka; tycka, meiner mig; min. meinerseits för min del, å min sida.

meinet-halben, «wegen för min skull; gärna för mig.

Meinung f mening; åsikt; tro. Meiran m --- Majoran.

Meise f

Meißel m mejsel, meißeln mejsla.

Meißener Porzellan n saxiskt meist mest; störst; die -en de flesta; das -e det mesta, större delen; am -en, -enb, -enteilS mest(adels), merendels; tili större delen.

Meist«...,meist-^.inZssgn:-bietend, -bietende(r) m mest-, högstbjudande ; -gebot n högsta anbudet.

Meister m mästare; herre; -in f mästarinna; -Hand f mästarhand; -sänger m mästersån-gare; -stück n mästerstycke; -werk n mästerverk, meisterhaft, meisterlich mästerlig, meistern göra sig till herre öfver;

styra: mästra.

Meisterschaft f mästerskap n. Melancholie f melankoli, svårmod n.

melancholisch melankolisk.

Melde $ f molla. melden tillkännagifva (ge), förkunna; meddela, berätta; anmäla; sich - bei anmäla sig hos, vända sig till; sich - zu

Menschen»...

anmäla sig till; sich - lassen låta anmäla sig.

Meldung f meddelande n; tiM-kännagifvande n; anmälan, anmälning.

MeliSzucker m melissocker «.

Atelk«... in Zssgn: -kimer m mjölk-stäfva f\ -kuh f mjölkko; v schemel m mjölkpall.

melken mjölka.

Melker m mjölk karl n.

Melkerei f mejeri n.

Melodie f melodi.

melodisch melodisk.

Melone f melon m.

Meltau w mjöldagg s.

Memme f kruka, mes w.

memorieren memorera.

Menage f hushåll n; mathäm-tare m; bordställ n.

Menagerie f rnenageri n. [hopm.|

Menge f mängd; myckenhet;/

mengen blanda; sich - in blanda eil. lägga sig i.

Mengsel n blandning f, röra f.

Mennig m mönja f.

'Mensch 1. m människa f; man, karl; -en pl. människor, folk n (§§.). 2. n kvinnsperson f, stycke.

Menschen«..., menschen«^, in Zffgn: -alter n människoålder m, mansålder m; -feind m människofiende; -steisch n människokött; -Utfiertn människo-ätare; -freund m människovän; -freundlich människovänlig; -freundlichkeit f människovänlighet; seit -gedenken i mannaminne; -geschlecht n människosläkte ; -haß m människohatn; -Hasser m == -feind, människo-hatare; -kenntniS f människokännedom ro; -leer folktom; -liebe f människokärlek m; -möglich som står i mänsklig makt; -mord m (människo-) mord n; -möibetm (människo-)

Metall-..., metall-... in Zs.-stzg»: -artig metallartad; -geld n klingande mynt; -glanz tn metallglans ; -haltig metallhaltig; -kunde f metallurgi, metallen, metallisch metallisk, metall-.

Meter n meter t».

mördare; -rechte n pl. människans (naturliga) rättigheter pl.; -scheu 1. f folkskygghet; 2. a. folkskygg; -schulder in blodsugare; -schlag m människoras ; -seele f människosjäl; -söhn m människoson; -verstand m sundt förnuft n; -werk n människoverk.

Menschheit f människonatur;

mänsklighet, menschlich mänsklig. Menschlichkeit f mänsklighet. Menschwerdung f människoblif-vande n.

Menstruation f menstruation. Mensur f behörigt afstånd n;

duellplats n.

Mentor m mentor.

Menu n matsedel m.

Menuett n menuett m.

Mergel t» märgel, mergelig märgelartad, -haltig, mergeln märgla.

Meridian in meridian, meridional meridian-, [rinofår.] Merino K m merino; -schaf n me-J Merk ..., merk-^. in Zssgn: -mal n kännemärke, -tecken; -würdig märkvärdig; -Würdigkeit ¹ f märkvärdighet, merkbar, merklich märkbar, merken märka; komma ihåg; - auf lägga märke till, ge (gif-va) akt på; - lassen visa; förråda; sich nichts - lassen låtsa om ingenting.

Merkur m Merkurius.

Merle f trast m.

Merovinger m merovinger. Mesner m klockare.

Meß-... in Zsign: -buch n mässbok /*; -bitbt f marknadsstånd n; -geschenk n marknadsgåfva f; -gewand n mässkrud m; -« hemd n mässkjorta /; —fette f landtmätarkedja; -kunde f landtmäteri n; -instrument n mätnings- (landtmätar-) instrument; -opfer i» rnässokfer; -tute f mätstång; -tisch m landtmätartafla /; -tuet) n (ib-) vigd (altar)duk m.

metzbar mätbar.

Meste f $ u. Rel. mässa; - lesen läsa mässan.

messen [matz; gemessen] (aOmäta; hålla.

Mester 1. n knif m. 2. m mätare.

Messer-... in Zfsgn: -besteck n knif-fodral; -böckchen n knil ställ; -heft n, -stiel m knifskaft n; -klinge f knifblad n; -rücken m knifsbak m; -schneide fknif(s)-egg; -schmied m knifsmed.

Messias m Messias.

Messing n mässing iw; -blerh n mässingsplåtm; -drahtm mässingstråd.

messingen mässings-.

Mestize m mestis (afkomling af hvit och indian).

Met i» mjöd n.

Metall n metall m.

[förvandling f. Metamorphose f metamorfos m, Metapher f metafor m, bild. Meteor n meteor m; -eisen n meteorjärn; -stein m meteoriten.

Methode /‘metod m. methodisch metodisk.

Methodist m metodist.

Metrik f metrik, metrisch metrisk.

Mette f ottesång m.

Mettwurst f metvurst.

Metze / etwa 3^ liter w; sköka

Metzelei f blodbad n.

metzeln nedhugga, -sabla, -göra.

[tare.

VLeygrr

Metzger m slaktare.

Meuchelmord tu lönnmord n. Meuchelmörder m lönnmördare, meuchlings försåtligt, lömskt. Meute s hundkoppel n.

Meuterei f myteri n.

Meuterer m upprorsman, -stif-meuterisch upprorisk, myteri-. Mexikaner m mexikan, mexikanisch mexikansk, miauen jama. mich mig.

Michael m Mikael.

Michaeli(S) n mickelsmässa f. Michel m Mikael; (/i-.) enfaldig människa f.

Mieder n 11k; späns m.

Miene f min m.

Mienenspiel « minspel n. Miesmuschel f mussla.

Miel-..., miet... in Zsign: ^(S)geld n städja f, städsel f; ^kutsche f hyrkuskekipage; „(s)leute pl. hyresfolk n (sg.); ^.(S)mann m hyresgäst; ^truppen pl. legotrupper; ^weise mot hyra; zins m hyra /.

Mietest, hyra; zur w geben hyra ut; in * nehmen hyra. 2. Ackerb. stack m. 3. Zool. kvalster n. mieten (för)hyra; städja, städsla; 4z befrakta.

Mieter(in) hyresgäst.

Mietling m legohjon m, -karl. MietS-... s. Miel-...

Miez, e) st. --- Mariechen. 2.kisse. misse m.

Mikroskop n mikroskop.

Milbe /"Zool. kvalster n.

Milch f mjölk; (Fische) mjölke m \ ^.barl tn (skägg)fjun n; fig. mammas gosse; ^brei m mjölk-gröt; ^brot n smörbröd; ^bru-der m dibroder; ^srau f mjölk-madam, -bud n; ^glas n mjölk-glas; ^haar n (skägg)fjun; ^kalb n spädkalf m; < kämm er s mjölkkammarem ;^fut /rajölk-mttiDtfs

kur w; ^mdbctim n mjölkflicka f\ ^manu m mjölksörsäljare, -bud n; .Jaft m mjölksaft f\ ^speise f mjölkmat w; ^.stratze s vintergata; ^.suppe f (mjölk-) välling; ^zahn m mjölktand s. ^zucker m mjölksocker n. milchartig, milchig mjölkaktig, -lik.

Milch(n)er m mjölkfisk. rnilb(e) mild; lindrig; blid; (Stiftung) mild.

Mild-.... mild ... in Zsign ^herzig stötig ömhjärtad, barmhärtig; ^.Herzigkeit. Tätigkeit f barmhärtighet.

Milde f mildhet, blidhet. mildern mildra, lindra. Milderung f mildring, lindring Militär 1. w (Heer) militär m 2. m (Soldat) militär, [krigs-.| Militär-... in Zsign -. militär-,j militärisch militärisk. militärpflichtig värnpliktig.

Miliz f milis m, landtväru n. Milliarde /"milliard m.

Million f million.

Millionär m millionär.

Milz f mjälte m.

Milz-.... milz-... in Zsign: heit, ^sucht f rajältsjuka; ^ krank, ^süchtig mjältsjuk.

Mime m skådespelare.

Mimik f mimik.

Mimiker m mimiker, mimisch mimisk.

Miuchen « Mina f. minder mindre, ringare. Minder-..., minder-.- in Zs.-spg« ^einnähme f mindre inkomst, brist; ^jährig minderårig; ^.jäh-rigfeit f minderårighet; ^zahl / mindretal n, minoritet. Minderheit f minoritet, mindern (för)minska.

Minderung f minskning, mindest minst, ringast; zum ^.en minst; åtminstone.

flare.|

[niskohatare.

Mindestbietende(r) m minstbju- | dande.

Mine f mina; grufva. Minengräber m minör, min-gräfvare; grufarbetare.

Mineral w [pl. -icn] mineral: -brunnen m, -quelle f mineralkälla f; -reich 1. n mineralrike; 2. a. mineralrik; -waster n mineralvatten.

Mineralog m mineralog. Mineralogie f mineralogi. Miniatur f miniatyr. Miniaturmaler m miniatyrmå-) minieren underminera, -gräfva. Minister »» minister, stadsråd n; -krifiS f ministerkris m; -prä-fibent m konseljpresident, in Schweden statsminister. Ministerial... ministeriell. Ministerium n ministär m.

Minne f kärlek m; -gesang m kärleksdiktning s; -sänger m minnesångare, [öm; adv. ömt. minnig(lich) älsklig; älskande, minorenn minderårig. minuS minus.

Minute s minut m.

Minutenzeiger m minutvisare. Minze ^ f mynta, mir åt mig.

Misanthrop m misantrop, män-llliisch ..., wisch... in Zssgu: -ehe f äktenskap n mellan olika tros-bekännare; -korn n blandsäd f; -masch m mischmasch n; -me« tall n metallblandning s. mischbar som kan blandas. Mischbarkeit s egenskap m att[ mischen blanda, [kunna blandas.) Mischling m bastard.

Mischung f blandning.

Mispel $ s mispel m.

Mih..... mih ... in Zssgn: -achten miss-, ringakta; -achtung f ringaktning; -behagen 1. misshaga; 2. n misshag; -bilden missbilda; -bildung f missbildning; -billigen ogilla; -» billiguug f ogillande «; -brauch m missbruk n; -brauchen miss bruka; -bräuchlich oriktig, oegentlig; -deuten misstyda; -ersolg m motgång; -ernte f missväxt m; -fallen 1. misshaga; 2. n misshag, missnöje, -fällig obe-, misshaglig; missnöjd; -gebürt f missfall n; missfoster n; -geschick n missöde; motgång m; otur m ; ^gestalt /" missbildning; missfoster n; -geftnlt(et) missbildal, vanställd; -g lückeu misslyckas;; -gönnen missunna; -griff m missgrepp n; -gunft f missun-samhet; -günstig missunsam, afundsam; -handeln misshandla; ^Handlung f misshandling, -handel m; -Heirat f mesallians m; -Heilig stridig; oense; ^Helligkeit f misshällig-het, oenighet; -jähr n missväxtår; -klang m missljud ti; -kredit m misskredit; -leiten vilseleda; förleda; -liebig misshaglig, ej omtyckt; -Iiiign» 1. misslyckas, slå fel; 2. n misslyckande; -mut m missmod n; -mutig missmodig; -raten misslyckas: -regieruug f dålig styrelse; -stand m missförhål lande n; -ftimmuHg/"oenighet; förstämning; -ton m missljud «; falsk ton; -trauen 1. misstro ; 2. n misstro f (-ende n); -trauensvotuin n misstroendevotum; -trauisch misstrogén, -tänksara; -vergnügen n missnöje; -vergnügt missnöjd; --Verhältnis u missproportion f, missförhållande;-Verständniss missförstånd; -verstehen missförstå ; -wachs tn missväxt f.

Miste«... in Zfsgn: -tat f missdåd n, -gärning; -täter m miss-didare.

mßsien nndvara.

Mission f mission.

Missionar m missionär. Missionsgesellschaft f missions-sällskap n.

mißlich osäker; svår; kritisk;

[bet.

[sig.

sympatisera

mask.

betänklig; farlig.

Mißlichkeit f ovisshet; sv&rig-Mist m dynga f, gödsel f, spill-ning f\ 4# (Nebel) mist m u. f, tjocka f; ^,beet n drifbänk m; ^gabel fdynggrepe m; ^grübe f dynggrop; chansen m gödselhög; ^.käfer m tordyfvel; wagen m dyngvagn.

Mistel f mistel m. misten mocka; träcka. [mig. mistig dyngig; sh (nebelig) dim-Miszellen ffpL strödda uppsatser ; n (sg.) hvarjehanda, mit med; jämte; adv. med, också. Mit arbeiter m medarbetare, mit bekommen få (med sig, samtidigt), få i hemgift.

Mit besitz m intressentskap n. Mit besitze, m delägare, mit-beten bedja med, förena sina böner.

mit-bewerben: sich ^ um täfla om. Mit bewerber m medtäflare, -sökande.

mit bringen medföra,ta(ga) med Mit bürger m medborgare.

Mit eigentümer m delägare, mit einander med hvarandra, tillsammans, mit-empfinden (med); dela.

Mit-erbe m medarfvinge, mit effen äta med.

Mitesser m bordskamrat; hud-[med.

mit fahren fara, resa ell. följa Mit gäbe f = Mitgift.

Mit-gast m samtidig gäst; die Mitgäste de öfriga gästerna, mitgebe» lämna (ngn ngt) med; gifva (ge) i hemgift.

Mit-gefangene(r) m medfånge.

Mit gefühl n medkänsla f, deltagande.

mit gehen gå eil. följa med.

mit-genießen delta(ga) i njutningen af, åtnjuta.

Mit-geschöpf n medskapad ra-relse tn, medmänniska f.

Mit-gift f hemgift.    [m.J

Mit glied n medlem w, ledamot] Mit gliedschaft f medlemskap n, ledamotskap n.

Mit helfer m medhjälpare. Mit-herrscher m medregent.

Mit hilfe f (till)hjälp, samverkan.

mit hin följaktligen, således, mit kämpfen kämpa med.

Mit kämpfer m stridskamrat, mit kommen komma ell. följa med.

mit lachen skratta med.

Mit laut m medljud n, konsonant.

Mit-lebrnde(r) m samtida.

Mit leid(eu) n medlidande, medömkan f.

Mit leidenschaft f gemensamhet i lidande; in - ziehen inveckla, mit leidig medlidsam. Mit-leidSbezeigung f sorgebety-gelse.

mit-leidsloS känslolös. mit-lefen läsa tillsammans med. mit-macheu vara med om, del-ta(ga) i.

Mit mensch m medmänniska f. mit nehmen medta(ga), ta(ga) med (sig); fig. gå illa åt ell. fara illa med.

mit-nichten ingalunda, [räkna, mit-rechnen räkna med, inbe-mit reden delta(ga) i samtalet; yttra sig.

Mit-rrgent m medregent. Mit-regentschaft f medregent-

skap n.

Mtt-reise» resa med.

— 22b —

medlärjunge;

[sam.

mit-teilbar meddelbar; smitt(o)-mit-teilen meddela.

[derrättelse.

mit samt tillika med.

Mit schuld f medbrottslighet. mit schuldig medbrottslig. Mit-schuldige(r)mmedbrottsling. Mit-schuldner m medgäldenär. Mit-schüler(in) skolkamrat, mit spielen spela ell. leka med; j-m übel - gå illa åt ngn.

Mit spieler m medspelare. Mittag m middag; zu - speisen äta middag; mittags vid middagstiden ; vid middagen; (Himmelsgegend) söder. Mittag(S)-... in Zs.«stzgn: -brot, -esieu n middag(småltid s)m\^> gegend f sydlig trakt m u. f\ -kreis m meridian; -mahl n = -brot; -ruhe s middagshvila; -schläsche» tt middagslur m; -frite f södra sidan, söder m; -stunde ^middagstimme m, -tid; -tisch m middagsbord n. mit-tauzen dansa med, delta(ga) i dansen.

Mit tänzer(in) deltagare i dansen; kavaljer; (/) dam.

Mitte f midt m; - Februar i medio af februari.

mit-teilsam meddelsam, språk-sam.

Mit teilung smeddelande n, un-

Mittel n medel; utväg m; sätt; fl. (auch) tillgångar; sich ins -legen, schlagen träda emellan, Ingripa.

mittel s. mtttler(e).

Mittel«..., mittel«.« in Zssgn: -alter n medeltid s; -alterlich medeltida, medeltids-; -amerika n Central-Amerika;-btutfr()Ionbn mellersta Tyskland; -ding n mellanting; -ernte f medelskörd; -finger m långfinger n; -gebäude n hnfvudbyggnad m; -glled n mellanled m, -sats m,

Mitwirkung

-länk m; protze s medelstorlek; -horhd rutsch a. medelhög-tysk; ständisch inlands-; -e« Meer Medelhafvet; -loge f fondloge m; JoB medellös; -mäßig medelmåttig; -mäßig« feit f medelmåttighet; -preis m medelpris n; -punkt m medelpunkt; -schlag m, -forte f mel-lansort m; -schule f etwa: realskola; auch elementarläroverk n kör flickor; -stabt f medelstor stad m; östand m medelklass; -straße f midtväg m; fig. medelväg m; -stimme f mellanstärama; -ton m mellan-ton; -treffen X n center m; -« weg m medelväg; -roott n particip..

mittelbar medelbar, indirekt.

mittels medelst(medels), genom.

Mittelsperson s medlare «, mellanhand.

mitten: - in (an,auf,unter) midti, midt under; - aus från, ur (midien af); -durch midt igenom.

Mitt er-..., mittet«... in Zssgn -. -« nacht f midnatt; (Himmel-gegend) norr n; -nächtig,-nächtlich midnatts-, nattlig ; nordlig; -nachts vid midnattstid.

Mittler(in) medlare, medierska.

Mittlrramt n medlarskap, -kall.

mittler(e) mellanliggande, melierst. mellan-, medel-.

mittlerweile ander tiden, emellertid.

Mittwoch m onsdag.

mit unter understundom, ibland.

Mit unterschrift s kontrasigne-ring.

9Rlt-urfatf)e/*med verkande orsak.

Mttverschworene(r) m medsain-

Mitwelt ^samtid. (mansvuren.

mit wirken medverka, samverka.

Mit wirkung f medverkan, samverkan.

Deutacb-ecbwediach.

Muhammed.

Mit wissen n vetskap m.

Mit wisser m invigd, förtrogen, mit zählen medräkna(s). mitziehen dra(ga) med (sig);] Mixtur f mixtur. [tåga med.) Möbel n möbel m; -Händler m möbelhandlare; -magazin n möbelmagasin; -Politur f mö-belpolityr m; -tisch ler m möbelsnickare ; -wagen m flyttvagn. mobil mobil; rask, liflig; X -machen mobilisera.

Mobiliar n, Mobilien pZ. lösegendom m (»gr.), lösören pZ. Mobiliarvermögen n lösörebo, mobilisieren X mobilisera. Mobilmachung & f mobiliserings möblieren möblera.

Modalität f modalitet.

Mode f mod n; in - på modet; aus der - gammalmodig; -ar» tikel pZ. mod(e)artiklar; -bamts mod(e)dam; -färbe f modefärg; -Händler nr, -Händlerin f mod(e)handlare, r^odist; -• handlungsmodehandel w, -affär m; -Herr m mod(e)lejon n; -journal n mod(e)journal w; -iuaren pl. — -artikel; -zeitung f modetidning.

Modell n modell m; mönster. Modelleur m modellör. modellieren modellera, [sonera.) modeln modellera; forma; fa-j Moder m dy; mudder n; -erde s jord af förmultnade Ämnen; -flecken m rostfläck, moderig unken; ruttnande, mo'dern förmultna, ruttna, mode'rn modern, modifizieren modifiera, modisch modem.

Modulation i f modulation. Mogelei F f fusk n, falskt spel n. mogeln fuska, spela falskt, mögen [mochte; gemocht) må; tycka om; vilja; kunna; få: töra; ich mag jag må, tycker

om etc.; was eh: auch sagen mag hvad han än må säga; ich möchte lieber jag skulle hellre vilja eil. skulle tycka mer om; ich möchte wissen jag skulle vilja veta.

möglich möjlig(en); -enfalls, -er-weise möjligtvis, möjligen; -st groß största möjliga. Möglichkeit s möjlighet; nach -så mycket som möjligt. Mohammed m Mohammed, [(muh...). Mohammedanern, rnoharnmedan mohammedanisch mohamme dansk (muh...).

Mohn H tn vallmo; -köpf m vallmoknopp ; -öl n vallmoolja f. Mohr 1. m mor; neger; -in f morisk kvinna; negrinna.) Möhre ^s rnorot. [2. s. Moire'.) mohren s. moirieren.

Mohren-... in Zs.-stzgn: -gesicht n moriskt ansikte, negeransikte; -köpf m moriskt hufvud n, negerhufvud n; -land n Eti-Mohrrübe s morot. [opien. Moire' m, n moaré ma.*; -band n moaréband. moirieren vattra. mokant hånfull.

Mokka 1. n Mocka. 2. -(fasset) m mocka f (-kaffe n).

Molch m salamander. Moldauer(in) invånare i Moldau; moldauisch moldauisk. Molekül n molekyl m.

Molke f vassla.

Molkerei f mejeri *. molkig vasslig.

Moll «f n moll.

Molle f ho m; tråg n. mollig F behaglig, treflig. Moluske sZool. mollusk m, blöt-djur n.

Moment m momang, ögonblick n; -aufnähme f Photographie. ögonblicksfotografi.

tag tn datum n; ^.weise månads ! Mönch tn munk.    [vis.J

[gon bittida.

momentan momentan, ögonblicklig.

Monarch w monark.

Monarchie f monarki, monarchisch monarkisk. Monarchist tn monarkist.

Monat tn månad, monatelang månadslång, monatlich månatlig, månads-; adv. månatligen; „t Reinigung månadsrening.

Monats-..., monats-... in Zssgn: ^ftuß m månadsrening f; ^.geld n månadspenning tn; atzest n månadshäfte; ,u:ofe f månadsros ; Schrift f månadsskrift;

mönchisch munklik, munkaktig. Mönchs-... in Zs.-stzgn: ^gcift tn munk-, klosteranda f\ ^.kappe f munkkåpa; ^.kloster n munkkloster; stufte f munkkåpa; ^orden tn munkorden; Evesen n munkväsen.

Mond tn måne; abnehmender w nedan; zunehmender w ny. Mond«..., mond-... in Zfsgn: ^.finstern is f månförmörkelse; *,• förmig månformig; ^.hell månljus; ^kalb n missfoster; karte f månkarta; ^scheibe f månskifva; ^schein tn månsken n;    f nymåne tn; ^.sucht f

månadsraseri n; sömnvand-ring; ^süchtig månadsrasande; som går i sömnen; ^.süchtige(r)

8. månadsrasande; sömngån-gare; ^.viertel n kvarter; toedjfel tn mån skifte n. [(sgr.). Moneten pl. F schab er, mynt n Mongole m mongol.

Mongolei f: die ^ Mongoliet, monieren varna; anmärka på «11. mot; ich habe es moniert jag ha påmint «11. erinrat därom. Monogramms monogram. Monokel n monockel m.

Monopol n monopol, [förmig, monoton monoton, entonig, en-Monotonie f monotoni. Monstranz f Kath. monstrans m. Montag tn måndag; blauer frimåndag.

Montage S montering. [ring.| Montierung, Montur f munde-j monumental monumental.

Moor n kärr, träsk; J6ab n gyttjebad; ^land n träskigtl moorig träskig, kärrig. [land.f Moos n mossa f. moosig mossig, -(be)lupen.

Mops m [pl. Möpse) mops. Moral f moral tn. moralisch moralisk, moralisieren moralisera Moralität f moralitet.

Morast m [pl. Moräste) moras n. morastig morasig.

Morchel ^ f murkla.

Mord tn mord n.

Mord-..., mord-... in Zffgn: ^an-schlag tn attentat n, mordförsök n; ^.(be)gier f mord-lystnad m; ^Brennet tn mord-brännare; ^.gierig mordlysten; ^spektakel n hiskligt väsen; *,» tat f mordgärning. morden mörda.

Mörder tn mördare:

Mördergrube f mördarkula. mörderisch mordisk. mörderlich ---- mörderisch, mordio: ^ schreien mord! Mordskerl F m öfverdängare. MoreS [lateinisch!: i-n ^ lehren lära ngn inores. morgen i morgon; w früh i mor-Morgen tn morgon; des morgens om rnornarna; guten -I god morgon!; (Osten) öster; (Landmaß in Preußen) 25,₃ ar n u. m; „anzug m morgondräkt f, negligé; ^besuch m morgon-besök n; ^.dämmerung f gryning; ^.gebet n morgonbön f\ ^ 15*

stund.

- 228 —

morgend

land n österland(et), orient(en) tn; JtSuber(in) österlänning, -ska; -ländisch österländsk; -lieb n morgonsång m; -röte f morgonrodnad m; -feite / östra sidan; -stunde / morgon-[gondagens. morgend, morgig morgon-, mor-morgens om mor(g)narna.

Moritz m Morits.

Mormone m mormon, morsch murken; maskäten. Mörser tn mortel; X mörsare. Mörserkeule / morteist öt m. Mörtel tn murbruk n.

Mosai'k / mosaik >». mosa'isch mosaisk.

Moschee / moské m.

Moschus tn mysk.

Moschustier n myskdjur. Moselwein tn mosel.

• MoseS m Moses; 5 Bücher Mosis 5 Mose böcker.

Moskau n Moskva.

Moski to m (Stechmücke) moskit. Moslem m museiman.

Most m vinmust /.

Mostrich tn senap.

Motion / motion.

Motiv n motiv, motivieren motivera.

Motor m motor; -boot n motorbåt m; -wagen m motorvagn. Motte / mal m, mott m a. n; -n pl. coli. mal.

Mottenfraß tn malätet ställe n. Motto n motto.

Möwe / (fisk)mås m.

Mucke F / nyck m, infall n. Mücke / mygga.

mucken, mucksen mucka; inte hålla sig tyst; nicht gemuckst! mucka (knysta) inte!

Mucker m hycklare, skrymtare. muckerhaft hycklande, skenhelig. muck(i)sch trumpen; nyckfull. 1 müde trött; sömnig.

Müdigkeit / trötthet.

Mund-.-

Muss m muff; unkenhet /. muffen 1. mucka. 2. [a. müssen) lukta mögel, muffig vresig; unken.

Müh-..., müh'— in Zssgn: -selig mödosam, besvärlig; -seligkeit /"besvärlighet; -Wallung / bemödande n, ansträngning. Mühe / möda, bemödande n, besvär n; sich - geben göra sig möda eil. besvär, bemöda sig. muhen rårna. [bemöda sig. I mühen: sich - göra sig besvärj mühevoll mödosam.

Mühl-... in Zffgn: -bach tn kvarnbäck; -bursch, -knappe m mjöl-nardräng; -gang m (ett) par n stenar; -graben m kvarnränna /; -rad n kvarnhjul; -stein m kvarnsten; -teich tn kvarndamm ; -wehr n kvarndamm m. Mühle /kvarn.

Muhme / kaster, moster; kusin. Mühsal / möda, besvärlighet, mühsam mödosam, besvärlig. Mühsamkeit /möda,besvärlighet. Mulatte m mulatt.

Mulattin / mulattska.

Mulde / tråg n; ho tn; dalsänka. Mull tn muslin ro u. n, nättelduk. Müll m u. n damm n; sopor pl, Müller tn mjölnare.

Müllerin / mjölnarhustru. Multiplikation / multiplikation, multiplizieren multiplicera. Mumie / mumie m. mummeln mumla, [maskerad m.t Mummenschanz m, Mummerei // Mumpitz F tn skoj n, humbug. MtUld tn [pl. Munde u. Münder) mun; den - halten hålla mun; reinen - halten bevara en hemlighet, tiga; kein Blatt vor den - nehmen ej skräda orden; -und Nase aufsperren starrbliga. Mund...., mund-... in Zssgn: -art f munart, dialekt m; -bedarf ro lifsmedel n; -faul ordkarg;

los.

Mündel

-höhle f munhåla; -koch m köksmästare; -schenk m munskänk ; -schwamm m Med. torsk; -sperre/*rnunläsa; -ftürfn munstycke; -tot omyndig; -voll (en) man full, munsbit; -Vorrat tn munförråd n; -werk n mun m, mun läder.

Mündel n myndling m. ' munden smaka, falla i smaken, münden utmynna, mundieren renskrifva. mündig myndig.

Mündigkeit f myndighet mündlich muntlig(en). Mündlichkeit f muntligt förfaringssätt n.

Mündung f mynning.

Munition f ammunition, munizipal municipal, stads-, munkeln glunka, hviska. Münster n katedral f, domkyrka munter vaken; jnunter; rask;

liflig, kry; - werden vakna. Munterkeit fmunterhet, liflighet. Münz-... in Zfsgn: -einheit^ myntenhet; -fuß m myntfot; -kabinett n myntkabinett; -kunde f myntkunskap tn, Numismatik; -kundige(r) m myntkännare; -meister m myntmästare; -recht « mynträttighet f\ -sammln» g f myntsamling; -stempel m myntstämpel; -Wardein m myntj usterare; -zeichen n mynttecken.

Münze f mynt n; småmynt n, löspengar pl.; (Denk--) skåde-mynt n.

münzen mynta, prägla, slå. Münzer m myntare. mürbe mör; mjuk; murken; j-n - machen stuka, kufva ngn. Mürbheit f mörhet; mjukhet; murkenhet.

murksen fjanta (herum omkring). Murmel m marmorkula f. murmeln sorla; mumla.

Muster

Murmeltier n murmeldjur. murren knota, brumma; morra, mürrisch knarrig, vresig, butter. Murrkopftn brumbjörn,tvärvigg. Mus n mos; (Obst.-) sylt n u. w. Muschel/* mussla; (-schale) skaln. Muse f sånggudinna, sångmö, muselmanisch, -männisch musel-mansk.

Niuselmane, -mann m museiman. Musensohn F m student Museum n museum.

Musik f musik; -direktor m musikdirektör; -instrument» musikinstrument; -lehrer m musiklärare; -stunde /* musiklektion. Lllufikalien pl. musikalier; v Händler m musikhandlare, musikalisch musikalisk.

Mustkarlt, Musiker, Musikus m musiker.

Musivarbeit f mosaikarbete n. musivisch musivisk, musiv-. musizieren musicera.

Muskat-.- in Zssgn: -(en)baum m muskotträdn; —blute/'* muskotblomma; -nuß f muskotnöt. Muskateller m muskatdrufva f;

muskatellvin n.

Muskel m (/*) muskel m. muskelig muskulös.

Muskelkraft f muskelkraft. Muskete f musköt m. [ketör.| Musketier m musketerare, mus-| Muß n tvång, nödvändighet f. Muße / ledighet, fritid.

Mufieliu m u. n muslin, müssen [mußte; gemußt]; ich muß jag måste, jag är tvungen, får • [sam; tom. müßig ledig; sysslolös, overk-Müßig..- in Zsign: -gang m sysslolöshet f; -gänger m dagdrif vare, lätting.

Muster - mönster; prof; modell m; -bild n mönsterbild m; -buch n prof bok f; -forte/* prof -karta; -rolle f mönsterrulla:

[sin vrede.

[skärm.

[sagolik.

-schütz m skydd n för fabriksmarken ; -werk n klassiskt arbete; -Zeichner m mönster-musterhaft mönstergill, [ritare, mustern mönstra; granska. Musterung f mönstring.

Mut m mod n; guten-es sein vara vid godt mod;-fassen fatta mod; den - sinken lasten fälla modet. Mut'..., MUt'... in Zs.'stzgn: -los modfälld, modlös; -losigkeit f modlöshet; -maßen förmoda, anta(ga);-maßlich antaglig(en), trolig(en); -maßung f antagande n, förmodan, gissning; -voll mödig; -Wille m själfs-våld w, okynne n; skämt n (-samhet f); elakhet s; -willig själfsvåldig, okynnig; skämtsam; elak.

Mütchen n: sein - kühlen släcka mutig raodig.    [m.l

Mutter /‘moder; ®skrufmutter) Mutter-..., mutter-... in Zssgn: -» beschwerde /‘hysteri; -bruder m morbror; -brüst f modersbröst «; -gottesbild n mariabild m, madonna(bild m) f; -sind n = -.söhnchen; -körn n mjöldrygaf; -land n fosterland; -leib m moderlif »; von -leibe an från födseln; -liebe f moderskärlek m; -los moderlös; -mal n födelsemärke ; -milch f modersmjölk; -mord m modermord n; -mörder(in) modermördare (-mörderska); -Pferd n fölsto; -schas n moderfår, tacka f\ -• schoß m moders sköte n eil. famn; fig. öm vård; —feelcii-allein mol allena eil. ensam; -söhnchen n mammas gosse m; -spräche f modersmål n; -Witz m sundtförnuftn, godt förståndn. mütterlich moderlig.

Mutterschaft f moderskap n. Mütze f mössa.

Mützen-... in Zs.-skgn: -wacher m mössmakare; -schirm w möss-Myrrhe f myrra.

Myrte f myrten m.

Myrtenkranz m myrtenkrans, mysteriös mystisk.

Mysterium n - [pl. Mysterien) mysterium, hemlighet f. mystifizieren mystifiera. mystisch mystisk.

Mystizismus m mysticism. Mythe f myt m. mythenhaft, mythisch mytisk, Mythologie f mytologi, mythologisch mytologisk.

-bilda, -göra.

-apare.

na! nå! se så! hör på!

Nabe /‘(hjul)naf f u. n.

Nabel m nalle; -bruch m nafvel-brock «; -schnür f nafvel-sträng w.

Nabob m nabob* , nach efter; åt; till; enligt; - und -■ (så) småningom; - wie vor såsom hittills, liksom förut; -einander efter hvarandra; einer - dem andern den ene efter den andre; der Reihe i tur, i ordning; mir -! följ mig!

nach achten rätta sig efter, ställa sig ... till efterrättelse. Narh-achtung f efterrättelse, nach äffen efterapa, -härma, nach ahmen efterhärma, -apa, [värd.

nachahmenswert efterföljans-Nach-ahmer    m efterbildare,

[-härmning. Nachahmung f efterapning. nach arten brås på, likna. Nachbar(in)    granne (grann

kvinna f).

nachbarlich grann-; an gränsande.

efteråt få.

[(über).

[-spaning.

Nachbarschaft f grannskap n. nach bekommen ytterligare eil.

[schera. nach-bessern upphjälpa; retu-vach - bestellen ytterligare eil.

efteråt beställa eil. rekvirera, nach beten efterstafva, eftersäga. Nach beter m eftersägare; eko n. nach bezahlen betala ytterligare, senare ell. efteråt. Nach-bezahlung f efterbetalning. Nach bild n efterbild m, kopia f. nach bilden efterbilda.

Nach bildung f efterbildning. uach-bleiben bli(fva) efter ell. kvar; (Schule) sitta öfver ell. kvar.

nach blicken blicka ell. se efter, nach datieren postdatera. nach dem sedan, nach denken tänka efter ell. på Nach denken n begrundande, nach denklich tankfull, funder-1 nach drängen tränga efter, [sam.} nach dringen följa efter, tränga-efter ell. på.

Nach druck m eftertryck n. nach drucken eftertrycka. Nach-drucker m eftertryckare. nach drücklich eftertrycklig. Nach-eiferer m efterföljare, nach eifern söka efterlikna.

Nach eiferung f efterliknande n. nach eilen skynda efter, nach einander efter hvarandra. Nachen m (liten) båt, farkost. Nach ernte f efterskörd. nach erzählen tala om, (återberätta ; dem Deutschen nacherzählt von... efter tyskan af... nach fahren resa efter; köra ell.

sända (ngt) efter (ngn).

Nach feier f andra fest m, „efter-festM w, extra tillställning. Nach folge f efterträdande n;

tronföljd; efterliknande n. nach folgen följa (på), efterträda. Nach folger m efterträdare.

nachforschen efterforska, -spana;

ta(ga) reda på.

Nach forschung f efterforskning. Nach frage f efterfrågan, -ning. nach fragen fråga ell. höra efter, nach füllen fylla på. nach geben ytterligare gifva (ge);

gifva (ge) efter; tänja ut sig. nach geboren som är född efter faderns död, yngre.

Nach geburt f efterhörd, nach gehen gå efter, följa; (llhr> gå efter; (dat.) sköta; öfver-lämna sig åt.

nach-gehends efteråt, senare, nach gemacht eftergjord. Nach-geschmackmeftersmak. flig.l nachgiebig eftergifven, medgör-} Nach giebigkeit f eftergifvenhet nach graben gräfva efter. Nach-grnbung /" gräsning. nach grübeln grubbla på. [ljudn.t Nach hall m återskall n, gen-j nach-hallen gen-, återljuda. nach haltig ihållande, varaktig, nach hängen (dat.) ägna sig åt, fördjupa sig i.

nach helfen upphjälpa; (vomHau«-lehrer) läsa (läxorna) med. nach her efteråt, därefter, sedan, nach-herig senare, följande. Nach-hilfe/'hjälptmedhemläror). nach holen hämta; ta(ga) igen.

Nach hut f eftertrupp m. nach jagen eftersätta, förfölja; fig. fika efter; sända efter (eine Äuget):

Nach klang m efterklang, gen-nach-klingen ----nachhallen, [ljud n. Nach komme m efterkommande m u. /'(eeto.jti.), afkomling m, f, ättling m,/. [komma; fullgöra.) nach kommen komma efter; efter-j Nach kommenschaft f afkomma, efterkommande m u.f (Qtto.pl.). Nach kur f efterkur m.

Nach laß m nedsättning f\ kvar-låtenskap, stärhhns.

- 133 -

skörd.

[efter.

»schlaffe»

nach-laffeu efter-, kvarlämna;

släppa efter; slå af; afta(ga). nach lässig vårdslös, försumlig. Nach lässigkeit /'vårdslöshet, försumlighet.

nach laufen springa efter, nach leben lefva efter; följa. Nach lese f axplockning, eftersom.

nach lesen plocka: läsa efter ell. nach-liefern leverera senare, nach-inachen göra efter. Nach-mahd f efterslåtter m. nach-malen måla af, kopiera, nach-malig senare, nach-mals efteråt, senare.

Nach mittag m eftermiddag. nach-mittagS på eftermiddagen;

om eftermiddagarna.

Nach nähme f efterkraf n. uach-nehmen ta(ga) efterkraf på. nach pflanzen omplantera, nach plappern pladdra efter, »ach-rechneu räkna efter ell. om; kontrollera.

Nach rede f: üble - förtal n. nach reden härma; säga ... om, nach reisen resa efter, [tala... om. nach-reiteu rida ell. sätta efter, nachrennen = nachlaufen^.

Nach richt /‘underrättelse; - geben lämna underrättelse; - erhalten få ell. erhålla underrättelse. Nach-richter m skarprättare. nach richtlich upplysningsvis, nach-rücken flytta efter; rycka efter.

Nach ruf m nekrolog, dödsruna f. Nachruhm m ärofullt efterrnälen. nach rühmen säga (ngt) till(ngns) beröm.

nachsagen = nachreden.

Nach satz m eftersats. nach schicken skicka efter, nach schießen (Gelder) tillskjuta, nach - schlagen slå upp (i), se efter (i).

nach schleichen smyga efter.

Nachstellung

nach-schleppen släpa efter ell.

med sig.

Nach-schlüsselm tjufnyckel, dyrk. nach-schmecken lämna en efter-

femak m.

nachschreiben uppteckna; af-skrifva; skrifva efter.

Nach schrift f efterskrift, post-skriptum u; afskrift. [pf.| Nach-sckiub X m förstärkningars Nach-schuß m tillskott n. ' nach schütten hälla ell. fylla på. nach sehen se efter; se till; se på, genomse, ha(fva) öfver-seende med (ngt hos ngn). Nach sehen n: das - haben ha(fva) gjort sig besvär i onödan, nach-senden — nachschicken, nach-setzen sätta efter (auch = im Range); förfölja, [seende n. Nach sicht f öfverseende w, und-nach-sichtig. nach sichtsvoll (med) öfverseende, skonsam(t). nach sinnen tänka efter; (über) . tänka ell. fundera (på), [mar. Nach sommer m efter-, sensom-nach-spähen efterspana, -forska;

söka utforska.    [pjäs ro.l

Nach spiel n efterspel; efter-} nach-sprechen säga elL läsa (ngt) efter (ngn), nach-sprengen spränga ell. sätta nach spüren efterspana; spåra. Nach-spürung s (efter)spaning. nächst(e) näst; närmast; följande; s-n Nächsten lieben älska sin nästa; prp. näst; -enS, mit -em härnäst; snart, med det snaraste; -beste m näst bästa; -dem därefter; der -folgende Tag påföljande dag. [lägsen. nach stehen stå efter; vara under-Nachstehende: bad -nedanstående, nach-stellen ställa efter, bakom; (Uhr) ställa efter; lägga ut snaror ell. nät för; sätta för-såt för.

Nach stellung f snara; försåt n.

[men n.

[mörkna.

[igen.

Nächstenliebe f kärlek m tili nästan.

Nächste(r) m nästa.

Nach steuer f skattetillägg n. nach streben eftersträfva. nach stürzen störta eil. rusa efter, nach suchen söka eil. leta (efter);

um ... « anhålla om, söka. Nach-suchung f (efter)forskning. Nacht f [pl. Nächtej natt; bei «, uachrs om natten, nattetid; mit ernbrechender « vid nattens inbrott n; heute nacht i natt; Tausend und eine « tusen och en natt; «arbeit f nattarbete n; «esten n kvällsvard tn; «eule f nattuggla; isätter m nattfjäril; «stoft m nattfrost f; «geschirr n nattkärl, potta f; «gleiches dag-jämning; «kerze $ f gulltraf m; plager n nattläger, -kvarter; «lampe f nattlampa; glicht n nattljus, vakljus; «mahl n kvällsvard m; «.musts f serenad m; «mütze f nattmössa; «. quartier n nattkvarter; «schat-ten H m nattskatta; «fchicht f nattskift n; «.schlafend: bei «• schlafender Zeit nattetid då alla sofva; «schwärmet m nattsvär-mare; «.schweiß m nattsvett; «• stück n nattstycke; «stuhl m nattstol; «tisch m nattduksbord n; «topf m = «geschirr; «wache f nattvakt; «Wächter m nattväktare ; «wandler(in) sömn-gångare (-erska); «zeit f nattetid ; «zeug n nattlinne; «zng m nattåg n.

Nach teil m nackdel, skada f, nach teilig ofördelaktig, skadlig, menlig, nachten bli(fva) mörkt ell. natt, SLackitigall f näktergal m. nächtigen tillbringa natten, nächtlich nattlig; nattetid. Nach-trab m eftertrupp. nach-trarlür» = naCiiu'cben.

Nach trag m tillägg n.

nach tragen bära efter; tillägga;

införa; bära agg till (ngn), nachträglich ytterligare; senare; sedermera.

nach-treten gå ell. följa efter;

träda i (ngns) fotspår.

Nach treter m efterträdare. Nach-trieb m nytt skott n. nach tun göra efter, nach wachsen växa upp ell. till nach-wägen väga om (igen).

Nach wahl f omval n.

Nach-wehen pl. eftervärkar; fig.

efterslängar. [visa; bevisa, nach weisen visa; påpeka; ao-Nach-weis m, «Weisung f upplysning f\ an- ell. hänvisning f\ bevis n.

Nach-Welt f eftervärld, nach wirken verka efteråt.

Nach - Wirkung f efterkänning, släng m.

Nach-wuchS tn tillväxt f; nya skott pl.; ungskog; fig. yngre ell. uppväxande släkte n; barnungar pl.

nach zahlen betala efteråt ell. ytterligare.

nach zählen räkna efter ell. om. Nach zahlung f efterbetalning. nach zeichnen afrita, kopiera.

Nach zeichnung f afritning, al-teckning, kopia, nach ziehen dra(ga) efter; följa;

dra(ga) efter ell. med sig.

Nach zügler w eftersläntrare;

marodör; senkomling.

Nacken m nacke, nackend, nackt naken; bar. Nacktheit f nakenhet.

Nadel s nål; ^ barr n; «büchfe f . nålhus n; «gelb n nålpengar pl.; «holz n barrskog m, -träd; «fisten n nåldyna f; «köpf m nftlhttfvud n; «öhr n nålsöga; «jp.tze f uaispets m; «stich m I nålstyng n.

Näherei f sömnad ro. [ningar pl.\ Rahere(S) n närmare upplys-J

[klass.

Nadler m nålmakare.

Nagel m [pl. Nägel) nagel; spik;

stift n; hölzerner - tränagel. Nagel-—, nagel-... in Zffgn: Johrer ro spikborr; ^bürste f nagel-borste ro; ^.fest fastspikad; orörlig; „gefchwür n fulslag, nagelböld f\ ^neu splitterny; Jnrobe/nagelprof n; Jchmiedro spiksmed. nageln (fast)spika. nagen gnaga (på).

Nager ro, Nagetier n gnagare ro. nah, nahe nära, närliggande, nära förestående; (Gefahr) öf-verhängande; ^ bekannt, ver-wandt närmare bekant, släkt. Näh-... in Zffgn: ^arbeit f sömnad ro; ^garn n tråd ro; Jästchen n syskrin; Jisfen n nåldyna f; Jorb ro sykorg; unädchen n syflicka s; ^.Maschine /‘symaskin ro; „nadel f synål; Jchule f syskola; Jischchen n sybord; ^zeug n sybehör. nahe-... in Zffgn: „.bet helt nära; Jstegen ligga nära; Jiegend närliggande; ^zu nästan, så när, nära nog.

Nähe f närhet, grannskap n ; in der auch på nära håll. nahen (a. sich) nalkas, närma sig. nähen sy.    [ginare.l

näher närmare; (Weg) genare,]

Näherin s sömmerska, nähern föra närmare; flytta; sich närma sig, nalkas. Näherung f närmande n. nähren nära; föda; underhålla; . sich lifnära sig, lefva. nahrhaft närande.

Nährstand ro näringsidkande Nahrung f näring, föda, baat ro, uppehälle n.

NahrungS-... in Zffgn: Josigkeit f brist på näring «11. föda; v

mangel w brist f på lifsmedel; Jorgen pl. näringsbekymmer; Jfoff ro näringsämnen; ^zweig m näringsgren.    *

Naht f [pl. Nähte) söm n. Nähterin f — Näherm. naiv naiv.

Naivität f naivitet Name ro namn n; darf ich um Ihren bitten? får jag be oa namnet? Dgl. namen o.

Namen-..., »amen-... in Zffgn -liste f, ^Verzeichnis n namn lista f; Jo8 namnlös; fig. outsäglig.

Namens-... in Zs.-stzgn: .um stuf m uppropn; Jeft n,Jag ro namnsdag; ^Unterschrift f namnteckning; ^vetter m namne; ^zug ro namnteckning f. namenS vid namn; å (ngns) vägnar.

namentlich vid namn; nämligen ; 1 synnerhet.

namhaft 1. känd till namnet; „.machennämna, yppa. 2. namnkunnig. 3. ansenlig, nämlich samme; nämligen, nämliche: der densamme. Nanking 1. n (Stadt) Nanking.

2. ro (Stoff) nankin ro, n.

Napf m [pl. Näpfe) skål s\ kuchen m sand-, korintkaka f. Näpfchen n liten skål f.

Naphtha n n. s nafta f. Napoleonifch napoleonsk.

Narbe f ärr n; (Leder-J narf ro. narben ärra sig, bilda ärr; sätta narf på.

narbig ärrig; narf vig. narkotisch narkotisk.

Narr ro narr; tok; galning; -um un haben göra narr af. Narren-.- in Zffgn: ^.gefchwätz n tokprat; ^haus n dårhus; kappe f narrkåpa; ^(S)posse f narrspel n, tokeri n; Jeil n; f-n am Jet! führen drifva ell.

[skap m.

saker.

ekoja med ngn; -streich narrstreck Yl.

Narretei / narraktighet, dårskap m.

Narrheit / narraktighet, dår-Närrin / toka, fjolla, närrisch narr aktig: tokig; fjollig. Narzifie / narciss m u. /. Nasallaut m näsljud n.

Nasch«... in Zfsgn: -maul n snas-ker tn; -werk n sötsaker jpt., snask.

naschen snaska.

Näscher(in) snasker.

Äöfclhem / sötsaker j>Z., snask n. naschhaft som har smak för sötsaker.

Naschhaftigkeit / smak m för söt-Nafe/näsa; (Hobels) handtag n;

(Geruch) väderkornn; /ig.skrapa. näseln tala i näsan; (von Hunden) vädra.

Nasen-... in Zflgii: Jbein n näsben : -bluten n näsblod m; -buchstabe, -Icut m nasal, näsljud n; pflüge! m näsvinge; -lorf) n näsborr m; -rümpfen n n äs rynkning /; -schleim m nässlem n; -spitze / nästipp m; -stüber m näsknäpp; -wärmer w» scherzhaft: (kurze Pfeife) snugga /. naseweis näsvis.

Naseweisheit / näsvishet, nasführen [nasführte, genaSführtj dra(ga) vid näsan.

Nashorn n noshörning m.

Naß n vätska /. nah våt; fuktig, nassauern F snylta, snugga.

Nässe / väta, fuktighet, nässen väta, (be)fukta. naßkalt kall och våt.

Nation / nation, national national, nationell. National-... in Zfsgn: -charakter m nationalkaraktär; -flagge / nationalflagga; -literatur / nationallitteratur; -öfonomie /

nationalekonomi;    -tracht /

nationaldräkt.

nationalisieren nationalisera. Nationalität / nationalitet. Natrium n natrium.

Natron n natron; doppeltkohlensaures - (dubbelt) kolsyradt Natter / huggorm m. [natron. Natur / natur; von - af naturen; nach der - zeichnen teckna efter naturen; zur andern - werden öfvergå till vana; -beschreibung / naturlära; naturskildring ; -dichter m naturpoet; -erschei« nung /naturföreteelse; -forscher m naturforskare; -forschnng / naturforskning; -gäbe/natur-gåfva, talang m; -getreu naturtrogen; -kraft / naturkraft; -kunde, -lehre / naturkunnighet, fysik; -recht n naturlig rättighet /; -reich n naturens rike; -spiel n naturens lek m; -trieb m naturdrift/, instinkt; -Wissenschaften pl. naturvetenskaper; -zustand m naturtillstånd n.

Naturalien pl. naturalier, naturalster ; -kabinett n, -sammlung / natural iekabinett n. Naturalisation / naturalisering. naturalisieren naturalisera. Naturalist m naturalist, [lynne. Naturell n naturell m, n skap-natürlich naturlig, medfödd;

adv. naturligtvis. [naivitet. Natürlichkeit / natur(en)lighet, nautisch nautisk.

Nazarener m nazaren. [-ska. Neapolitauer(in) neapolitanare, neapolitanisch neapolitansk. Nebel m dimma /, töcken n; -bank sL / mistbank m; -bild n dimfigur m, -bild m; -fleck m nebulösa /; -horn n mistlur m. nebelhaft dimmig, oklar nebelig dimmig, nebeln vara dimmig.

Neider m afundsjuk person,] neidisch afundsjuk, afundsam. Neige / bugning; lutning; sluttning; af tagande n; slut n; skvätt(ar pl.) tn; ans dre -, zur - gehen lida mot slutet; vara på upphällningen, neigen luta, böja, sänka (sich sig). Neigung / böjning; bugning;

lutning; böjelse, tycke » Neigungswinkel tn Math. lut-) nein nej.    [ningsvinkel.}

Nekrolog tn nekrolog.

Nektar tn nektar.

Nelke / nejlika.

Nelken-..., nelkerr.—in Zffgn: -brann mörkbrun; -öl n nejlikolja /. Nenn ... in Zffgn: „tont m nominellt värde n; -Wort « nomen. nennbar nämnbar. nennen [nannte; genannt] nämna, kalla; sich - kalla sig, kallas,] Nenner tn Math. nämnare, [heta.j Nennung / nämnande n.

Nerv tn nerv.

Nerven«..., nerven-... m Zffgn: -« siebet n nervfeber m; -Hett» M anstalt/hem n för nervsjuka -krank, -schwach nervsvag nervös; -krankheit / nerv sjukdom tn, -lidande n; -leidend nervlidande; -schwäche /nervsvaghet; -stärkend nerv-stärkande; -system « nervsystem.

neben bredvid, jämte; utom; vid sidan af.

Nebe»-..., neben-... in Zffgn: -ab-ficht / b i af sikt; -an bredvid, strax intill; -bei ----- -an; därjämte ; i förbigående; -arbeit / till fälligt ell.samtidigt arbeten; -begriff m bibegrepp n; Jot* schäftigung / = -arbeit; bisyssla; JbuljTer m medtäflare, rival; -buhlerisch rivaliserande, konkurrerande; -ding n bisak /; -einander bredvid hvarandra: -einfünfte zif., -einnähme / biinkomst sg., biförtjänst sg.; -stütz m biflod /; -gaffe / sido bakgata; -gebäude n sidobyg-gnad m; uthus; -gewinn m biförtjänst /; -Handlung / bihandling; -her, -hin bredvid; dessutom; i förbigående; -■ kosten pl. extra omkostnader; -iinie / parallell 4inje; sidolinje; bibana; -mottn m sidokamrat; -mensch m medmänniska /; -person / biperson tn, /; -Pfad m biväg; -Produkte pl. (in Fabriken) biprodukter; -punkt m underordnad punkt; bisak/¹; -rolle / biroll m; underordnad roll m; -fache / bisak; -satz m bisats; -sonne / vädersol; -• stehende(r) tn närstående; -• strahe / sidogata; -stunde / hvilostund, rast; -tut / sidodörr; -umstand m biomständighet /; -Verdienst m biförtjänst /; -vorteil m ytterligare fördel; -weg m biväg, sido väg; -Wort n biord; adverb; -zimmer u sidorum.

ncbft jämte, tillika med. necken reta, bry.

Neckerei / retsamhet, drift, skoj n. neckisch retsam, förarglig.

Nefse w bror-, systerson, nevö. Negation / negation, negativ uegauv.

Neger m neger; -in f negress,) negieren neka. [negrinna.f nehmen [nahm; genommen] ta(ga); motta(ga); feinen Anfang -ta(ga) sin böljan; ein Ende -ta(ga) slut; zu sich - ta(ga) till

sig; inta(ga), förtära.

Nehmer m en som ta(ge)r; mottagare ; köpare.

Neid m afundsjuka /; -Hammel m afundsjuk person; afunda-man; -nagel m nagelrot /.

neiden afundas.

»euerdingS nyligen, på senare tiden.

Neuerer m nyhetsmakare. Neuerung f förändring, nyhet. Neuheit f nyhet Neuigkeit f nyhet, nytt n. neulich nyligen.    [ling.j

Neuling m nybörjare, nykom-j neun nio.

Neun-..., neun-... in Zfsgn: -äuge n nejonöga; -eck n niohörning; -fach, Wältig niofaldig, nio-faldt; -hundert niohundra; -. jährig nioårig; -mal nio gånger; stöter m törnskata f\ -zehn nitton ; -zehnt nittonde, neunerlei nio slags, nio olika, nennt nionde.

nervig nervfull, kraftfull, nervöd nervsvag, nervös. Nervosität f nervositet.

Nerz m f. Nörz.

Neffe! f nässla; -fieber n nässel-feber m; -tuch n nättelduk m. Nest n näste, bo; säng f; ^.Häkchen, -küchlein, ^küken n sist utkläckt unge m, yngsta unge m. Nestel tn, n u. f (snör)band n. nesteln knyta (tili, hop), snöva. »ettsnygg; nätt, prydlig, treflig. Nettigkeit f snygghet; nätthet, netto netto.

Netto-... in Li "stign: -gewicht n netto vikt /^;-preis m nettopris n. Retz n nät; -haut f näthinna;

-werk n nät. netzen fukta, väta. neu ny; aufs -e, von -em ånyo, på nytt; in -errx Zeit på senare tiden; auf« -e ånyo, på nytt, åter; etwas Neues någonting nytt; Neue(r) m nykomling; die Neueren nyare tidens folk n.

Nen-—, ntn>.M in Zsign: -Beu m nybyggnad; ombyggnad; -bekehrtes) s. nyomvänd; -druck m ny upplaga f; -entdeckt nyupptäckt; -sundland n Newfoundland ; -gebacken nybakad (auch fig.); -gebore« nyfödd; -. gestaltung f omgestaltning; -» gier (b c) f nyfikenhet; -gierig nyfiken; -griechisch nygrekisk; -hochdeutsch nyhögtysk; -jahr n nyår; -jahrsgeschenk n ny-årsg&fva f\ -jahrswuusch m ny-årsönskan f, -önskning f (pl. -önskningar); -modisch nymo-dig; -mond m nymåne; -schott-laud n Nya Skottland; -seeland n Nya Zeeland; -filber n ny-silfver; -stad t f ny(a) stad(en) m; -testamentlich nytestament-lig; -vermählt ny förmäld; -zeit f nyare tid(en).

neuntehalb åtta och en hals. Neuntel n niondel m. neuntens för det nionde, neunzig nittio, neunzigst nittionde, neuralgisch Med. neuralgisk. Neurasthenie f nervsvaghet. Neurer m nyhetsmakare. neutral neutral, neutralisieren neutralisera. Neutralität f neutralitet. Neutrum n neutrum. nicht icke, inte, ej; auch - ej heller; ich auch - inte jag heller ; - doch visst inte; durchaus - på Inga villkor; gar - alls inte; - allein icke endast; -daß icke därföre att; noch -ännu icke, inte än; - einmal icke (inte) ens; - mehr inte (icke) mer; inte (icke) längre; zu -c machen tillintetgöra. Nicht«..., nicht-.- in Zssgn: -ach» tung f brist på aktning, ringaktning; -annähme f vägran att anta(ga), motta(ga) eil. acceptera; -anwesenheit f ute-blifvande n; -Befolgung f uraktlåtenhet; -Bezahlung f bristande eil. uteblifven betalning;

[(inte) något.1 intet, icke]

sig ned.

[braten.

mancher m icke rökare; -wissen n okunnighet f.

Nichte f brors- eil. systerdotter.

nichtig ogiltig; värdelös; fåfäng.

Nichtigkeit/" ogiltighet; fåfäng-lighet.

nichts ingenting,

Nichts»..., nichts-...inZffgn: -befto« weniger icke desto mindre; -» nutz m odugling; -nutzig oduglig; -sagend intetsägande; -» tuer m --- Faulenzer; -würdig ovärdig, nedrig; -Würdigkeit f ovärdighet, nedrighet.

Nickel l.ttu.m (Metall) nickel m.

2.    småpengar pZ. (af nickel).

3.    m Nils. 4. m usling.

nicken nicka (med).

nie aldrig.

nieder låg; lägre; ringa; ned; auf und a, fram och tillbaka.

Nieder-..., nieder-... in Zssgn: -• beugen (ned)böja; nedslå; -• brechen nedbryta, -rifva; ^brennen bränna eil. brinna ned; -bücken: sich -b. bocka sig, böja sig ned; -deutsch (s.) lågtysk(a /■), plattysk(a /); -donnern förkrossa ; -drücken nedtrycka; -» fahren fara, stiga ell. slå ned; -fahrt f ned färd, -stigande n; -fallen nedfalla; -gang m nedgång; -geschlagen nedslagen; -geschlagenheit f nedslagenhet; -hängennedhänga; -Hauen nedhugga; -knien falla på knä; -kommen nedkomma; -fünft f nedkomst; -läge f nederlag n; -lande: Me-pZ. Nederländerna; -länder m nederländare; -lön» disch(».)nederländsk(a/);-lassen släppa ell. fira ned; sich -I. slå sig ned; sänka sig (ned); -» lassung /'bosättning; nybygge koloni; -legen nedlägga; insätta, deponera; sich - legen lägga sig; -leguug f nedläggning; deponering; -machen.

-metzeln nedgöra, -hugga; -metzelung f nedgöring, ned sabling; -reihen nedrifva; slå omkull; upprifva; -fäbeln nedsabla; -schießen nedskjuta; störta ell. slå ned; -schlag m fällning/¹; -schlagen nedslå (auch sig.); (Chemie) (ut)fälla(s); -• schlucken svälja ned; -schmettern slå till marken, (för)krossa; -• schreiben nedskrifva; -setzen nedsätta, tillsätta; (sich) sätta ell. slå (sig) ned;-sinken sjunka ell. digna ned; -stechen nedsticka; -steigen nedstiga; stoßen nedstöta, -knuffa; -• strecken sträcka till marken; sich -str. lägga sig ned; sträcka ut sig (på marken); -tracht f nedrighet; -trächtig nedrig, gemen; -trächtigkeit f nedrighet, gemenhet; -treten nedtrampa; -tamttB nedåt; -werfen hed-, kullkasta; sich -w. kasta [mark.

Niederung f lågland n, sidländ

niedlich nätt, täck, näpen.

Niedlichkeit f nätthet, täckhet.

Niednagel m nagelrot f.

niedrig låg; sank; ringa; gemen; hoch und - höga och låga.

Niedrigkeit f ringa höjd, låghet; nedrighet; (von Preisen) låghet.

niemals aldrig.

niemand ingen,icke (inte) någon; -anders als ...ingen annan än...

Niere f njure m.

Nieren»... in Zssgn -. -braten m nj ur-stek f\ -krankheit f, -leiden n njurlidande n; -stück n = -•{

niesen nysa.

Nieß»... in Zfign: -brauch m nyttjanderätt; -brauchet, -nutzer m en som har nyttjanderätt.

Nieswurz $ f prustrot.

Niet n u. m nitnagel w.

Niete f nit m.

[n.

nieten nita.

Nihilist m nihilist.

Nikolaus m Nikolaus.

Nil m: der - Nilen f.

Nilpferd n nilhäst m, flodhäst rn. Nimbus m nimbus, nimmer aldrig; -mehr aldrig mer. nippen smutta, läppja.

Nippfachen pl. nipper. nirgend (S) ingenstädes.

Nische f nisch m.

Nisses gnet (pi. gnetter). nisten bygga bo.

Nitroglyzerin n Nitroglycerin w, Niveau n nivå, m. nivellieren nivellera, afväga.

Nix m vattenande; der - näcken. Nixe f älfva, sjörå n. nobel nobel.

noch än(nu); redan; eller; ej heller; Zimmer alltjämt, (allt-) fortfarande; - einer en till;

-    heute redan i dag; -malig upprepad, förnyad; finale,

-    einmal än(nu) en gång; - so aldrig så; weder ... - hvarken ... eller.

Nomade m nomad.

Nomaden«..., nomadisch nomadisk. nominell nominell.

Nonne f nunna.

Nonnenkloster n nunnekloster. Nord'..., nord«... in Zssgn: -ame-rika n Nordamerika; blicht n norrsken; filteer n Norra is-hafvet; -oft(en) ro nordost; köstlich nordostlig; -pol m nordpol; -Polarkreis m norra polcirkeln;-fee/:bie-Nordsjön w; -wärtS åt norr, norr ut; -* toeft(en) ro nordväst; -westlich nordvästlig; -wind ro nord(an)-vind.

Nord(en) ro nord, norr. nordisch nordisk, [ligt, norr ut. nördlich nordlig, norra; nord-Nörgelei f gnat n, kink n. nörgeln gnata, kinka

Nörgler ro gnatare.

Norm f norm m, regel m. normal normal.

'Norwegen n Norge.

Norweger m norrman, norwegisch norsk.

Norz m (Tier) flodiller; (Pelz) tlodillerskinn n, # F iller.

No hel n u. ro liter.

Not f [pl. Nötej nöd; - leiden lida nöd; mit genauer - (entkommen) med knapp nöd (undkomma) ; ohne - auch — onödigtvis; zur - i nödfall; in Nöten sein vara nödställd; mir ist not, tut not jag behöfver; es tut not, daß... det är nödvändigt att...

Not-..., not«... in Zffgn: -adrefse f nödfällsadress m; -anker m nödankare n; -behelf m nödfallsutväg; -brücke f provisorisk bro; -durft f nödtorft; tarf n; feine -d. verrichten förrätta sitt tarf; -dürftig (nöd-) torftig; nödtorfteligen; -dürf. tigkeit f torftighet; -fall w nödfall n; -gedrungen nödtvungen; -Helfer ro hjälpare i nöden; -jähr n nödår, missväxtår; -läge f trångmål n; -leidend nödlidande; -lüge f nödlögn; -inoft d# ro nödmast f; -Nagel ro fig. nödfallsutväg; -peinlich kriminell, straff-; -Pfennig ro sparpenning; -ruf, -schrei w nödrop n; -schuß ro, -signal n nödskott, -signal ro; -stall ro provisoriskt stall n; nödspilta f\ -stand ro armod n, betryck n; -taufe f nöddop n; -wehr f .nödvärn n;-wendig nödvändig; -Wendigkeit f nödvändighet; -zeichen n nödsignal m; -zucht f våldtäkt; -züchtigen våldföra, -taga; -züchtiger ro våldtagare. Nota f nota; meddelande n. Notar m notarie.

nötigen nödga, tvinga; bjuda;

sich - lassen krusa, nötigenfalls i nödfall.

Nötigung / trugande n; tvång n; inbjudning.

Notiz / notis m\ anteckning; - nehmen ta(ga) notis; -buch n anteckningsbok /. notorisch notorisk.

Novelle / novell m; Pol. lagänd-Novellist m novellförfattare. November w november.

Novität / nyhet, nyss inkommen novitet.

[= nun.

sondern auch ... icke

Notariat n notariat.

Note / not; J not, pl.: musikstycken, noter; sedel m; meddelande n; nota; (skol)betyg. Noten-... in Zssgn: -bank / sedel-utgifvande bank m; -buch n notbok/; -Pult n notställarem. notieren notera, anteckna, nötig nödig, nödvändig; - haben vara i behof af.

[ring.

vara,

Novize m u. / novis.

Nu »n o. »: int - i ett nu; »uanrieren nyansera.

Nubier»», nubisch nubier, nubisk. nüchtern fastande; nykter; lugn. Nüchternheit / nykterhet; lugn n. Nücke / nyck m.

Nudeln //pl. vermiceller. nudeln göda (med degbollar), null noll.

Null / nolla; -punkt»» nollpunkt, numerieren numerera. Numismatik / numismatik. NumiSmatiker m numismatiker. Nummer / nummer n. nuu nu; nå; von - an från denna stund, hädanefter; - und

nimrnenmehr) aldrig nå(go)n-sin; -mehr numera, hädanefter; -mehrig nuvarande.

NuntiuS m nuntie.

nur blott, bara, endast, väl; nicht

blott ... utan äfven ...; - noch bara; - zu!, - weiter! gå på bara!; wenn - om blott; wer -hvem än.

Nuß / [pl. Nüsse) (val)nöt.

Nuß-..., NUß'... in Zflgn: -Sonnt m valnötsträd n; -braun nötbrun; -kern m nötkärna /; -knäcker m nötknäppare; -schale / nötskal».

Nüster f [pl. Nüstern) näsborr w.

Nute B / spånt m, räffla.

nutz, nütze nyttig, gagnelig; zu nichts - sein ej duga till något; sich zunutze machen dra(ga) fördel af, begagna sig af; zu j-s Nutz und Frommen till fromma för ngn.

Nutz-..., nutz'... in Zfsgn: -Otltottt' bimg / tillgodogörande n; -* bringend gagnelig, nyttig, fördelaktig; -holz n byggnads-, slöjdvirke; -loS onyttig, gagnlös ; -lofigkeit / gagnlöshet; nießer(in) innehas vare af nyttjanderätt; -nießung / nyttjanderätt m.

nutzbar nyttig, användbar.

Nutzbarkeit/nytta, använd b« rhet.

Nutzen m nytta /, gagn n, fördel.

nutzen, nützen gagna, vara nyttig; använda.

nützlich nyttig, gagnelig

Nützlichkeit / nytta. [dande n.

Nutzung / begagnanden,använ-

Nymphe / nymf.

Ös ver; under, i Obacht / akt; vård m.

c! ol, åh!; - nein! ack nej!; ob 1. <y. huruvida, om; månne; - ja! & ja!; ja visst!; - weh! als - (lik)som om. 2. prp för; ack!; o (ve)!

Oase / oas m.

24 l

[nant.l

öfverstlöjt-J

Obbodb Obdach n tak öfver hufvudet, härbärge, tillflykt s. obdachlos husvill. /

O-Beine njpl. krokiga ben; „ haben vara hjulbent. oben ofvan (-p&, -tili, -för); uppe; von „ ofvanifrån; von unten bis „ nedifrån ända upp; från topp till tå; j-nvon „ herab behandeln behandla ngn högdraget; „ad uppifrån; från ytan; „an öf-verst, främst; „auf ofvanpå; öfverst; på ytan; „(dr)ein till på köpet; „erwähnt, „genannt of vannämnd; „hin ytligt, i förbigående.

ob« 1. öfre; högre. 2. das Obere öfversta eil. öfre delen m. Ober-..., ober-... in Zfsgnr „op. peüationsgericht n högsta domstol m; „arm m öfverarm; „• arzt m öfverläkare; „anfseher m öfveruppsyningsman; „aufsicht föfver uppsikt; „beseelmöfver-befäl »; „befehlShaber m öfver-befälhafvare; „bett n täcke; Bürgermeister m öfverborg-mästare; „deck n öfverdäck; „• deutsch sydtysk; „fläche s yta; „fl Schlich ytlig; på ytan; „forstet mjägmästare; „gnicht n öfver-rätt m; „gemalt/' herravälde n; ^chalb ofvanför; „Hand f öfver-hand; ^chaupt n öfverhufvud, anförare m; „Haus n öfverhus; Jbout f öfverhud; „Hemd n Chemisett f\ „Herr m öfver-herre; Herrschaft f öfverherr-skap n, herravälde n; „Hof» meister «» flfrerhofmfästare; „• kellner m öfverkypare, hof-mästare; „tiefet m öfverkäk; „kirchenrat m öfverkonsisto-rium n; öfverkonsistorial-r&d n; „förper m öfverkropp; JUmb n högland; „länder m högländare; „laudesgericht n hö^eta domstol (i ett land eil.

Deutsch schwvdisob

—    Obmann

provins) m; „lebet n öfver-läder; „lehnsherr m öfverläns-herre; „lehret m öfverlärare, lektor; „leib m — „förper; v licht n takfönster; „lippe f Öfverläpp m; „macht f öfver-makt; „meister m förman; „■ offizier m högre officer; „Postamt n centralpostkontor; „Post-meister m generalpostdirektör; „Priester m öfverstepräst; „» prima f Öfversta klassen m, öfre sjunde m; „rechnnngskammer ^ kammarrätt m; „rock tu ytterrock; (bcc Frauen) (klännings) kjol; „schenke! m lår n; „schifft n (fartygs) öfvervattenskropp m; „schlächtig öf Verfalls-; „schule f högre skola; „segelt n märssegel;' „stallmeister m förste stallmästare; „ftube f vindskammare m; „tafle s kopp m ; „teil m öfverdel, -stycke n; „Vormund m öfverförmyndare; „wärts uppåt; „wafler n öfver-fall; „to. haben ha öfverhand eil. öf vertag et; „teilt f denna värld.

oberst öfverst.

Oberst m öf v erste.

Oberstleutnant m obgleich eh uro, fastän.

Obhut f vård m, (be)skydd n. obig ofvanstående, -nämnd. Objekt n objekt, objektiv objektiv.

Objeftiv(glas) n objektiv(glas). Oblate f oblat m, n. obliegen ägna sig åt; j-m „ åligga ngn.

Obliegenheit f åliggande n. Obligation f obligation, obligatorisch obligatorisk.

Obligo S n [pt. „«] förpliktelse f, förbindelse s.

Obmann m (jpl. OdmLnnerj förman, uppsynlngsman; ordförande.

16

06rigfeit/'öfverhet; höga vederbörande pl. [vederbörandes. obrigkeitlich öfverhets-, höga Obrist m öfverste. obschon ehuru, fastän. [(«£.).

digkett f offentlighet; -stehen Stå (ngn) fritt.

offenbar uppenbar, påtaglig(en). offenbaren uppenbara, yppa, uppdaga.

Offenbarung f uppenbarelse, uppdagande n, upptäckt; - Johannis Johannes uppenbarelse. Offenheit f öppenhet offensiv offensiv, öffentlich offentlig(en). Öffentlichkeit /'offentlighet; allmänhet.

offerieren G offerera.

Offerte f offert m.

Offiziant m officlant offiziell officiell.

Offizier m officer.

Offizin f officin t», offnen öppna.

Öffnung f öppnande n; öppning oft, -malS, öfters ofta. oh! o! ack!

Oh(ei)m m far-, morbro(de)r. Ohm n åm (137,4 liter) m. ohne utan; -dem, -dieS, -hin annars; dessutom, ändå, i alla fall; -gleichen utomordentligt. Ohnmacht /"vanmakt, svimning; in - fallen falla i vanmakt ohnmächtig vanmäktig, af svimmad.

Obsequien pl. likbegängelse Observatorium n Observatorium, obsiegen (be)segra, få öfverhand.

Obst n frukt /", m; -bau m fruktodling f; -6oum m fruktträd n; -ernte f fruktskörd;

-garten m fruktträdgård; -«

Händler m frukthandlare; skämmer f fruktkammare m; -» keller m fruktkällare; -kern m fruktkärna f; -wein m frukt-obszön obscen, cynisk, [vin n. obwalten förefinnas, vara förhanden, råda. obwohl ehuru, fastän.

OchS tn [pl. Ochsenj oxe. ochsen F plugga, stormläsa.

Ochsen-... in Zssgn: -fieisch n oxkött; -gespann n oxspann; -haut f oxhud; -stall m oxstall n. och si g ofantlig, kolossal.

Ocker m ockra f.

Ode f ode /i n. öde öde, obebodd; ensam.

6be f ödemark; ensamhet.

Odem m anda s. oder eller.

Ohr n öra.    [handtag.j

öhr n (einer Nadel) (nåls)öga / Ohr.«., ohr-«. in Zssgn: -eule } hornuggla; -feige f örfil m, -feigen örfila (upp); -gehäuge n örhänge; -läppchen n örsnibb m; -lösset m örslef f; -ring m örring; -wurm w tvestjärt. Ohren-... in Zffgn: -arzt m öronläkare ; -beichte f öronbikt : -bläser m örontasslare; -brausen n öronsusning f; -klingen n ringning f för öronen; -sausen n öronsusning s; -reißen n örsprång; -schmalz n örvax;

Oder f (Fluß) Oder.

Odeum n odeon, konsertsal m.

Odyflee f odyssé m.

Ofru m [pl. Öfen] spis; kakelugn ; kami n; ugn ;-gabel s ugns-raka; eldgaffel m: -hocker m stuggris; -fachet f kakel n;

-loch i» (kakel)ugnsöppning f\

-röhre^kakelngnsrör*»;-schirm m eldskärm; -tur f ugnslucka, offen öppen; ledig; öppet; -er Leib öppning f.

Offen-..., offen-.« in 8ff8”: -herzig öppenhjärtig; -Herzigkeit f öppenhjärtighet; -kundig allmänt bekant ell. känd; -kun. I -zeuge m öron vittne n.

1-

— 248 —

Ordnung

[bruk n. Ökonomie f ekonomi; landt-ökonomisch ekonomisk.

Oktaeder n Oktaeder m.

[land n.

[(-svar n).

[anordning*

oje!, ojemine! å herre Jesus! Ökonom m ekonom; förvaltare; innehafvare (af reataurant o. d.) landtbrukare.

Oktav n oktav m; -band m ok-Oktave J* /'’oktav m. [tavband n. Oktober m oktober.

Okular(glas) n okularglas. okulieren okulera.

Okzident m occident, väster-J Öl n olja f\ -baum m olivträd n; -berg m: der - Oljoberget n; -» bild, -gemälde n oljefärgstafla /; -druckbild n kromolitografi f\ -fläschchen n oljeflaska /; -« suchen m oljekaka f; -mühle f oljekvarn, -slagerin; -zweig m olivkvist.

Oleander t m nerium. ölen smörja (med olja), ölig oljig, oljaktig.

Olive f oliv m.

Oliven-«., oliven-.« m Zffgn: -• baum m olivträd n; -braun, -farbig, -grün olivfärgad, -grön; -il n olivolja f.

Ölung f smörjning; «ath. die letzte - sista smörj elsen, olympisch olympisk.

Omen n [pl. Omina) omen. ominös ominös.

OmnibuS m omnibus.

Onanie f onanL Onkel w onkel.

Onyx m onyx.

Opal m opal. opalisieren opalisera.

Oper f opera.

Operette f operett m.

Opern«... in As.-stzgn: -dichter m operakompositör; -glas n, -. gucker m operakikare; -Haus n opera / (-hus); -sänger(iu) operasångare, sångerska; -text m operatext.

operieren operera.

Opfer n offer; uppoffring f\ -altar m offeraltare n; -fest n offerfest m; -flamme f offerlåga ; -gäbe f offergärd; -gelb n offerpenning m; -soften m kyrkobössa /; -lamm n offerlamm; -Priester m offerpräst; -tier n offerdjur; -tob m offerdöd.

opfern offra; uppoffra.

Opferung f offer n; uppoffring;

offrande n.

Opium n opium.

Opponent m opponent, opponieren opponera.

Opposition f opposition.

Optik f optik.

Optiker m optiker, optimistisch optimistisk, optisch optisk.

OpuS n opus.

Orakel n; -sprach m orakel n Ctange /pomerans m; apelsin m. orangefarben orangefärgad. Orangenbaum m orangeträd n. Orangerie f orangeri n. Oratorium / n oratorium. Orchester n orkester m.

Orchideen ^ pl. orkidéer.

Orden m orden.

Ordens-.« in Zssgn: -band n ordensband; -bruder m ordensbroder ; -geistliche(r) m andlig ordensmedlem; -kleid n or-densdräkt f; -kreuz n ordens-kors; -stern m, -zeichen n ordensstjärna /, -tecken, ordentlich ordentlig, riktig; ordinarie.

Ordentlichkeit f ordentlighet. Order f order m. ordinär ordinär.

Ordination f ordination, ordinieren ordinera, ordiniert prästvigd, ordnen ordna.

Ordnung f ordnande », ordning ;(

[köping m.

Ordnungs'.-, ordnungs.— in Zfigu: bliebe f ordningskärlek m; -• mäßig ordentlig, regelbunden, föreskrifven; -fitm m ordningssinne n; -widrig stridande mot god ordning; olaglig.

Ordre f order m.

Organ n organ n, w. organisch organisk, organisieren organisera. Organismus m organism. Organist m organist, orgelnist. DtQcl f orgel m; -baner m orgelbyggare; -chor n orgelläktare m; -pfeife f orgelpipa; -spielet m orgelspelare.

orgeln spela p& orgel ell. positiv. Orgie f orgie m.

Orient m orient, österland n. orientalisch orientalisk, orientieren (sich) orientera (sig). Orientierung f orientering. Original n original.

Original«... original-... Originalität f originalitet, originell originell.

Orkan m orkan.

Ornat m ornat.

Orseille f (Farbstoff) orselj m.

Ort m [pl. Örter, Ortes ort, ställe n, plats; syL orthodox ortodox.

Orthodoxie f ortodoxi, [stafning.l Orthographie/brtograki;neue-ny-[ orthographisch ortograslsk. örtlich lokal, ort-, plats-. [m.j Örtlichkeit/"lokal»», ort m, plats)

Ortsbeschreibung f ortbeskrif-ning.

Ortschaft f ort r», plats m; by m ; Ortscheit n svängel m.

Osmane rn osman. osmanisch osman(i)sk. [hyska.) Öse f öga n; ögla; snörhål n;j Ost, -en m öster, ost; östan (-vind); -gote m östgot; -• indi en n Ostindien; -Preußen n Ostpreussen ;-f etf: bie-Östersjön m; -wind m östan(vind). Oster.— in Zssgn: -abend m påskafton ; -seiertag m påskdag; erster -f. påskdag; zweiter -f. annandag påsk; -sest n påskhögtid f\ -lamm n påsklamm; -mesie f påskmässa.

Ostern n/pl. påsk f (sg.). Ost(er)reich n Österrike. Öst(er)reicher(in), öst(er)reichisch österrikare ( rikiska), fcåter-rikisk.

östlich östlig, östra, ostlig; öster ut.    [utter m.\

Otter f huggorm m; (Fisch.->j ottomanisch ottoman(i)sk. Ouvertüre f uvertyr m. oval. Oval n oval (m).

Oxalsäure f oxalsyra.

Oxhoft n oxhufvud (i*/, åm) m. Oxyd n oxid m.

Oxydation f oxidering. oxydieren oxidera.

Oxygen(gas) « syrgas m.

Ozean m ocean.

Ozon Lhem. n ozon m, n.

Paar n 1. par. 2. eia - ett par, några (stycken), paar par; paar und unpaar udda och jämnt; paar und paar par om par, parvis, paaren para. paarig, paarweise parvis.

Paarung ( parning.

Pacht f arrende(summa) n. Pacht«..., Pacht-... in Zssgn -brief, -kontrakt, -vertrag m arrendekontrakt n; -gelb n arrende (-summa f); -grundstück n = -• gut; -gut w arrendegård r»; —weise på arrende, pachten arrendera.

[i väg.

Palm--, in Zssgn: ».bäum m palm-träd n; ».öl n palmolja/"; ».sonn-tag m palmsöndag; ».Woche f påskvecka; ».zweig m palm-[kvist.

Pächter(in) arrendator, -ska. Pachtung f arrende(ring) n.

Pack 1. m, n [j?t. »e, Päcke) packa f; packe m; bunt tn. 2. n (gemeines Bott) pack, slödder. Pack-... in Zssgn: »tftl m pack-åsna f; fig. träl, slaf; Jfoof m magasin n; packhus n; Jfammet f packrum n; bagagerum n; Unecht m packhuskarl, pac-kare; trossknekt; Leinwand f packduk m, buldan m, n; ».* meifter m packmästare (vid järnvägn); ».nadel f packnål; ».Papier n pack-, omslagspapper; »Pferd n pack-, trosshäst tn; Mattel m packsadel; »stock m packkäpp; ».träger m bärare; ».wagen tn packvagn; godsvagn.

Päckchen n paket; bunt m. packen (in)packa; gripa; hugga tag (!); tilltala; sich », packa sig Packer tn packkarl.

Packerei f packning.

Pädagog m pedagog.

Pädagogik f pedagogik, pädagogisch pedagogisk.' pass! paß 1

paffen skjuta; bolma.

Page m page.

Pagenstreich m pageupptåg n. Pagina f pagina. paginieren paginera.

Pagode f pagod tn. pah! bah!

Pair m pär.

Pairie f pärsvärdighet.

Paket n paket.

Paketboot n paketbåt m.

Pakt m paktum n. paktieren aftala.

Palast m [pl. Paläste) palats n. Palästina n Palestina.

Palette f palett tn.

Palissade f palissad tn. paliffadieren palissadera. Pallasch, m pallasch (Art Gabel).

Palme f palm m, f.

Paneel n panel m.

Panier n baner, fana f% standar panieren Kochk. panera. panisch panisk. panschen plaska; uppblanda. Panther m panter.

Pantine f trätoffel tn.

Pantoffel m toffel; unter dem » stehen stå under toffeln. Pantomime f pantomim tn. pantomimisch pantomimisk. Panzer m pansar n; ».flotte f pansarflotta; ».Handschuh m stridshandske; »Hemd n pan sarskjorta f; ».kette/"kedja med aflånga länkar; »Platte f pansarplåt m; ».schiff n pansarfartyg, -båt tn; ».ticrn bältdjur. Panzern kläda i pansar, bepansra. Päonie H f (Pfingstrose) pion tn. Papa tn pappa.

Papagei m papegoja f.

Papier n papper; ».bogen m pappersark n; ».fabrik f pappersbruk n; »geld n pappersmynt; ».handel tn pappershandel; »^ Händler m pappershandlare; ».Handlung f pappershandel w; ».korb m papperskorg; ».muhle f pappersbruk n; ».schere f papperssax.

papieren pappers-.

Papist m papist. papistisch papistisk.

Papp-... in Zssgn: ».arbeit f papparbete n; kartonering; ».baud m pappband «; ».kasten m, ».-schachtet f pappask tn ; ».ftoffel f dumskalle m, f.

Pappe f papp n, m, kartong tn ;

(Brei) välling; klister n.

Pappel H f poppel. [barn) J päppeln gif va (ge) välling (åt|

Park m park; »aufseher m upp-syningsman öfver en park.

pappen 1. a. papp-, kartong-.

2. o/o. klistra; F äta.

Pappen»... in Zs.-fygn: ».decke! m papp, papplock; ».fabrif /‘papp-fabrik tn; ».stiel tu fig. småsak f. papperlapapp! dumheter! pappig degig.

Papst m [pl. Päpste) påfve; »,» würde f påfvevärdighet. päpstlich påflig.

Papsttum n påfvedöme.

Parabel f Math, parabel m; liknelse.

Parade f parad m ; »anzug tn paraddräkt f; ».bett n paradsäng/'; »marsch m paradmarsch; ».platz m parad-, exercisplats, paradieren paradera.

ParadieS n paradis, paradiesisch paradisisk, paradox paradox.

Paraffin n paraffin m, n. Paragraph m paragraf, parallel parallell.

Parallele f parallell m. Parallelogramm « Math, parallel-logram tn.

Parasit m parasit, parasitisch parasit-, parasitisk, para t färdig, klar.

Pärchen n litet par.

Parder tn leopard.

Pardon tn pardon; förlåtelse f. pardonieren benåda, förlåta. Parenthese f parentes tn. Parforcejagd f parforsjakt. Parfümerie/'parfym m,-handel m. parfümieren parfymera, pari O pari; » stehen stå i pari, parieren l. lyda. 2. (wetten) parera. 3. (ein Pferd) tvärstanna.

4. (c-n Stoß) parera.

Pariser 1. » m, ».in f parisare, parisiska. 2.pl.pampuscher (ett

slags turkiska tofflor). [sisk.l Pariser, parisisch pariser-, pari-J

Parkett n parkettgolf; (Theater) parkett m.

Parlament n parlament. Parlamentär m Parlamentär, parlamentieren parlamentera. Parodie f parodi.

Parole f paroll tn.

Partei f part m; parti n; »führrr m partiledare; ».ganger m parti-gängare; »geist m partianda f; »losigkeit f opartiskhet; »sucht, »toui f partianda, -sinne w, -lidelse.

parteiisch, parteilich partisk. Parteilichkeit f partiskhet. [ring.j Parteiung /‘‘partidelning, -splitt-j Parterre n bottenvåning f, nedre botten tn; Gartenbau, Thea, parterr m; parterre wohnen bo i bottenvåningen.

Partie f parti (auch ----- Heirat) n. Partikel f partikel m.

Partitur / f partitur n.

Partizip n particip.

Partizipia! participial. partizipieren delta(ga).

Partner tn G deliigare; Spiel:

medspelare.

Parvenu m parveny.

Parzelle f jordlott m. [stycka.1 parzellieren dela i eil. sälja lotter,] Pasch m Würfelspiel: allor pl. Pascha m pascha. paschen 1. Würfelspiel: sl& allor.

2. smuggla.

Pascher m smugglare.

Pasquill n paskili m.

Paß m [pl. Pässe) passgång; (berg)pass n; (Reisen) (respass n; ».amt, ».burrau n passbyrå m; ».ganger m pass-gångare; starte f legitimationskort n; pass n.

Passagier m passagerare; ».gut n resgods, bagage; »ftube f vänt-sal m; ».wagen m passagerar-vagn.

Pafsatwind m passadvind

puss m.

947 —

Panke s puka.

pauken slå på puka; slå. klå; fäkta; F predika; plugga.

Pauker m pukslagare etc. stehe pauken.

Paukerei / slagsmål n; duell m.

Paus»..., paus-... m Zssgn -. ^back m en som är pussig; oberst f fet o. rund kind; ^.backig pussig.

Pauscha'lsumme frund summa.

Pause f paus m.

pausieren pausera.

Pavian m babian.

Pavillon m paviljong.

Pechn beck; /ty. otur ro; knipa f.

Pech...., Pech«... in Zffgn: -draht ro becktråd; -sacke! f beckfackla, bloss n; -finster beckm«rk; -Hütte © f beckhytta; stöhle f gagat ro; -Pflaster n beck-plåster; -schwarz becksvart; -Vogel ro olycksfågel.

pechig beckartad, beckig.

Pedal n J u. Fahrrad: pedal tn.

Pedant ro pedant.

Pedanterie /‘pedanteri n.

pedantisch pedantisk.

Pedell m pedell.

Pegel ro vattenmärke ».

peilen pejla, loda.

Pein f pina, kval n.

[potatis.

paflen

passen passa; U> passande, passieren passera (igenom eil. öfver); passera (= hända; duga).

Passierschein m passersedel. Passion f passion, passioniert passionerad.

Passiv n, passiv passiv (n). vatzlich passande, tillbörlig. Pastell«— in Zffgu: ^gemälde n pastellmålning f; finale* m pastellmålare.

Pastete f pastej tn.

Pastetenbäcker m pastej bagare. Pastille f pastilj tn.

Pastinake ^ f palstemacka. Pastor tn pastor, själasörjare. Pate 8. fadder, guffar (gudfar) m; gummor (gudmor) f\ gud-barn n.

Patent n patent; & fullmakt f. patentieren patentera.

Pater m pater.

Paternoster n pateraoster; ^.werk © n paternosterverk. pathetisch patetisk.

Patient w patient.

Patriarch m patriark, patriarchalisch patriarkalisk. Patriot m patriot, patriotisch patriotisk. Patriotismus m patriotism. Patrize © f patris tn.

Patrizier m patricier.

Patron m skyddshelgon »; pa-tronus; gynnare; sälle. Patronat n beskyddarskap. Patrone f patron m; (Modell) mönster n.

Patrontasche f patronkök n. Patrouille f patrull m. patrouillieren patrullera.

Patsche f 1. (auch Patsch hand s) hand; F tass tn. 2. in der -sitzen vara 1 knipa(n). 3. pöl w, (klappa.

patschen plaska; smälla (till); pahig oförskämd, morsk.

Pelz

peinigen pina, plåga.

Peiniger ro plågoande; pina f. peinlich pinsam, plågsam; småaktig; pinlig, brottmåls-. Peitsche f piska, peitschen piska, slå; fösa. Peitschenhieb ro piskrapp. pekuniär pekuniär.

Pelerine f pelerin w.

Pelikan m pelikan.

Pelle f skal n.

Pellkartoffeln f/pl. eoll. oskalad Pelotonfeuer n plutoneld m.

Pelz m päls; skind n; -futter n pälsfoder; -handel tn päls-(varu)handel; -Händler ro päls-(v&ru)handlare, körsnär; —

[småaktig.]

[pl.

[jesuitisk.] piäsfisch prästerlig, skenheligs Pfahl m [pl. Pfähle) påle, stbr; -bau m pålbyggnad; -brücke f pålbrygga; -bürger m fig. kälkborgare; -rost m, -werk n pål-verk n; -Wurzel ^ f pålrot. psäblen påla; spetsa (på påle).

Handschuh m pälsvante; Jfragen w pälskrage; -mütze f pälsmössa; -rots m päls; *,ftiefel m/ pälsfodrad stöfvel; -werk w pälsverk.

pelzig hårig, luden.

Pendel n pendel m. pendeln svänga, penibel alltför ängslig, petig,J Pennal n pennfodral.

Pension f pension.

Pensionär m pensionär.

Pensionat n pensionat, pensionieren pensionera, perennierend H som varar hela perfekt perfekt, [året igenom. Persekt(um) n perfekt(um). Perfidie f perfiditet. perforieren perforera.

Pergament n pergament. Pergamentpapier ti pergament-) Periode f period m. [papper.J periodisch periodisk; -er Dezi. malbruch Math, periodiskt decimalbråk n.

Peripherie /‘periferi.

Perl ..., perl-... in Zffgn -asche f pärlaska; -färben pärlfärgad; -graupen f/pl. pärlgryn; -huhn n pärlhöna f\ -muschel f pärl-mussla; -mutter f pärlemo(r) m ; -fchrift f pärlstil m.

Perle f pärla, perlen pärla.

Perlen-... in Zffgn: -fifcher m pärl-fiskare; -schnür f pärlband «. permanent permanent.

Perpendikel m perpendikel. perpendikulär perpendikulär, perplex perplex, bestört. Perfer(in), persisch perser, persiska; persisk.

Persien n Persien.

Person f person m, f.

Personal n personal m. Personalien pl. personalier. Personen-... in Zffgn: -post f, -• maoMi w personvagn; -stand

m samhällsställning f \ -zog w persontåg n.

personifizieren personifiera.

persönlich personlig(en).

Persönlichkeit f personlighet.

Perspektiv n kikare m.

Perspektive f perspektiv n.

perspektivisch perspektivisk.

Pertinenz f tillbehör n; -ien pl tillhörande lägfenheter.

Peruaner m peruan.

Perücke f peruk m.

Perücken-... in Zffgn: -Macher m perukmakare; -stock m perukstock.

perverS pervers.

Pessimismus tn pessimism. Pessimist m pessimist.

Pest s pest m.

Pest ..., pest ... in Zs.-spgn. -artig pestartad; -beule f pestböld; -krank pestsjuk.

Pestilenz f pestilens.

Petarde f petard m.

Petent m petitionär, sökande. Peter m Peter.

Petersburg n Petersburg. Petersilie /‘persilja.

Petro'leum n petroleum, fotogen m; -Jampe/"fotogenlampa. PetruS m Petrus.

Petschaft n sigill, pitschaft.

Petz m (Bär) nalle.

Petze f hynda; björnhona, petzen angifva (-ge), skvallra. Pfad m (gång-, fot-) stig, väg, pfadlos obanad, stiglös. [stråt. P fasste) m svartrock. Pfaffengeschmeiß n svartrockar Pfaffentum n prästvälde; svartrockar pl.

[pfalzare.

Pfalz: die - Pfalz; -graf m pfalz-grefve; -grasschaft f pfalzgref-skap n.

Pfälzer m invånare i Pfalz, Pfand n [pZ. Pfänder) pant m;

-brief m pantbref n; -gläubiger I m pantägande fordringsägare ; -hauS n pantbank m; -leiher m pantlånare; -fchuldner m gäl-den&r som lämnat pant. -fänden utmäta.

Pfänderspiel n pantlek m. Pfändung /'utmätning.

Pfanne f panna, gryta; Enat. ledpanna.

Pfannenstein m pannsten. Pfannkuchen»» (Berliner-) munk (med sylts y lin ing).

Pfarr-... in Zffgn: -acker m präst-boställsjord /; -amt n pastorat; -bezirk m socken f; -darf n kyrkby m; -gemeinde f församling; -HauS n prästgård m; -f inb n prästbarn; sockenbo m; -kirche/sockenkyrka; -sprenge! m = -bezirk, ('gemeinde, »haus.l Pfarre / --- Pfarr-amt, -bezirk,/ Pfarrer m kyrkoherde; (bei Dissi-bentcn) predikant [fågelshöna.

Pfau m påfågel; -henne / p&-Pfauenfeder / påfågelsfjäder. Pfeffer m peppar; -bnchfe / peppardosa, -flaska, -kar n; -gurke / ättik(s)gurka; -suchen m pepparkaka /; -minze / pep-parmynta; -nutz / pepparnöt; -ftrauch m pepparbuske. Pfefferling # m kantarell. pfeffern peppra. [/ pickolaflöjt m.[ Pfeife/(tobaks-, h viss el-) pipa:( pfeifen [pfiff; gepfiffen) pipa;

hvissla; hvina; susa. Pfeifen«-, in Zffgn: -decke! m piplock n; -kopf m piphuf vud n; -räumer m piprensare; -rohr n pipskaft; -spitze / pipmunstycke n.

Pfeifer m pipare: hvissiare.

Pfeil m pil.

Pfeil«..., -feil«... in g tig»: -schnell pilsnabb; -schütze m bågskytt.

Pfeiler m (stödje)pelare.

Pfeilerspiegel m trymå.

Pfennig m pfennig.    [varg ?

Pfennigfuchser m gnidare, snål |

Pferch m fålla /, inhägnad.

pferchen instänga (i fålla).

Pferd n häfct m.

Pferde»... in Zffgn: —apfel m häst-spillning /; -arbeit/'mödosamt arbete n; -bahn / spårväg m; -decke / hästtäcke «; -futter n hästfoder; -gefchirr n seldon; -haar n tagel; -handel m hästhandel ; -Händler m hästhandlare; -knecht m stalldräng; -kraft / hästkraft; -markt m hästmarknad; -mist m häst-spillning /; -rennen rt kapplöpning /; -fchwanz m hästsvans ; -schwemme / lögställe n; -stall m stall n; -tränke / vatt-ningsställe n för hästar; -zucht / hästafvel m.

Pfiff m hvissling /; knep n.

Pfifferling $ m kantarell; fin. obetydlighet /; smul.

pfiffig fiffig, klipsk.

Pfiffigkeit / fiffighet.

PfiffikuS m fiffikus.

Pfingst»... in Zffgn: -fest n pingst /; sich herausputzen wie ein-ochse styra ut sig som en fågelskrämma ; -rose # / pion m.

Pfingsten n pingst /.

Pfirsich m (Baum) persiketräd n; - / (Frucht) persika; -baum m persiketräd n; —blute / per-sikeblomma ; -ker» rn persike-käma /.

Pflanz»... in Zffgn: -holz ti planter-pinne m; -schule / plantskola.

Pflanze / planta, växt m.

pflanzen plantera.

Pflanzen-... in As..stzgn: -erde / mylla, matjord; -kost / vege-

vidrighet.

Pflock m [pl. Pflöcke) plugg; pflöcken pligga. pflücken plocka.

[pund.

tabilisk föda; -kunde f botanik; -leben n växtlif ; -reich n växtrike; -tier n djurväxt tn.

Pflanzer»» planterare; plantage-ägare; nybyggare.

Pflanzung f plantering; plantage m; nybygge n.

Pflaster n 1. (Straßen.-) stenläggning f. 2. pl&ster; englisches - muschpl&ster; -stein m gatsten; -treter m gatstrykare, dagdrifvare.

Pflasterer m stenläggare.

pflastern 1. stenlägga. 2. pl&stra.

Pflasterung f stenläggning.

Pflaume f plommon n.

Pflaumen-.^ in Zfsgn: -bäum m plommonträd n; -suchen m plommonkaka f ; -mus n plom-monsylt n, tn.

Pflege f v&rd m; skötsel; in Zsign meist foster-..., zB.: -eltern z,r. fosterföräldrar.

pflegen v&rda; sköta (om); fostra; omhulda; odla; utöfva, idka; hänge (-gifva) sig åt; pläga; bruka, underhålla; ha(fva). Pfleger(in) vårdare, fostrare;

(vårdari nna; sköterska). Pflegling»» fosterbarn »; myndling.    [vård m.l

Pflegschaft f förmynderskap »,j Pflicht f plikt, skyldighet, åliggande n.

Pflicht-..., Pflicht-... in Zffgn: -. anker m pliktankare n; -gefühl »pliktkänslas; -gemäß,-mäßig pliktenlig; adv. pliktskyldigast; -schuldig = -gemäß; -teil m laglig arfvedel; -treue » f plikttrohet; -vergessen plikt-förgäten; -vergesienheit f plikt-förgätenhet; -widrig plikt-vidrig; -Widrigkeit s plikt-Ipligg; pinne.

Pflug m [pl. Pflüge^ plog; -tifra, -mrfier n plogjärn, -rist m, f; -schar f plogbill w; -sterz m ploghandtag n, -styre ».

pflügen plöja.

Pflüger m plöjare.

Pförtchen n liten dörr feil, port m.

Pforte f port m, dörr; die Hohe -Höga Porten m.    [tare.l

Pförtner m portvakt; f&ngvak-j

Pfosten m (dörr-, fönster-) post.

Pfote f tass m, labb m.

Pfriem m syl, pryl.

Pfropf-... inZssgn. -Messer m ymp-knif m; -reis n ympkvist m.

Pfropf(en) m ympkvist; kork, propp; tapp; (Gewehr) förladd-ning f.

pfropfen korka; proppa; ympa.

Pfropfenzieher m korkskruf.

Pfründefprebende n; pastorat n.

Pfründner m prebendarie.

Pfuhl m (vatten)puss, pöl.

Pfühl n (lång)kudde m; huftud-kudde m; hufvudgärd f.

Pfui! fy!

Pfund n skålpund, mark f:

Pfund-..., pfund-.^ in Zfsgn: härme, -Hefe f precejäst m; -.leder n sulläder; -weise skål-pundsvis.

Pfündig tung; vägande ett sk&lpund ; vier- fyrpundig.

Pfusch-... in Zs.-stzgn: -arbeit f fusk(verk) n; -Makler m smygmäklare.

pfuschen fuska, slarfva.

Pfuscher m fuskare, klåpare.

Pfuscherei f fusk(eri) n.

Pfütze f pöl tn, puss m.

Phantasie s fantasi (auch «T).

phantasieren fantisera; M«d yra.

Phantast m fantast.

phantastisch fantastisk.

Phantom n fantom n, m.

Pharao l.m s/,r. Pharaonen) farao. 2. n (Spiel) farao m.

Pharisäer m farisé.

[na.

pharisäisch fariseisk.

Pharmazeut m farmaceut. Philipp m Filip.

Philippinen r>r.: bic^Filippiner-Philister m filisté; bracka, kalkborgare.    [sinnad. (

philiströs kalkborgerlig; små-} Philolog m filolog.

Philologie f filologi. philologisch filologisk.

Philosoph m filosof.

Philosophie f filosofi, philosophieren filosofera, philosophisch filosofisk.

Phiole f liten glasflaska. Phlegma n flegma f, tröghet s. phlegmatisch flegmatisk. Phönizien n Fenicien. Phönizier(in) fenicier (feniciska). vhönizisch fenicisk.

Phosphor m fosfor.

Photograph m fotograf. Photographie f fotografi, photographisch fotografisk.

Phrase f fras m.

Physik f fysik, physikalisch fysikalisk.

Physiker m fysiker. [läkare.) PhysikuSnrdistrikts-,provinsial-j Physiologie m fysiologi f. Pianino J* n pianino.

Pianist / m pianist.

Piano(forte) J n piano, picheln F supa. pichen becka, tjära.

Picke f hacka.

Pickel m finne; ^.flöte f pickola-flöjt m; Jjoube f pickelhufva; ^.Hering m spickesill f; pickel-häring.

picken hacka; picka.

Picknick n picknick m. Piemontese m piemontes(are). piepen pipa; gnälla; vara klen. piepig pipig; klen, skral, piepsen — piepen.

Pietät f pietet.

Pietist m pietist, läsare.

Pik m pik, bergs(s)pets, bergstopp; (Karten) spader, pikant pikant.

Pike f pik m.

Pikee m (Zeug) piké m, n.

Pikett n (Feldwache) piket m. Pilger(in) pilgrim.

Pilger»... in Zsign: ^.fahrt f pilgrimsfärd; ^.ftab m pilgrims ) pilgern vallfärda(s). [staf.j Pille f piller n.

Pilz 4 m svamp.

Piment n kryddpeppar m. pimpelig F pjoskig; klen.

Pinie f pinje m. pinkeln F pinka.

Pinne ^stiftn; nubbm; plugg m. Pinscher m råtthund.

Pinsel m pensel; fig. dumhuf-vud n, våp n. [våpighet.l Pinselei sndd n, kludd(eri) n;j pinseln pensla, måla; kludda. Pinte/'(större) kanna (a. als Maß). Pionier & in (a. fig.) pioniär. Pips m (Bogelkrankheit) tipp. Piqué = Pikee.

Pirat m pirat, sjöröfvare. Piraterie f sjöröfveri n.

Pirol m (Vogel) gultrast Pisang m pisangträd n.

Pisie P f piss m.

Pisten P pissa.

Pistazie H fpistacie.

Pistole f pistol (auch Münze) ro. placieren placera.    (släpa.)

placken pina, plåga; sich trälaj Plackerei f släpgöra n; trakasseri n; krångel n.

Plage f plåga, pina.

Plagegeist m plågoande, plagen plåga, pina.

Plakat n plakat.

Plan ro [pl. Pläne) plan; (Ebene) plan n; slätt f; bana f. plan plan; klar.

Plan-..., plan-... in Zssgn: ^loS planlös; ^macher ro projekt-makare; ^.wagen m planvagn.

Plane/ presenningm, tältduk m. Plebs m, f pöbel tn. [kurs m. planen planera, planlägga.

Pleites (jüdisch) bankrutt m, kon-Plinfe f pannkaka.

Plombe f plomb m. plombieren plombera.

Plötz tn, Plötze f (Fisch) sarf m. plötzlich plötslig (-en, -t). Pluderhosen pl. vida byxor, plump plump, gros, klumpig. Plumpheit / plumphet, grofhet. plumps! plums! v lumpsen plumsa.

Plunder m skräp n, strunt n,j Plünderer m plundrare. plündern plundra.

Plünderung f plundring.

Plural m plural(is). plus plus.

Plüsch tn plysch, plys m, n. Plus«... in Zflgn: x quamperfekt(um) n pluskvamperfekt(um);    -•

zeichen n (+) plustecken.

Pöbel m pöbel, slödder n; -herr« schaft f pöbelvälde n. pöbelhaft pöbelaktig.

Poch-... in Zflgn: -wühle -werkn stampkvarn f\ -spielnknacken, pochen bulta, klappa; stampa;

- auf skryta öfver.

Pocke f koppa; die -n kopporna. Pocken-..., Pocken-... in Zflgn: -narbe f koppärr n; -narbig koppärrig.

Podagra n podager m.

Poesie f poesi.

Poet tn poet, skald.

Poetik f poetik. poetisch poetisk.

Pokal en pokal.    skött.)

Pökel tn saltlake; -fleisch n salt) pökeln (in)salta.

; pokuliereu pokulera.

Plane't tn planet.

Planeten-... in Zflgn: -bahn f planetbana; -system « planetsystem.

planieren planera, jämna.

Planke f planka.

Plänkelei f förpostfäktning, plänkeln skärmytsla.

Plänkler ^ tn tiraljör, blänkare.

[lump m .

Plapperei f prat n, pladder n.

Plappermaul n pratmakare tn. plappern prata, pladdra. plärren böla; gnälla; skräna.

Platane H f platan tn.

Platin(a) n platina f. plätschern plaska, skvalpa.

Platt n platttyska f. platt platt (auch — trivial); slät; ren, rak; dialektisk; -deutsch platttysk; -fähig plattfotad.

Plätt-... in Zflgn: -brett n stryk-bräde; -eisen n strykjärn; -• srau f strykerska; -Wäsche f linne n sora strykes.

Platte f plåt m; (auf dem Kopfe) flintskalle nr, P månsken n;

(Stein--) platta; (Tisch) skifva. platten tillplatta, jämna, platterdings absolut, alldeles.

Plätterin f strykerska.

Plattheit f platthet.

Platz m [pl. Plätze) 1.plats; rnm n; - machen lämna plats eil. rum; - nehmen ta(ga) plats.

2. pläts; pastilj; pralln.

Plätzchen n liten plats — Platz 2. platzen spricka; smälla ; explodera; heraus- mit pladdra om.

Platzregen m Vs-, stört-, hellregn n.

Plauderei f prat n, skvaller n. j Pol m pol.

Polar-... pol-..., polar-...

Pole tn, Polin f polack, polska. Polemik f polemik.

Polen n Polen.

Police f polis w.

Plauderer tn pratmakare. plauderhaft pratsam, språksam. plaudern prata, språka. plauz! pladask'., paff! [bejisk.l Plebejer m, plebejisch plebej; ple j

Polier B w [ftj. parlier] murbas. polieren polera.

Politik f pfflitik.

Politiker m politiker, politisch politisk, politisieren politisera, kannstöpa. Politur f polityr m. [uppsikt. Polizei f polis m; ^.aufstcht /‘polis-Polizeidiener m polisbetjänt, [försorg.

[ska.

Ponton n ponton m.

Pony m ponny.

Popanzen buse; fågelskrämma/. Popo m stjärt, stuss, P ända f. populär populär, popularisieren popularisera. Popularität f popularitet.

Pore f por m. porös porös.

Porosität f porositet Porphyr m porfyr.

[spel n.

[komisk.

-konstapel, polizeilich polis-; genom polisens polnisch poisk.

Polster.»» kudde m; dyna f; ^ stuhl m stoppad stol, länstol, polstern stoppa, madrassera. Polter-— in Zffgn: ^.abend m afton (-samkväm n) före bröllopsdagen; ^.geist m tomtegubbe; skämmer f skräpkammare m. Polterer m bullerbas; skräflare. poltern ramla; bullra; dunka;

braka; spöka; gorma.

Polyp m polyp.    [skola f.\

Polytechnikum n teknisk hög-) Pomade f pomada. pomadisieren pomadera, ingnida med pomada.

Pomeranze f pomerans m. Pomeranzen ... in Zffgn: Jboum m pomeransträd n; ^schale f pomeransskal n.

Pommer(in) pomrare (pomrer-pommerisch pommersk.

Pomp m pomp, ståt, prakt f. pomphaft pompös, ståtlig. Pontifikat n öfversteprästerlig ell. påflig värdighet /", ponti-[fikat.

Porree H m puijolök.

Portal n portal m.

Portechaise f bärstol m. [bok /. Portefeuille n portfölj m; plån-Portier m portier.

Portion f portion.

Porto n porto, portofrei portofri.

Porträt n porträtt.

Porträtmaler m porträttmålare. Portugal n Portugal.

Portugiese m, Portugiesin f, por-tugiesisch portugis, portugisiska; portugisisk.

Portulak H m portlak.

Portwein m portvin n.

Porzellan n porslin; ^Handlung f porslinshandel m. porzellanen porslins-.

Posamentier m snörmakare: geschäft n sybehörshandel m; ^waren f/pl.

Posaune f basun (auch fLg.) m. posaunen basuna; fig. utbasuna. Pose f fjäderspole m.

Posen n Posen.

Position f position.

Positur f position.

Posse f skämt n, upptåg n, lust-P offen m spratt n, puts n; fjerm upptågs-, gyckelmakare;

n — Posse, posienhaft putslustig, tokrolig, possierlich — possenhaft.

Post f post m; gästgifvargård m; diligens m\ mit umgehender -(med) omgående (post). Post»..., post-... in Zssgn: ^.amt n postkontor; ^anweisung f post-anvisning; ^.auftrag m in Deutschland : inkassering f genom postverket ; ^.beamte(r) tn posttjän-steman; ^.bote m postbud n; ^ dampfer m postångare; ^direktor in postdirektör; postmästare; ^.expedient w postexpeditör; frei franko; ^geld n postpengar pl.; ^horn n posthorn; isatte f

- 164 -

förandeskap.

Postament

brefkort n; -knecht m postil-jon; -lagernd poste restante; -mandat n — -auftrag; -marke f frim&rke n; -meister m postmästare; -Nachnahme f postförskott n; -papier n postpapper; -fchaffner m (diligens-) konduktör; -schiff n postfartyg; -sekretär m postexpeditör; -• station f post-, diligensstation; -straße f landsväg m; -tag m postdag; -wagen m postvagn; diligens; -wesen n postväsen; -zug m postförande tåg n. Postament n postament, fotställning f.

Posten m post. postieren (ut)postera.

Posto n: - fassen fatta posto. Potenz f potens; dignitet. Pott-.^ in Zssgn: -asche f pottaska ; -fisch m pottfisk. potzblitz!, potztausend! för tusan (plåtar)! fan anamma!

Pracht f prakt.

Pracht-..., Pracht«... in Zssgn -. -aus-gäbe f praktupplaga; -liebend praktälskande; -voll praktfull; -zimmer n praktrum. prächtig präktig.

Prädikat n predikat; titel m;

(Schule) betyg.

Präfekt m prefekt.

Präfektur f prefektur. prägen prägla; inprägla. Prägestock m myntpress, prahlen pråla; skryta.    siare.[

Prahler m storskrytare, skräf-j Prahlerei f skryt n, skräfvel n. prahlerisch skrytsam.

PrahlhanS m =* Prahler. Praktikant m elev, volontär, extraordinarie.

Praktiker m praktiker, praktisch praktisk, praktizieren praktisera.

Prälat m prelat.

drall (hårdt) spänd; elastisk.

Prei»-...

Prall tu återstudsning f. [baka prallen återstudsa, studsa till-} Prallheit f spänstighet.

Prämie f premie m.

Prämien-... in Lffgn: -anleihe f premielån n; -schein m premieobligation f. prämiieren premiera, prangen pråla, prunka.

Pranger m skampåle, [ram m. Pranke f klo; tass m; (björn-) pränumerando i förskott. Pränumerant m prenumerant, pränumerieren prenumerera; betala i förskott.

Präparat n preparat, präparieren preparera, förbereda Präsent n present m. Präsentier-brett n, -teller m (serverings) bricka /*, presenter-tallrik m.

präsentieren presentera.

Präses, Präsident m president. Präsidium n presidium, ord-smattra, prasieln prassla; knastra; prasten frossa.

Präster m frossare, slösare. Prätendent m pretendent. Präteritum n Gram. preteritum. Praxis f praxis, praktik. Präzedenzfall m prejudikat n. Präzipitat n Them. (ut)fällning f. Präzision f precision, predigen predika.

Prediger m predikant, präst;

(Hof--) (hof)predikant.

Predigt f predikan; -amt n predikoämbete; -buch n postilla f. PreiS m pris n; um keinen - ej för något pris.

Preis-..., preis-... in Zssgn: -aufgäbe, -frage /‘prisuppgift, prisfråga; -ausschreibung f pris-täflan; -bewerber m täflande; -geben prisgifva; -gekrönt auf Ausstellungen »c. prisbelönt; -• kurant S m priskurant; -richter

aktien.

m prisdomare; -WÜrbig berömvärd; prisbillig; -Würdigkeit / det berömvärda (i något) n; prisbillighet.

Preischen n ärmlinning /. preisen [ pries; gepriesen ] prisa, berömma.

Preißelbeere / lingon n. prellen Iura, bedra(ga), kugga. Prellerei / bedrägeri n.

Prellschuß Xm rikoschettskottn. Presbyter m presbyter. Presbyterium n jkirchr: de äldste (i församlingen) pl.

Prefle f press m. pressen pressa; trycka.

Prester © m pressare.

Preß.... in Sfffltt: Freiheit / pressfrihet; -kohle / brikett m. Preuße m, Preußin /, preußisch

preussare, preussiska, preus-l Pricke / nejonöga n. [sisk.j prickeln sticka; klia.

Prieme /, Priemchenn tuggbuss m. Priester m, -in / präst, prästinna; -amt n prästämbete; prästestånd ; -Herrschaft / prästvälde w; -stand m — Priestertum; -» Weihe / prästvigning, priesterlich prästerlig. Priesterschaft / prästerskap n. Priestertum n prästestånd. Prima / högsta klass (sjunde klassen vid elementarläroverk)

Primaner m lärjunge i högsta klass, sjundeklassist.

Primas m (ersterErzbischof) primas. Primawechsel G m primaväxel. Primel / gullvifva. primitiv primitiv.

Prinz m prins.

Prinzessin / prinsessa.

Prinzip n princip m.

Prinzipal m principal, chef. prinzipiell principiell, priuzlich furstlig.

Prior m prior; -in / priorinna.

Priorei / priorat n.

Priorität / prioritet, förmånsrätt m; G -tn pl. — Prioritärs.

[aktie m.

Prioritätsaktie G / preferens* frists 1. pris (snus) m. 2.\Lpris Prisma n prisma n u. /.    [m.

prismatisch prismatisk.

Pritsche / brits m; (harlekina) träsvärd n; baksäte n. privat privat, enskild.

Privat.... inZssgn: -Haus n privathus; -manu tn privatman; -» recht n privaträtt m. [man4 privatisieren lefva som privat-j privilegieren privilegiera. Privileg(ium) n [pZ. -gten] privilegium.

pro: - Stück per styck, probat bepröfvad.

Probe / prof n; försök n; (Thea-ter»-) repetition; probering. Probe»..., probe-... in Zffgn meist: prof...; -abzug, -bogen m korrektur n; -haltig fullhaltig, fullgod; -jähr n profår; -» nummer / profnummer n; predigt / profpredikan; pflück n prof (stycke); -weise som prof, på försök; -jcit/pröfningstid. proben, probieren prob era; försöka; pröfva, prof va; smaka (på); Thea. repetera.

Probier»... in Zffgn: -nabtl /pre-bernål; -stein m probersten Probierer m proberare.

Produkt n produkt tn, alster, produktiv produktiv.

Produzent m producent, produzieren producera, profan profan, profanieren profanera.

Profession / profession. Professionist m handtverkare. Professor m professor.

Profestur / professur.

Profil n profil m.

Profit m profit.

[fattare.

till protokollet.

Protz tn uppblåst karl, F hög Protze A f föreställ are m.

[fräsa.

profitieren profitera.

Programm w program.

Projekt w projekt, projektieren projektera.

Prokura O f prokura.

Prokurator m Prokurator. Proletarier m proletär.

Prolog m prolog.

Promenade f promenad m. promenieren promenera. Promotion f promotion, promovieren promovera, prompt ferm.

Pronomen w pronomen, pronominal pronominal.

Prophet m profet Prophetin f profetissa, prophetisch profetisk, prophezeien profetera. Prophezeiung f profetia. Proportion f proportion.

Propst m [yZ. Propstes prost Prosa f prosa.

Prosaiker tn prosaist, prosaför-prosaisch prosaisk.

Proselyt m proselyt, profit! prosit; (beim Trinken) skål!; - Neujahr! godt nytt år! Prosodie /prosodi.

Prospekt tn prospekt»; vy utsikt f.

prostituieren prostituera. Proszenium n Thea. avantscen m. Proszeuiumsloge f oxöga w. Protest tn protest; G mil»., unter - protesterad.

Protestant m protestant, protestantisch protestantisk. Protestantismus m protestantism.

protestieren protestera; G einen Wechsel - pr. en växel. Protokoll n protokoll; zu-nehmen taga till protokollet, protokollieren införa i ell. ta(ga) [herre.

protzen vara stolt, uppblåst. Protzkasten & m föreställarkista/'. Proviant m proviant; -amt n intendentur f\ -magazin n förrådshus.

proviantieren provianter». Provinz f provins.

Provinzial».^ provinsial; provins-..., landsorts-... Provinziale(r) m, Probinzialin f landsortsbo.

Provisor m provisor. provisorisch provisorisk.

Prozent n procent tn.

Prozeß m process, rättegång, mål n; förfaringssätt n; -fache f rättegångsak, mål n. prozessieren processa.

Prozession f procession, prüfen pröfva; profva; undersöka.

Prüfling m examinand.

Prüfstein m probersten.

Prüfung f pröfning.

Prügel m käpp, knölpåk; pt. prygel n (sg.), stryk n (sg.); -hiabe m syndabock; -strafe f prygelstraff n.

Prügelei f slagsmål n. prügeln prygla, piska, slå. klå. Prunk m prunk n, ståt, prål w. Prunkbett « praktsäng f. prunken prunka, ståta, pråla, prunkend, prunkhaft prunkande, prunklos okonstlad, enkel, prusten frusta; nysa; (Sa»e) Psalm m psalm.

Psalmist m psalmist.

Psalter m psaltare.

Pseudonym m pseudonym, pst! st!

Psychologie f psykologi. Publikum- publik/⁻, allmänhets, publizieren publicera.

Publizist m publicist.

Pudding m pudding.

Pudel m pudel; sig. missgrepp n. Pudel..... Wvd-l.... in Zffgn: -MUtz»

krut-.

på krita.

10.

f pälsmössa; ^.närrisch putslustig ; ^naß alldeles våt.

Puder tn puder n; Jbcutel m pudervippa/*; ^.mantel m puderkapp a f. pudern pudra.

Puff 1. tn [pt. Püffe) puff; (Spiel) tricktrack n. 2. p^! pufft, paff: Puffärmel tn puffärm f.

Puffe f puff tn. puffen puffa.

Puffer m puffert; sufflé.

Pulle F f= Flasche.

Puls tn puls; ^aber f pulsåder;

^schlag m pulsslag n. pulsieren pulsera.

Pult n pulpet tn.

Pulver n pulver; krut; ^horn n kruthorn; ^turm m kruttom n. pulverig pulverformig, pulver-;

[sera.

pulverisieren, pulvern pulveri-Pump tn vigilans s.

Pumpe f pump tn. pumpen pumpa; vigga; lämna [gel.

Pumpenschwengel tn pumpsvän-Pumpernickeltn (Schwarzbrot) grölt eil. surt bröd.

Punkt tn punkt; prick; auf den w på pricken, precis; auf dem ^ sein (zu tun) vara i begrepp (att göra); w zehn Uhr på slaget

punktieren punktera, pünktlich punktlig. Pünktlichkeit f punktlighet. Punsch tn punsch.

Punfchbowle f punschbål m. pupillarisch:    Sicherheit (vo»

Geldanlagen) fullgod säkerhet Pupille f pupill tn. [medel. Pupillengelder pl. förmyndar-Puppe f docka; barnunge nt;

Zoo. puppa.    [spel.)

Puppenfpiel n dock-, marionett-j Purganz f laxation. purgieren purgera; laxera. Purpur tn purpur; purpurmantel, purpurfarben, purpurrot, purpurn purpurfärgad, -röd, purpur-. Purzelbaum tn kullerbytta f. purzeln stupa eil. slå kullerbytta, pusten pusta; flåsa; blåsa. Pustrohr n biåsrör.

Pute, Putheune f kalkonhöna. Puter, Puthahu m kalkontupp. Putsch tn kravall.

Putz tn toalett; grannlåt; nipper pl.; mod(e)varor pl.; (Mauer-^) puts.

Putz-..., putz.... tn Zffgn: ^geschäft n mod(e)handel tn; ^.Händlerin f mod(e)handlerska; bladen tn mod(e)handel; ^.macherin / modist; -pulver n polerpulver; -ftubef förmak n; -süchtig som tycker om att styra ut sig; --waren fjpl. mod(e)varor. putzen pryda; putsa; rengöra;) putzig (tok)rolig. [borsta.j Pyramide f pyramid m. Pyrenäen pl.: die - Pyrenéerna. Pyrotechniker tn pyrotekniker. Pythagoräer tn, pythagoräisch py-I t(h)agoré; pyt(h)agoreisk.

quabbelig pussig; gungande; dallrande.

quabbeln gunga; dallra. Quackelei/'vaklan(den); struntn. Quacksalber m kvacksalfvare. Quacksalberei f kvacksalfveri n. quacksalbern kvacksalfva.

D eutack-Bch wediech

Ouader(stetn) m kvadersten. Quadrant 4/ tn kvadrant. Quadrat n kvadrat; -meter n kvadratmeter m; -meile f kvadratmil.

quadratisch kvadratisk. Quadratur f kvadratur.

Ouadratwurzel/Math. kvadratrot. Quadrille / kadrilj m. quaken kväka.

Quaker m kväkare.

Ouäkerin / kväkerska.

Oual / kval n, pina, plåga, quälen pina, plåga; bekymra. Quäler m plågoande.

Quälerei / pina(nde n). qualifizieren kvalificera.

Qualität / kvalitet.

Qualm m kvalm n, rök, ånga /. qualmen ryka, ånga, bolma. Qualster m spott(kluns). Quantität / kvantitet.

Quantum n kvantum.

Quappe / (Fisch) lake m. Quarantäne / karantän.

D»atf m ostmyssja /; fig. smörja/¹. Quarkkäse — Quark, quarren kväka; grina.

Quart 1. n Vs liter m; (Buch) kvart m. 2./(Fechten) kvart m. B. in Zflgn: Jbmtb m kvartband n; ^blatt n kvartblad.

Quarta / fjärde klass (uppifrån) m; i Sverge: tredje klass m. Quartal n kvartal.

Quartaner m lärjunge 1 Qärde klassen (s. Quarta).

Quartant m kvartband n.

Quarte / kvart m.

Quartett n kvartett m.

Quartier n kvarter, quartieren inkvartera. [stare.] Ouartiermeister m kvartermä-j Quarz m Min. kvarts, quafieln F prata dumheter. Quassia H / kvassia.

Quast m, / kvast m, vippa /; tofs w.

Quatember m kvartal n: allmän bot-, böne- och fastedag. Quatsch m smörja /, prat n; q^!

int. klatsch! smaek! quatschen F klatscha; plaska;

prata dumheter.

Quecke / kvickrot.

Quecksilber n kvicksilfver.

Ouehle / handduk tn.

Quell m, f källa /. quelle» [quoll; gequollenj upprinna; framvälla; flyta fram; Quendel >l, m timjan.

Quengelei /krångel n; jämmer n. quer tvär, tvärgående; motig; adv. tvärs, på tvären, i kors: på tok.

Quer-..., quer«... in Zssgu: ^Kalken m tvärbjälke; ^.feldein tvärs öfver fälten; ^.ftöte / tvärflöjt m; ^.frage / inkast n; ^.Kasie / tvärgränd; Jjolj n tvärbjälke m; ^fopf m tok; ^.kopfig vriden; ^.vfeise / tvärpipa; ^Pfeifer m pipare; ^.sack m tvärsäck; Dattel m tvärsadel; ^.strich m tvärstreck n; fig. streck n 1 räkningen; ^.treibereien f/pl. intrigspel n (sgr.); Uöeg m tvär-väg.

Quere / tvär riktning; in die -i kors; tvärs öfver; j-m. in die w kommen korsa ngns planer, quetschen krossa; klämma;krama. Quetschung / krosskada; kontu-sion, klämning, quick kvick, liflig. quieken pipa; skrika, quietschen pipa, auch: skrika; gnissla.

Quinta / femte klass (uppifrån);

i Sverge: andra klass m Quintaner m lärjunge i femte klassen (s. Quinta).

Quintessenz / kvintessens tn. Quintett n kvintett m.

Quirl m ett elags trävisp: kräkla. quirlen vispa (med kräkla). quitt kvitt.

Quitte / kvitten m. quittieren kvittera; uppgifva (uppge), lämna.

Quittung / kvitto n, kvittens n. Quote / andel tn, anpart m. Quotient m kvot.

[tare.

9t

Rabatt m rabatt.

Rabatte f (upp)slag n; rabatt m.

Rabbiner m rabbin.

Rade m korp.

Raben ... i# Zflgn.-. „aas »»Schimpf, wort: luder; Zeltern pl. onaturliga föräldrar; „mutter f onaturlig mo(de)r; schwarz korpsvart; „stein m schavott.

Rabulist m rabulist.

Rach..., rach-... in fifign: „(e)durst m, „gier, stirbt /" hämndgirighet, -lystnad; „gierig, „süchtig hämndgirig, -lysten.

Rache f hämnd.

Rachen m gap n, svalg n.

rächen hämna(s); sich „ an hämnas på.

Rächer m hämnare.

Rack 4> n stropp m.

Racker m rackare m, von Weibern: gement stycke n.

Racktalje 4> /‘racktalja.

Rad »i [pl. Räder) hjul, velociped 771, cykel 771.

Rad«-., rad-... in Zssgu: Yachse f hjulaxel m; „dampfet 771 hjulångare m; Wahrer vi velocipedåkare ; „felge f hjullöt, fälg; „geleise n hjulspår; „tasten m hjulhus »1; „(e)macher m hjul-makar* ; „nabe f hjulnaf m, tv „schiene f hjulskena; „• schlagen slå kullerbyttor; es ist zum Radschlagen det är så att man kan bli galen; „speiche f hjuleker; „spur f hjulspår n; „welle f hjulaxel m.

radebrechen rådbråka.

radeln åka velociped.

Rädelsführer m anförare.

rädern rådbråka.

Räderwerk»» hjulverk, maskineri.

Radier'-.- in Zffgn: „gummi n n. m radergummi n; „tunst f ets-ningskonst; „meffer n rader-knif m; „nadel f radernål. radieren (ut)radera; radera, etsa. Radieschen n rädisa f. radikal radikal.

')laMrt(iit) velocipedåkare, -ryt-Raff-..., raff-... tu Sfign: „gier f rosgirighet, -lystnad m; „gierig rofgirig, -lysten; „zahn m rostand s.

raffen rycka till sig, gripa. Raffinade f ras sin ad m. raffiniert raffinerad (auch fig.). Rah(e) 4# /" rå; große „ storrå. Rahm m grädde.

Rahmen vi ram. [infatta i ram. rahmen grädda sig; skumma; Rain ra gräns; bryn n; ren. Ratete f raket m. [klubba f.) Ramm-bär, -block m hejare, pål-J Ramme /‘hejare tji, p&lklubba. rammeln para sig. rammen (med hejare) nedslå. Rampe f ramp m, sluttande plan n.

Rampenlichter n/pl. ramp m (sg.). ramponiert ramponerad.

Ramfch m utskottsvara /!, slump;

tm „ kaufen köpa i klump.

Rand m [pl. Ränder) rand f, kant; brädd; „bemetfuitgfmar-ginalanteckning; ^fchrift/'marginalanteckning, randalieren föra oljud ell. väse». rändeln, rändern förse med bård, kanta; Münzen: randa.

Ranft m (bröd)skorpa /’.

Rang w rang; ordning f\ klass; rum n; rad f; j-m den „ ab-laufen ta(ga) försteget af nga ; gliste f rangrulla; „ordnnng f rangordning; „streit m rang-tvist f; „stufe fgrad m, rangm. Range m yrhätta; tjufpojke f. rangieren rangera; A växla.

terminer.

[ngn).

rank spenslig.

Ranke f (vin)ranka.

. Ränke pl. ränker, intriger; -• schmied m ränksmidare. ranken: sich - slingra sig. ränkevoll ränkfull.

Ranunkel s ranunkel m.

Ränzel n, Ranzen m ränsel. ranzig härsken; brunstig. Rapier n fäktsabel; florett. Rappe m svart häst. [skap.| Rappel m F (anfall n af) galen-j rappelig F tokig, galen, [panna.) Rappelkopf F m galning, galen-j rappelköpfig F galen, rappeln F ramla, skramla; ha(fva) en skruf lös.

Rapport m rapport.

Raps ^ m raps.

Rapunzel H f rapunsel m. rar rar, sällsynt.

Rarheit f raritet, sällsynthet. Rarität f raritet, sällsynthet, rasch rask, snabb.

Rasch m (Zeug) rask.

Raschheit f raskhet.

Rasen m grästorfva /*, -vall, matta f; -bons f gräsbänk m; -platz m gräsplan, rasen rasa, storma, rasend rasande: ursinnig; galen ; es ist zum Rasendwerden det är sä att man kan bli galen. Raserei f raseri n; galenskap m. rasieren raka.

Rasiermesser n rakknif m.

Raspel f rasp m, f. raspeln raspa.

Raste f ras.

rasseln rassla, slamsa, bullra. Rast f rast.

Rast».^, rast ... in Zsign: -lo8 rastlös ; -losigkeit f rastlöshet; -tag ' m rastdag, rasten rasta.

Rat m r&d m; (Person; pl. Räte) r&dgifvare; r&d n; mit j-m -halten rådgöra eil. r&dslå med

ngn; für et. - schaffen sörja för ngt; zu -e halten hushålla med; j-n zu -e ziehen rådfråga ngn; um - fragen rådfråga. Slot»..., rat»... in Zssgn: -geber m r&dgifvare; -Haus n rådhus; -los rådlös; -losigkeit f rådlöshet; -schlag m råd n; -sä)lagen r&dslå; -schluß m beslut n.

Rate f afbetalning; tu -tt i vissa [gissa.I ' raten [riet; geraten) råda; (Rätsel) j Rätin f rådinna. rätlich rådlig, lämplig.

Rats-... in Zflgn: -bote, —diener m vaktmästare; -herr m stadsfullmäktig; -keller m rådhus-restaurant; -schreiber m stads-notarie; -sitzung f stadsfullmäktigesammanträden; -wage f stadsvåg.

ratsam rådlig; lämplig.

Ratsamkeit f lämplighet.

Rätsel n gåta f. rätselhaft gåtfull, g&tlik. ratifizieren ratificera.

Ration s ration.

Ratte f råtta.

Ratten»... in Zssgn: -falle f råttfälla; -fänger m råttfångare; -gift n råttgift.

Raub m rån u; ros n, byte n; bortröfvande n.

Raub»..., raub-... in Zffgn: -anfall m rån n; -fisch m roffisk; -ge» findet n röfvarpack; -gier f rofgirighet; -gierig rofgirig; -mord m rånmord n; -lieft n röfvarnäste; -ritter m rofrid-dare; -schiff n sjöröfvarfartyg; -schloß n röfvarslott; -staat m röfvarstat; -tier n rofdjur; -Vogel m roffågel. rauben röfva (e-m et. ngt från Räuber m röfvare; (ara Lichr) tjuf; -bände f röfvarband n; -Hauptmann m röfvarhöfding; -höhle f röfvarkula.

Räuberet f röfvért n. räuberisch rofgirig. rauch hårig, lurfvig, luden. Ranch m rök.

Rauch-..., rauch-... inZflgn: -abteil m rökkupé; -altar m offeraltare n; -fang m rökfång n; -faß n rökelsekar; -fleischn rökt kött; -füßig med ludna fötter ;-tabstf m röktobak; -waren fjpl., -werk n pälsvaror, -verk; -Warenhändler m pälsvaruhandlare, körsnär; -Zimmer n rökrum, rauchen röka.

Raucher rökare.

Räucher-... in Zssgn: -kammer f rökrumn; -kerzchen n rökgndbe r*; -Pfanne f rökelsekar n; -pulver n rökpulver. räuchern röka.

Räucherung f rökning, rauchig rökig, nedrökt.

Räude f skors m, utslag n, skabb m.

räudig skorfvig, skabhig. Raufbold m slagskämpe.

Raufe f foderhäck m. raufen rycka, dra(ga); sich - mit slåss med.

Rauferei f slagsmål n. rauflustig, raufsüchtig bråkig, stridslysten.

rauh ojämn; skroflig; bergig;

skarp; gros; hes.

Rauheit f ojämnhet (vgl. rauh), rauhen (Tuch) rugga.

Rauhreif m rimfrost f.

Rauke H f vägsenap m.

Raum m [pl. Raumes rum n; - geben lämna rum (för); hän-gifva (-ge) sig (åt); -anker m nödankare n; -inhalt m -rymd (innehåll n, volym) f\ -meter n jrubikmeter «n. räumen ta(ga) bort; (af)röja;

utrymma; lämna.

Räumer m rensar*»; renhållare. räumlich som afser rum(met).

Räumlichkeit f rum n, lägenhet. Räumung f borttagande n; af-röjning; utrymning.

Räumtevl,^rum (= öppen) sjöm. raunen hviska.

Raupe f fjärilslarv m, mask m. ranpön plocka maskarna af. Raupenfraß m masks rat n.

Rausch m rus n. [vara pirum.l Räuschchen n halfrus; ein - Habens rauschen brusa; susa; frasa. -rauschend brusande etc.; (Bach) sorlande.

Rauschgold h glitterguld. räuspern u. sich - harkla.

Raute f romb m; fasett m; ruta (auch ^).

rautenförmig rutformig.

Reage'ns n [pl. Reagentien) re-agens%; -glas n profglas; -pa-Vier n reagenspapper. reagieren reagera.

Reaktion f reaktion, reaktionär reaktionär.

Reaktionär m reaktionär, real real; reell.

Realien pl. realia. realisieren realisera, realistisch realistisk.

Realität f realitet.

Realschule f realskola.

Rebe f (vin)ranka.

Rebell m rebell, rebellieren göra uppror.

Rebellion f uppror n. rebellisch rebellisk.

Reben-... in Zssgn: -blutn, -saft w drufsaft f; -geländer n vin-ranksspalié m.

Rebhuhn n [pl. Rebhühner) rapphöna f, rapphöns.

Reblaus f vinlus, fylloxera. Rec-... s. Rez-...

Rechen m räfsa s.

Rechen-... in Zfsgn: -ausgäbe f räkneex empel n; -buch n räkn e-bo^k f; -exempel n räkneexempel; -fehler m räknefel

[bänk.)

n; Unecht m lathund; -tunst f räknekonst; -lehrer m lärare i räkning eil. matematik; -« Pfennig m speimark f\ -tafel f räknetafla. [räkenskap m.j Rechenschaft f: - ablegen afläggaj rechnen räkna.

Rechner w räknare.

Rechnung f räkning. Rechnungs«... in Zssgn -abschluß m bokslut n; Führer m räkenskapsförare ; skämmer f kammarrätt m; -revisorm revisor; -wesen n räkenskaper pl. recht höger; rät; rätt, riktig(t); -e Hand höger hand; ein -er Narr en riktig tok; -er Winkel rät vinkel; zur -en Zeit i rätt tid; das ist - det är rätt; mir ist ti - gärna för mig; wenn es Ihnen - ist om det behagar er; om det är lägligt för er; var sä god!; ich bin - froh jag är mycket glad; es geschieht ihm -det är rätt &t honom; - haben ha rätt; - schade! stor synd !; er weiß nichts Rechtes han har inte reda på sig.

Recht n rätt ra; lag tn; rättighet f; - sprechenskipa rätt, rättvisa f; j-m recht geben ge ngn rätt; von -s wegen med rätta. Recht«..., recht«... in Zssgn: -eck n rektangel m; -eckig rektangulär; -fertigen rättfärdiga; -« fertigung s rättfärdigande -gläubig rättrogen; -gläubig« feit f rättrogenhet; -haber ra påstridig person m, f; -habe risch påstridig; -Iinig rätlinig; -los olaglig; rättslös; -losig. feit f rättslöshet; -mäßig rättmätig; -Mäßigkeit ^rättmätighet; -schaffen rättskaffens; --schaffenheit f rättskaffenshet; -schreibung f rättskrifning; -winkelig rätvinklig; -zeitig (som inträffat) i rätt tid.

Rechte f 1. höger hand. 2. Pol.: er gehört zur -n han hör tiU högern.

rechten processa, tvista, rechterhand på höger hand. rechtlich rättskaffens; rättslig, laglig.    [laglighet.j

Rechtlichkeit s rättskaffen(s)het;{ rechts till höger.

Rechts ...» rechts»... in Zssgn: -an« walt, -beistand m advokat; beflissene(r) m Juris studerande; -befugnis /‘behörighet; -fall m rättsfall n, mål n; -gang m juridiskt förfaringssätt n, procedur/¹; -gelehrsamkeit/lag-farenhet; -gelehrte(r) m rätts-lärd; -gemäß lagenlig; -grund m rättsgrund; -gültig laggill; -gültigfeit f laglighet; -Handel m rättstvist /", rättegång; -» traft f laga kraft; -kräftig = -gültig; -mittel n besvär; -pflege f rätts(s)kipning; -fache f process m, mål n; -spräche f lagspråk n; -sprechung/¹ rättss)-skipning; -fpruch m dom; -» streit m rättstvist rättegång; -titel m rättsgrund; -Verdreher m lagvrängare; -Verfahren n rättegångsordning f\ -ver« letzung f lagöfverträdelse; -• verständige(r) m rättslärd; -« widrig rättsvidrig; -Wissenschaft f rättsvetenskap m; -lvohltat f (laglig) rättighet.

Reck n räck, born w.

Recke m rese, jätte.

• retfenutsträcka; 1 ägga på sträck-j. Redakteur m redaktör.

Redaktion f redaktion.

Rede f tal n; eine - halten hålla (ett) tal; j-m - stehen stå till svars inför ngn; j-n zur Rede stellen ställa ngn till ansvar; in die - fallen falla i talet; wo« von ist die -? hvad är det fråga om ?; es ist nicht der - wert det

är ej värdt att tala om; -fluß m ordsvall n; -fünft f talar-konst, vältalighet; -teil m ord-[klass.

[4/ res.

väeka.

te

reden tala; säga.

Redensart f talesätt n.

Rederei F f prat n. redlich redlig.

Redlichkeit f redlighet.

Redner m talare; -bühne f talarstol m; -gäbe f talarförmåga. rednerisch oratorisk.

Web oute /"maskerad; üreduttw. redselig språksam.

Reduktion f reduktion, reduzieren reducera.

Reede 4z f redd.

Reeder m redare.

Reederei f rederi n. reell reell.

Reep 4/ n rep, tåg.

Reepschläger m repslagare. Referat n referat.

Referendar m (hofrätts)notarie. Referent m referent.

Referenz f referens m. referieren referera.

Äeff n foderhäck m; ryggkorg m; reffen 4/ refva.

Reflektant m reflekterande, reflektieren reflektera (på auf). Reflektor m reflektor.

Reflex m reflex.

Reflexion f reflexion, reflexiv reflexiv.

Reform f reform m.

Reformation f reformation. Reformator m reformator, reformieren reformera. Reformierte(r) m reformert. Refrain m refräng.

Regal n hylla f; (Arongerechtsame) regal(e).    [regatta.l

Regatta f (Wettfahrt zu Wasier)j »egelistig; rörlig; -machen(upp)-[rening.

Regel f 1. regel m. 2. F månads-Regel'.... rege!-... in Zs.-stzgn: -los regellös; -losigkeit f regellöshet; -mäßig regelmässig; regelbunden; (adv.) regelbundet; -Mäßigkeit f regelmässighet, -bundenhet; -recht regelrätt; -widrig mot reglerna. Negeldetri f reguladetri. regeln reglera, regen röra (sich sig).

Regen m regn; -bogen m regnbåge; -guß m störtregn «; -* mantel m regnkappa f; -Messer m regnmätare; -schauer m regnskur m; -schirm m paraply »m, n; -tag m regndag; -Wasser n regnvatten; -Wetter « regnväder; -wurm m daggmask; -zeit f regntid.

Negent(in) regent, (regentinna). Regentschaft /" regentskap»», riks-föreståndarskap n.

Regie /".(Leitung) förvaltning af statsmedel; Thea, regissörskap regieren regera.

Negierung f regering. Regierungs.... in Zfign: -antritt m regeringstillträde n; -bezirk m förvaltningsdistrikt n, län n; -rat m regeringsråd n, landshöfding.

Regiment n regemente; styrelse /", välde; das - haben, führen vara den styrande. Regiments«.- in Lffgn: -arzt m regementsläkare; -muftl s regementsmusik ; -tambour m regementstrumslagare; -tisch m mäss (mess); -Unkosten: auf -Unkosten på andras bekostnad.

Region f region.

Regisseur m Thea, regissör. Register n register.

Registrator m registrator. Registratur s registrntur n, m. registrieren registrera.

Reglement n reglemente, regnen regna.

regnerisch regnig.    .

het) n.

Regreß tn, ^nahme f jur. regress)    f statsförfattning; ^.Verweser m

regsam rörlig, listig.    [m.j riksföreståndare. [dom.|

Regsamkeit f rörlighet, lif(lig- Reichtum tn [^,t. Reichtümer) rike-j reif mogen. [2. rimfrost f.\ Reif tn 1. ring, tunnband n.| Reife f mognad tn; mogenhet; ,*,* Prüfung /"mogenhets-, studentexamen m.

reifen 1. mogna; bringa till mognad. 2. rimma.

Reifen tn tunnband n. reiflich mogen; noga.

Reifrock m krinolin.

Reigen, Reihen m ringdans. Reihe f rad; led n; linje: följd; sträcka; tur tn; Thea. erste -första bänkraden; nach der ^ i tur; ich bin an der det är min tur; in Reih' und Glied treten ställa sig i ledet, reihen uppträda; ordna i rad. Reihenfolge f (ordnings)följd. Reiher m häger, reihum i tur och ordning.

Reim tn rim n.

regulär reguljär.

Regulator tn regulator.

regulieren reglera.

Regulierung f reglering.

Regung /'(sinnes)rörelse; känsla.

regungslos orörlig.

Reh n rådjur.

Reh-..., reh-... in Zssgn: ^.bock m råbock; abraten tn rådjursstek f \^färben black; ^.faib n råkalf tn; ^keule f lårstycke n af rådjur; ^posten tn rådjurshagel n; ^.ziege f råget; ^.zlemer tn ryggstycke n af rådjur.

Reibe f, Reib-eisen n rifjäm.

Reibstäche f plån n.

reiben [rieb; gerieben) gnida; frottera ; gnugga; rifva.

Reiber tn frottör; färgrifvare; ris ty g n.

Reibereirifning,slitning; tvist.

reimenrimma;^A.stämma; passa. tejimloS orimmad, rei» ren; klar; rakt; alldeles; ins r^e bringen klargöra: ins r^e schreiben renskrifva.

Rein-... in Zssgn: ^.ertrag m nettovinst f; ^schrift f renskrift, renskrifvet manuskript n. Reinheit f renhet.

Reinhold tn Reinhold, [rentvå, reinigen rengöra; rena, rensa; Reinigung f rengöring; rening; rensning; monatliche - månads-rening.

reinlich renlig; snygg. Reinlichkeit f renlighet; snygg-Reis 1. tn ris(gryn) n. 2. n [pl. Reiser) ris, kvist tn; ^.besen m riskvast; ^.brei tn risgrynsgröt; ^.bund, ^.bündel n risknippa f\ ^.feld n risfält; ^holz n ris. Reise f resa.

Reibung f gnidning etc. (vgl. reiben); friktion; bildlich: osämja.

reich rik (an på); riklig.

Reich n rike.

Reiche(r) tn rikeman; pl. de rika.

reichen räcka; gifva eil. ge; (sich ausdehnen) sträcka sig, räcka;

(hinreichend sein) räcka, förslå.

. reichhaltig rikhaltig.

Reichhaltigkeit f rikhaltighet.

reichlich riklig(en).

Reichlichkeit f ymnighet.

[het.

Reichs-..., reichs-... in Zssgn: adler tn riksörn; ^.anzeiget tn statstidning f; ^apfel tn riksäpple n; ^bank f riksbank tn;

^gericht n riksrätt tn; ^kanzler tn rikskansler; ^land n riks-land; ^.mark f riksmark (89 öre);

Uog m riksdag; ^tagsabge-orduete(r) m riksdagsman; unmittelbar lydande omedelbart underkejsaren;^vrrfasiung | Reife-..., reise-... in Zffgn metft

i ...

Reiz .... reiz«... in Zssgn: -loS utan behag; -mittel n retmedel; -•

res(e)...; -apotheke f reeapotek n; Jbötomctcr n portativ barometer m; -beschreibung f rese-beskrifning; -fertig resfärdig; -geführte m reskamrat; -ge« päck n bagage, resgods; -« (hand)buch n resehandbok f; -soff« m reskoffert; -mantel m reskappa f\ -pah m respass n; -fa<t m, -tasche f kappsäck m; -stab m vandringsstaf; -wagen m resvagn. reisen resa.

Reifmbe(r) w resande.

Reisig n ris.

Reisige(r) m ryttare.

Reiß«... tu Zs.'stzgn-anS m: -aus nehmen ta(ga) till flykten; -blei n blyerts m; -brett n ritbräde; -seder f ritstift n; -kohle s rit-kol n; -zeug n cirkelbestick, reihen [rife; gerissen] rifva; slita; rycka; gå sönder eil. af; an sich - rycka till sig; entzwei - slita sönder; sich - um slåss om; Posten - ha(fva) tipptåg för sig; eS reifet mir in ... jag har ondt [tism m; knip. Reihen n rifning f etc.; reuma-reihend snabb; strid; rofgirig;

(Schmerz) häftig, våldsam. Reit-... in Zffgn meist: rid-...; -an« zug m riddräkt f; -bahn f ridbana; -gerte, -peitsche f ridspö n, -piska; -knecht nt ridknekt; -tunst f ridkonst; -Pferd w ridhäst m; -stiefel m ridstöfvel; -Weg m ridväg.

reiten [ritt; geritten] .rida; spa« zieren - göra en ridtur; vt vor Anker - rida för ankar(et). Reiter m ryttare; -regiment n kavalleriregemente; -stand bild n ryttarstaty m eil. -stod f. Reiterei f rytteri n; sits m. Reiterin f ryttarinna.

Reiz m behag n; dragningskraft f ; retning f.

voll behagfull.

reizbar retlig; känslig. fhet.{ Reizbarkeit f retlighet; känslig-j reizen reta; uppväcka; locka;

tjusa; behaga, reizend retande; förtjusande. Reizung f retning; behag n. rekeln: sich - ligga och vräka ell. Reklame f reklam m. [dra sig. reklamieren reklamera; protestera.

rekognoözieren rekognoscera. Rekognoszierung f rekognoscering.

Rekonvaleszent m konvalescent. Rekord m Sport (beste Leistung) rekord n.

Rekrut m rekryt, rekrutieren rekrytera, rektifizieren beriktiga.

Rektor m rektor.

Rektorat n rektorat. relativ relativ.

Relegation / relegering. relegieren relegera.

Relief n relief m.

Religion f religion.

Religions-... in Zssgn: -angelegen« heit f religions ange lägenhet; -freiheit f religionsfrihet; -gebrauche pl. religionsbruk. religiös religiös.

Religiosität f religiositet. Reliquie f relik »n.

Rembours G m remburs. remboursieren G rembursera Reminiszenz f reminiscens. Remise f vagnshus n, -lider n. remittieren remittera; retumera. remonstrieren protestera. Remonte f remontering. Remontoir-uhr f remontoarur n. Rendant m kassaförvaltare. Rendezvous»» render vous, möte. Renegat m renegat.

Renn-... in Zfign: -bahn s kapp-

[tion f.

[n.\

löpnings-, ränn arbana; Utfttb n kapplöpningshäst m. . Renntier n ren ro. rennen [rannte; gerannt] ränna; springa; löpa; zu Boden ^ springa ikull; ben Degen bnrrt) den Leib w ränna värjan genom lifvet (på ngn).

Renommage f skräfvel n. renommieren skräfla, skryta, renommiert renomerad. Renommist m skrällare.

Rent-... in Zstgn: ^atntn, ^sammet f ränteri n; ^.meister ro ränt-mästare.    [bringande.]

rentabel inkomstbringande, in-} Rentabilität G f indräktighet, lönande beskaffenhet.

Rente f inkomst; ränta.

Rentier, Rentner ro rentier, rentieren (sich) bära ell. löna sig. reorganisieren reorganisera. Reparatur f reparation, reparieren reparera.

Repertorium n repertoar ts*. repetieren repetera.

Repetier-uhr f repeterur n. replizieren replikera. Repositorium n bok-, nothylla f. Repräsentant m representant, repräsentieren representer^. Repressalie /'vedergällning; ~npl. repressalier.

Reptil n [pl. ^.ien] reptil ro. Republik f republik.

Republikaner m, republikanisch republikan; republikansk. Reputation f reputation.

Requiem J n rekviem. requirieren utskrifva.

Requisition f utskrifning.

Reseda H f reseda.

Reservat n förbehåll, reserva-Reserve f reserv m.

Reservist ro reservkarl.

Residenz f residens n. residieren residera.

Resignation f resignation.

Reskript n reskript.

Resolution f resolution. [ten. Resonanzboden m resonansbot-Respekt m respekt, respektieren respektera, respektvoll aktningsfull, [vördig. respektwidrig respektvidrig,van Rest m rest.

Restant m restskyldig. Restauration s restaurering; restauration, restieren restera.

Resultat n resultat.

Retirade/'Xåtertåg n ; afträde w. retirieren retirera.

Retorte s retort m.

Retour-.^ retur-... retten rädda.

Retter ro räddare.

Rettich H ro rättika s.

Rettung f räddning.

Rettungs-..., rettungs-... in Zsign: Jboot n räddningsbåt m; JjanS n räddningshem; ^Io8 utan räddning, ohjälplig; ^mittel n räddningsmedel.

Retusche f retusch m. retuschieren retuschera.

Reue f ånger ro. reuelos obotfärdig.    [ångrar,

reuen ångra; es reut mich jag Reugeld n plikt s. reuig, reuevoll ångerfull.

Reuse f mjärde w. reuten utrota.

Reveille X f revelj m. [nigning. Reverenz/'vördnad ro; bugning; Revers m revers; (auf Münzen) revidieren revidera.    [revers.

Revier n revir.

Revision f revision, revidering; Typ. i sidor brütet korrekter Revisor ro revisor.

Revolution f revolution, revolutionär revolutionär. Revolutionär ro revolutionär. Revolver ro revolver.

Revue / (Schau; Rundlchau) revy

nach et. - lukta (ngt); gut (übel) - lukta godt (illa).

Ried n vass m.

Rezensent m recensent, rezensieren recensera.

Rezension f recension.

Rezept n recept.

Rhabarber m rabarber.

Rhapsodie f rapsodi.

Rhede rc. veraltet, für Reede rc. Rhein m R(h)en; -bayern n R(h)en-Bajern; -fasl m: der R(h)enfallet w; ».wein m r(h)enskt vin n.

Rhetorik /‘ retorik, rhetorisch retorisk, rheumatisch reumatisk. NheumatidmuS m reumatism. Rhinozeros n Zool. noshörning m. rhythmisch rytmisk.

Rhythmus m rytm.

Nicht ... in Zssgn: -beil n bödels-yxa /■, bila /; -block m stupstock; -fest n taklagsfest m; -maß n likare m; -platz m, -statt f afrättningsplats tn; -• scheit n linjal w; -schnür f krit-snöre n; fig. rättesnöre n; -» wage /* vattenpass n.

Richte /" riktning; in die - gehen gå rakt fram, gå eil. ta en genväg.

richten rikta; räta; ordna; (vom Richter) döma; (vom Henker) af-rätta; zu Grunde - ruinera; förstöra; in die Höhe - upplyfta; resa; - nach rätta efter.

Richter »n domare; -amtn domar-ämbete ; -sprach m dom(slut n); -stuhl m domarsäte n. richterlich domar-, doms richtig riktig, rätt.

Richtigkeit f riktighet, richtigstellen nicht gut, ----- be-richtigen.

Richtung s riktning; håll n.

Ricke f råget.

Riech«... in Zs.-stzgn: -fläschchen n .lukt-, parfymflaska f; -kiffen n luktdyna f; -salz n luktsalt, riechen sroch; gerochenj lukta;

RiedgraS n starr tn.

Riefe s räffla; ränna, riefeln räffla.

Riege ^ Turnen: afdelning.

Riegel m regel ell. rigel; bom; (Kleider-) klädhängare; - Seife stång f tvål; tvålstång f. Riemen m rem; sL åra.

Riemer m sadelmakare.

Ries n [pl. Rieses ris.

Riese m, Riesin /‘jätte; jättinaa. Rieselfeld n fält som vattnas medelst vatten särsk. från (em stade) kloakledningar, rieseln porla; rinna; flyta. Riesen-... in Zssgn: -arbeit /'jättearbete n;-schlänge/jätteorm m. riesenhaft, riesig jättelik, -stor. Riester m (Flicken) lapp.

Rist n ref.

riffeln räffla; (Flachs) stråka. rigolen Ackerb. rajolera, dj upplöja, rikofchettieren X rikoschettera. Rille f räffla; ränna.

Rimesse O s remissa.

Rind n nötkreatur; -er pl. auch nötboskap m (sg.); -fleisch n nöt-, oxkött; -Vieh n — Rind; fig. nöt.

Rinde f bark m; (am Brot) skorpa, rinden barka.

Rinder«... in Zfsgn: -braten m oxstek f\ -herde f boskapshjord m; -hirt m boskapsvaktare; -pest f boskapspest m. rindig täckt med bark, öfver-dragen med skorpa.

Rindsleder n ox- ell. koläder. Ring m ring.

Ring-.... ring ... in Zssgn: -bahu f ringlinje; -finger m ringfinger n; -förmig ringförmig; -kämpf m brottning f; -kragen m ringkrage; -mauer f ringmur m. Ringel m u. n ringel m, lock ro;

(tum.|

Ritterlichkeit f ridderligbet. Rittertum n riddarväsen. rittlings grensle. Rittmeister m ryttmästare. Ritual tt ritual m. rituell rituell.

Ritus tn ritus.

-Mmnt f ringblomma; -nattfr fsnok w; -tanz m ringdang; -• taube f ringdufva. ringeln ringa; locka (sich sig); ringla (sich sig); (Bäume) al-skala ringar af träd. ringen (rang; gerungen brottas;

kämpa; sträfva; (Wäsche) vrida. Ringer tn brottare, rings rundt omkring; -um, herum rundt omkring.

Rinne f ränna; rör n; räffla; rännsten m.

rinnen (rann; geronnen) rinna. Rinnsal n (kvarn)ränna f\ flod-] Rinnstein tn rännsten. [bädd w.J Rippchen n kotlett m.

Rippe f refben n; åder, nerv m. rippen förse med upphöjda ränder, ådra.

Rippen-... in Zsign: abraten m -----Rippespeer; -sell n lungsäck m; -sellentzündung f lungsäcksin-flammation; -fto& m stöt i sidan; istäck n Schlächterei: mellanref. Rippespeer n Kochk. refbensspjäll. Risiko h risk tn.

riskant riskabel, farlig, v&gsam. riskieren riskera.

Rispe H f blomvippa.

Riß m (zir. Risse] rispa f; hål n; lucka jf; spricka/^; söndring f: (Zeichnung) skiss f, plan m. rissig full af sprickor, sönder. Rist m (be# Fuße#) vrist f; (ber Hanb)handens öfresidas,rygg. Ritt m ridt f.

Ritter m riddare; zum -schlagen dubba (ngn) till riddare; Kochk. arme - pl. fattiga riddare; -• akademie f skola för unga adelsmän ; Jburgfriddarborg fn.m; -geschichte /riddarhistoria; -gut n säteri, herrgård m; -orden tn riddarorden; -schlag tn riddar-slag n, dubbning f\ -sporn ^ m riddarsporre; -wesenn---Ritter-] ritterlich ridderlig.

(skråma.) Ritz tn, Ritze f spricka; rispa,f ritzen rispa; rifva.

Rival(in) rival, rivalisieren rivalisera.

Rivalität f rivalitet.

Robbe f själ ell. säl m.

Robber m Whist: robberL Robe f klänning.

Robert tn Robert.

Roche m rocka f; (Schach) torn n. röcheln rossla, rqchieren rockera.

Rock tn [pl. Röcke] rock; kjol. Rocken m slända /*, totte. roden röja.

Roderich m Roderik.

Rogen m (fisk)rom.

Rogener m romfisk. [mjöl. Roggen tn råg; -mehl n råg-rob rå (auch fig.) ; gros fig.; (Buch) ohäftad; (Öl, Metall) oberedd, oförädlad.

Roh-... in Zsign: -bau m murverk n af brändttegel utan puts; -ertrag m bruttoinkomst f\ -• Produkte I»!, råprodukter; -stoff Roheit f råhet. [m råämne. Rohr n rör; (Gewehr-) pipa f; -• ammer f säfsparf m; -brunnen m springbrunn; -dach n rör- ell. vasstak; -dommel f rördrom tn; -flöte f rörpipa, skalmeja; -• post f pneumatisk post m; -• sperling m säfsparf; -stock m rörkäpp; -stuhl m rottingstol; -zncker m rörsocker n.

Röhre f rör n.

röhren skrika (som en hjort). Röhren-- in Zsign: -legung f rörläggning; -leitung f rörledning.

rotvis.

Rohrtcht n rörbeväxt ställe, rör-snår.

Roll»... in Zssgn: -fletsch n kött-rulader pl.; ^.maß n måttband; ^.mops m etwa: marinerad siil; ^ftuhl m rullstol; ^wagen m skjutvagn; ^.wasche s tvätt m som skall manglas.

Rolle s rulle m; trissa; rulla, lista; (Dreh-) mangel m; (Thea, ter) roll m.

»ollen rulla; (Wäsche) mangla.

Roman m roman; ^.dichter, -» schreibet m romanförfattare; v leset m romanläsare.

romanhaft, romantisch romantisk.

Römer m romare; (öioe) grönt vinglas n.

römisch romersk.

Rosa n rosafärg m, f.

Rose f (törn)ros; Med. ros.

Rosen-..., rosen-... in Zfsgn: ^busch m törnrosbuske; ^färben rosen-färgad; ^garten,    rosen

gård, -lund; -kranz m rosenkrans; ^.monat m sommarmånad; ^rot rosenröd; ^.züchtet m törnrosodlare.

Rosette f rosett m; rosensten.

rosig rosig, rosenröd.

Rosine f russin n; kleine korinter.

Rosmarin m rosmarin.

Roß n [pl. Rosses häst m, spriu-gare t»; ^.arzt m veterinär; v haar n tagel; ^ffttnm, ^täuschet m hästskojare.

Rösselsprung m hästens flyttning drag n med hästen (Schach).

rosien vara 1 brunst.

Rost m 1. rost m, f. 2. (Feuer^) rost; (Brat-) halster n; abraten w griljerad stek s; ^.fleck w rostfläck.

Röste f (Hans--) röteri n.

rosten rosta.

rösten halstra, griljera; steka; (Brot) rosta; (Hans) röta.

rostig rostig.

Rostral n s. Rastxal. rot röd.

Rot n rödt.

Rot-..., rot-... inZflg«: ^backig röd-kindad; ^bart m rödt skägg n; der Kaiser: Barbarossa; ^.bärtig rödskäggig; ^braun rödbrun; -buche /' rödbok; ^.fink m domherre ; ^.fleckig rödfläckig; ^gelb brandgul; ^.gerber m logars are; ^.glühend rödglödgad; ^käppchen n lilla Röd hettan /*, -kappan f; -kehlrhen n rotgel w, rödhake m; ^louf m Tierheilk. ros f; stift m rödstift w, -krita f; welsch n rotvälska f\ ^wild n kronhjortar pl.

Röte f rödfärg m, f; rodnad m. Rötel m rödstift w, -krita f. Röteln pl'. röda hund m (sy.). röten rödfärga. rötlich rödaktig.

Rotte f band n; skara; hop m; «£ rote m.

rotten: sich ~ sammanrota sig. Rotten-..., rotten-... in Zfsgn: seuer n rotvis eld m; „fftfuet m rotmästare; ^toeifc i hopar;

skrankheit rots. Rotz m nässlem n, Psnor; Pferde-Rotz«... in Affgn: Krankheit f rots m; ^.nase f snorig näsa. rotzig snorig; (Pferd) rotsig. Roulade f Sochk. rulad m.

Rouleau n rullgardin m. routiniert rutinerad.

Rüb-... in Zfsgn: ^.öl n rofolja f; -saat f, -same» m = Rübsen. Rübe f beta; weiße - rofva; rote - rödbeta.

Rubel m rubel.

Rübenzucker m hvitbetssocker n. Rubin m rubin.

Rubrik f rubrik.

Rübsen m roffrö n. ruchbar (ö)känd. ruchlos nedrig, gemen.

-gängig

Ruchlosigkeit

9turfjlofigfeit/r nedrighet, gemen-het.

•Rurfmryckn, tag n; auf einen - i ett ryck.

Rück-..., rück-... in Zffgn : -ansprach m motanspråk n; -oufoetung f svar «, replik; -blick m återblick; -bürge m underborgen f: -fahrt f återresa, -färd; -fall m återfall n; hemfall n; -fällig återfallande; hemfallande; Fracht f retur-, åter-frakt; -führe f bakfora; -gäbe f återlämnande n; -gang m åter-, tillbakagång; -gängig tillbakaskridande; machen upphäfva; -gratn ryggrad f; -Halt w stöd n; reserv; återhåll n, hejd f; -sauf m åter-köp n; -kehr, Jf uns t f återkomst; -läufig tillbakagående; -marsch m återmarsch; -Nahme f återtagande n; -prall tn återstuds-ming/"; bakslagn; -reift/‘åter-, hemresa; -ruf m återkallelse f; -schlag m bakslag n; återverkans; -schritt m tillbakagående n; -jeite f baksida: -ficht f hänsyn, afseende n; mit -ficht Mts, -sichtlich med afseende på, med hänsyn till; -fichtsloS hänsynslös; -sichtslosigkeit f hänsynslöshet; -sichtsvoll hänsynsfull; -sitz tn baksäte n; -• spracht f rådplägning; -spracht nehmen rådgöra; -staub tn rest; -stände pl. utestående fordringar; -ständig som är på rest; resterande; -stoft tn återstnds-ning f; oakslag n; -tritt m tiil-bakaträdanden, af gångm; återgång m; -Versicherung f återför-säkring; -wärls bakåt; baklänges; tillbaka; -Wechsel G m ritratta f; -weg m åter-, hemväg; -wirkend återverkande; -Wirkung f återverkan; -zahlen återbetala; -Zahlung f åter-

Ruhe»

betalning; -zielend reflexiv; zng m återtåg n.

rucken (Tauben) kuttra.

Rücken m rygg. [ställa; tåga.

rücken flytta; förflytta sig; rycka;

Rücken«... i» Zflgn: -lehne f ryggstöd n; -mark n ryggmärg m; -marksdarre f ryggmärgsli dande ; -schmerz m, -weh n ryggvärk m, -lidande n; -stück n

» ryggstycke; -Wirbel m ryggkota f.

rücklings baklänges; b alns rån.

ruckweise ryckvis.

Rncksack m turistränsel.

Rüde tn hanne af hund, rttf «11. varg; stor hund.

Rudel n hjord m; skara f, hop tn.

Ruder n åra f\ roder, styre; -» baut f roddarbänk tn: -knecht m roddare; -pinne f \L styrpinne m; -stange f stång hvarmed man stakar en båt, båtshake m.

Ruderer m roddare.

rudern ro.

Rudolf tn Rudolf.

Rus m rop n; (Beruf) kallelse f; (öffentliches Urteil) namn n, rykte n; anseende n.

rufen [tief; gerufen] ropa (på), kalla (på); - lasten låta kalla, skicka efter.

Rüffel m skrapa s, tillrättavisning f.

ruffHt» läxa upp, tillrättavisa.

Rüge f klander n, tillrättavisning.

rügen klandra, tillrättavisa.

Ruhe f ro, hvila, lugn n.

Ruhe«..., ruhe«... in Zffgn: -bank f hvilbänk m; -bett u hvilobädd m; -gehalt n pension /; -los orolig; -losigkeit f orolighet; -platz tn hviloplats; -punkt m hvilopunkt; -stand m hvila f; in den -stand versetzen pensionera ; -statte f hviloställe n; -

stifter m fredsstiftare; -störer m fridstörare; -zeit f hvilotid, ruhen hvila. rnhig lugn, stilla.

Ruhm m ära f\ rykte n; ryktbarhet f.

Ruhm-..., ruhm-^. in Zs.-stzgn: -• bedeckt höljd med ära; -begiers. de) f äregirighet, -lystnad m; -begierig äregirig, -lysten; -* los obemärkt; -redig skrytsam; -sucht f ärelystnad m; -Voll ärofull; -würdig berömlig. rühmen berömma, prisa; sich einer Sache - berömma sig af en sak. rühmlich ärofull; berömlig.

Ruhr f rödsot.

Rühr-... in Zssgn: -fi n äggröra f; -krücke f raka.

rühren röra; omröra; flytta; vidröra; die Trommel - slå på trumma; rührt euch 1 X lediga!; (= sputet euch) skynda er! rührend rörande, rührig verksam, rask; flink. Rührigkeit f raskhet, flinkhet. Rührung f rörelse.

Ruin m ruin s, undergång. Ruine f ruin.

ruinieren ruinera; förstöra. Rülps m [pt. Rülpse) uppstöt-ning f.

rülpsen få uppstötningar.

Rum m rom.

Rumänien n Rumänien.* Rumänier nr, rumänisch rumänier; rumän(i)sk.

Rummel m skräp n; väsen n ; spektakel n; tnt - i klump; den - kennen förstå sig på saker ooL ting, känna till knepen, rumoren väsnas, bråka. Rumpelkammer f skräprum n. rumpeln bullra, doft rulla. Rumps nr [pi. Rümpfe) bål, kropp; >t> skrof n.

rümpfen (die Nase) rynka på (näsan).

rund rund; - heraus rent ut; -herum, umher rundt omkring. Rund-..., rund'... in Zssgn-. Jbogttt m rundbåge; -gang m rond f; -Qemälbe n rundmålning f; -• gesang m dryckesvisa f som sjunges af hela laget; steife f rundresa; tschau f panorama n, f; revy m; -schreiben n rundskrifvelse f; Schrift / rundskrift; -weg rätt och slätt, heti tvärt, utan vidare, [kring.) Rundes rond; in bie- rundtorn-] Ründe /‘rundhet; fig. afrundning. runden (af)runda.

Rundheit s---.Runde.

Rundung f (af)rundning.

Rune f runa.

Runen«... in Zssgn: Schrift f runskrift; -stein m runsten.

Runge f Språte m.

Runkel, -rübe f beta.

Runzel f skrynkla, runzelig skrynklig, runzeln skrynkla.

Rüpel m lurk.

rüpelhaft lymmelaktig.

rupfen rycka; plocka (a. fig.).

Rupie f rupie m.

ruppig F,trasig; sluskig;lumpen

Ruppsack F m stygging m, f.

Ruh m sot n.

Ruffe m, Russin f ryss, ryska. Rüssel m snabel. rußen afsätta sot; ryka. rußig sotig. russisch rysk.

Rußland n Ryssland.

Rüst-... in Zssgn: -bftum O tn timmerstock, timmer n; -kam-mer f rustkammare w ; -zeug n verktyg.

rüsten rusta; göra i ordning; G uppföra en byggnadsställning. Rüster H f alm.

rüstig duktig, kraftig, stark;

rask.    [het.)

Rüstigkeit f kraft, styrka; rask-j

Lüftung /■ rustning; utrustning; redskap ro; (byggnads)ställ-ning.

Rute f spö »; (Maß) — 8,7t m.

Rutsch mras»; ^dahn f rutseh-bana.

rutschen glida; Åka; fara. rütteln skaka, ruska, rista.

f säckpipa; „träger m säck-bärare ; „tuch n näsduk ro; säck-väf ro; „zwil(li)ch ro säckväf. Säckel w pung; kassa f. Säckelmeister ro kassaförvaltare, sacken Jägga ell. fylla i säckar;

sich „ säcka sig.

Sä(e)-... in Zs.'stzgn: „mann w såningsman; ^Maschine f så-ningsmaskin ro; „zeit f så-[ningstid.

Saal m sal.

* Saat f såning, s&dd; utsäde n; skörd; Jforn n utsäde; „krähe f råka; „zeit f såningstid, sådd. Sabbat ro sabbat; „sruhe f sab-batshvila.

sabbern dregla; P pladdra.

Säbel ro sabel; J&ehtepZ. krokiga ben; „sörmig säbelförmig; „-Herrschaft f sabelvälde n; „hieb m sabelhuggn; Jfttitge /‘sabel-klinga; „scheide f sabelbalja, säbeln nedsabla.

Sach-..., fach-... in Zffgn: „dienlich, „gemäh ändamålsenlig, lämplig; „kenner ro, „kundig(er) a. u. s. sakkännare, sakkunnig; „» kenntnis f sakkunskap ro, sakkännedom; „läge f, „verhalt m (sakernas) ställning /*, läge n, förhållande n; „register n sakregister, innehållsförteckning f; „verhalt ro sakförhållande n; „verständig sakkunning; „verständiges) s. sakkännare; „« Walter m advokat, sakförare; „wert ro verkligt värde n. Sache f sak; ärende n; „11 pl.

auch (Gepäck) saker, sachlich saklig.

Sachlichkeit f egenskap m, att hålla sig till sak ell. fakta, sächlich Gram. neutral. [ka.l Sachse ro, Sächsin/^saxare, saxis-J sächsisch saxisk. sacht(e) sakta.

Sack ro [pl. Säcke) säck; mit „ anb Pack med pick och pack; „gaste f återvändsgränd; „hüpfen, „laufen n säcklöpning f; „leinwaud f säckväf w; „pfeife

säen så.

Säer w såningsman.

Saffian m Saffian ro u. n.

Safflor m safflor.

Safran ro saffran.

Saft m [pl. Säfte) saft /; „färbe f saftfärg w u. f\ „grün a. saft-1 saftig saftig.    [grön.j

saftlos saftlös.

saftreich, saftvoll saftrik, safts ull. Sage f saga.

Säge f såg; Jblfttt n sågblad; „bock ro sågbock; „fisch m såg-fisk; „wühle f sågverk n; späne pl. sågspån ro, kollekt, sagen säga; yttra; betyda; j-m „ lassen låta säga ngn, skicka bud till ngn»; es hat nichts zu „ det betyder ingenting, sägen såga. sagenhaft sagolik.

Säger w sågare.

Sägerei f sågverk n.

Sago ro sago ro, n.

Sahne f grädde ro.

Sahnenkäfe ro gräddost.

Saison f säsong ro.

Saite f sträng ro.

Saiten ... m Ls.-stzgn: „instrumrnt w stränginstrument; „spiel n strängaspel.

[mildhet.

Sakrament n sakrament. Sakristan tn sakristan.

Sakristei f sakristia, säkular sekulär.

Salamander m salamander.

Salat m sallat, salad. [strunt), salbadern prata (persilja eil. Salbe f salfva, smörjelse.

Salbei $ m, f salvia. salben smörja, [fig. salfvelse. ©ttUmng/smörjning; smörjelse; salbungsvoll salfvelsefull. saldieren G saldera.

Saldo Hl m [pl. (Salbt] saldo n. Salleiste /$$ salband n; (tyg-) Saline / saltverk n. [kant tn. Salm m lax.

Salmiakgeist m salmlaksprit tn. Salomo m Salomo; Prediger » predikarboken /; Hohelied »nis Höga visan /. salomonisch salomonisk.

Salon tn salong.

Salon«... ln Zffgn : »fähig salongs-mässig; stungen n salongsvagn; Salpeter m salpeter; ».Hütte s salpetersjuderi m; ».säure f salpetersyra.

salpetrig salpeterhaltig, salutieren X salutera.

Salve f salfva; salut m.

Salz n salt; ».brühe f saltlake tn; »brunnen m saltkälla /; »büchse /, ».faß n saltkar; ».fleisch n salt kött; ».grübe /saltgrufva; ».gurke f saltgurka; ».haltig salthaltig; »lake /= »brühe; »säure f saltsyra; »srr w saltsjö; »sieder tn saltsjudare; »sole f saltvatten n; »steuer f saltskatt m; »werk salzen salta.    [n saltverk,

salzig salt; salthaltig. [ritan. Samariter(in) samarit, sama-Same(n) tn frö n; säd /. Samens in Zffgn: »behaltet m fröhus n; »gehäuse n fröhus; »Händler m fröhandlare; »körn n frökorn; »stand m frömjöl n.

Deutsch ecfcwedtsalL

Sämerei f frö «.

Sämisch'... in Zs.'stzgn: »gerbet m sämskgarf vare; »ledern sämsk-skinn.

Sammel'... in Zffgn: »decken n bassäng m; »nanu tn kollektiv n; »platz tn samlingsplats.

sammeln samla; sich » samla sig, samlas; fig. samla sina tankar. Sammet «. s. Samt rc.

Sammler tn samlare.

Sammlung f samling.

Samstag m lördag, samt tillika med, jämte; » und sonders samt och synnerligen. Samt tn sammet tn, n.

Samt«..., samt«... in Zflgn: »artig sammetslik, -len; »band n sammetsband; »weich sammetslem. samten af sammet, sammetslik, sämtlich samtlig.

Sand tn sand; »bank f sandbank m; »boden tn sandjord/’; »büchse f sanddosa; »gegend f sandig traktm u./; »grübe / sandgrop; »korn n sandkorn; »mann tn sandgubbe; fig. John Blund; »• stein m sandsten; »«hr /sandur n; »wüste f sandöken. Sandale / sandal m.

Sandelholz n sandelträ. sandig sandig.

sanft mild; lindrig; ljus; foglig; lugn; blid; slät; sakta.

Sänfte / bärstol m.

Sanftheit / mildhet etc. «gl. sanft, sanftmütig saktmodig, mild. Sanftmütigkeit f saktmod h, Sang m sång. sangbar sångbar.

Sänger(in) sångare, sångerska, sanguinisch sangvinisk. sanieren rekonstruera ett bolag. Sanitäts«-. in Zffgn: »behörde / hälsovårdsnämnd, imndhets-nämnd; »wache / „olycksfaäs-lokal“ m, „fältskärsstuga“.

18

bunke ro.

ro svinhus n.

[tung.

[«• fl

Sankt..., St. sankt, sanktionieren sanktionera.

Saphir m safir.

Sappe & f sapp. [för tusan 1) sapperment fan anamma!, kors) Sappeur X m sappör.

Sarazene m saracen. sarazenisch saracensk.

Sardelle f sardell m.

Sardine f sardin m.

Sarg m [pl. Särge) likkista f\ -• betsel m likkistlock n. sarkastisch sarkastisk.

Sarkadmus m sarkasm. Sarkophag m sarkofag, sässig bosatt.

Satan m satan, satanisch satanisk.

Satellit m drabant.

Satin E m satäng, satin m u. n. Satire f satir ro.

Satiriker m satiriker, satirisch satirisk, satt mätt; belåten; sich - essen äta sig mätt; einer Sache - sein vara trött på ell. utledsen vid en sak.

Satte f mjölkbunke ro, äfv. fil-Sattel m [pl. Sättel) sadel; (eine» Berge») ås.

Sattel ..., satte!«...in -bäum m sadelbom; -decke f sadel-täcke n; -fest sadelfast (a.fig.); -gürt m sadelgjord f ; -knöpf m sadelknapp; -Pferd n ridhäst ro; -tusche f sadelficka; -zeug n sadelmundering f. satteln sadla.

Sattheit f mätthet, mättnad ro. sättigen mätta; stilla.

Sattler m sadelmakare.

Sattlerei f sadelmakeriaffär tn;

sadelmakeri n. sattsam tillräcklig; nogsamt. Satyr m satyr.

Satz m [pl. Sätze) sats; trakte-ring f; fest ro; taxa f; pris n; -bau m satsbyggnad; -fehler ro

Typ. sättfel n; -lehre f syntax

m,    satslära.

Satzung f stadga(nde n).

Sau f [pl. <5öue) so, sugga; svin n; fig. lortlolla; -bahne f bond-böna; -Ijlri m svinherde; -stall [prydlig.) sauber ren(lig*; fin; snygg Sauberkeit f ren(lig)het etc. säuberlich ----- sauber, säubern rengöra, sauer sur; fig. svår; mödosam; Sauer«..., sauer-... in Zssgri: -amp-fer m ängsyra f; abraten m sur-stek f\ pirsche f surt körsbär n; -klee m harsyra f\-kleesäure f oxalsyra; -kohl m, -frattt n surkål m; -ftflff m syre n; -teifl m surdeg; -töpfisch tjurig, vresig, trumpen.

Sauerei f svineri n. säuerlich syrlig, säuern syra, göra sur. saufen [soff; gesoffen) dricka ;supa. Säufer m drinkare, supare. Sauferei f, Saufgelag n superi

n,    suplag n.

Säug-amme f amma.

Saug(e)-... in Zssgn: Merkel n digris m; -flasche f diflaska; -• pumpe f sugpump m; -rohr n sugrör.

saugen [sog; gesogen) suga. säugen amma, gifva (ge) di. Sauger m dilamm n; slang m) Säugetier n däggdjur.

Säugling m dibarn n. säuisch grisaktig, snuskig.

Säule f pelare m; kolonn m;

volta-ische - voltaisk stapel m. Säulen ... in Zffgn: -fuß m pelar-bas, sockel; -gang m pelargång; -Halle f portik; pelarsal m; auf m kapitäl m u. n; -• uzbnung f peiarordning; Schaft m pelarskaft n.

Saum m [pl. Säume) fåll; kant; bryn n; rand f; -esel m pack-

[dröja, söla.

svalg n.

åsna f; »Lifad m klöfjeväg; ».« Pferd n packhäst m; ».fattel m packsadel, säumen fålla, kanta; (zögern) säumig, saumselig trög, senfärdig, långsam; försumlig. Saumseligkeit f tröghet etc. äure f syra (a. Them.). aus m: in », und Braus leben lefva i aus och das. säuseln sasa, sausen hvina, tjata.

Sausewind m fig. (flatterhafter Mensch) fjanter.

Savoyarde m sav oj ard Savoyen n Savojen.

6c... s. Sz...

Schabe f kackerlacka. Schabe-eiseu n skaf järn. schaben skaf va; skrapa, [skoj n.) Schabernack w puts n, spratt n,j schäbig skorfvig; skabbig; luggsliten ; fig. futtig.

Schäbigkeit f skabbighet; slus-kighet; fig. futtighet.

Schablone f schablon m. Schabracke /‘ schabrak n.

Schabsel n affall.

Schach n schack; », dem Könige!

schack'.7 », dieten schacka. Schach-..., schach-... in Zssgn: ».brett n schackbräde; ».selb n schackruta f; ».figur f schackpjäs m ; ».förmig rutformig; ».matt schackmatt (auch fig.); ».spiel n schackspel; ».spieler m schack-spelare; »,$uq tn schackdrag«. Schacher m schackrande n. Schächer m röfvare; mördare, schachern schackra.

Schacht m schakt n; djup n;

[käring.

Schachtel f askm; alte», gumma; Schachtelhalm ^ m skafgräs n. schächten slakta.

Schächter m (judisk) slaktare. Schad»..., schad-... in Zsign: ».los skadeslös; oskadd; »Los halten für hålla, (ngn) skadeslös för; ».loshaltung s godtgörande n ; skadeersättning, schade s. Schaden.

Schädel m hufvudskål f, skalle; »dohrer m Lhir. trepan, benborr; ».stötte f hufvudskalleplats m. schaden skada; das schadet nichts det gör ingenting; was schadet es? hvad gör det?

Schaden m [pl. Schäden) skada f; förlust /■, es ist schade det är skada; zuSchaden kommen ta(ga) skada.

Schaden-.... schaden-... in Zssgn: »,« ersatz m skadeersättning f\ »,» fteubefskadeglädjem, f; ».froh) schadhaft skadad, [skadeglad.) schädigen skada, schädlich skadlig.

Schädlichkeit f skadlighet. Schädling m skadeväxt, -insekt. Schaf n får (auch fig.); (Mutter«».) tacka; ».bock m bagge; Jett« fårskinn; ».fleisch n fårkött; »,» garbe ^ f röllika; ».Hirt m fårherde ; »j)ütbe /"fårfålla; »husten m torrhosta f; ».käse tn fårost, ».(s)kopf m fårhufvud (auch fig.) n; ».leder n fårskinn; ».pelz m får-skinnspäls; ».schür f fårklipp-niAg; ».seuche f fårkoppor pl.; ».stall tn fårhus n; ».zucht f får-afvel m, -skötsel; ».züchter m fåruppfödare.

Schäfchen n lamm(-unge m); ^ hänge; pl. strömoln; fig.: sein » scheren sko sig, sein », ins Trockene bringen draga sig nr spelet utan förlust.

Schäfer m (får)herde; ».gedicht n herdedikt f\ ».hund m fårhund; »jungemherdegosse, vallpojke; ».leben n herdelif; ».spiel n herde-spel; ».stab m herdestaf. Schäferei f schäferi n.

Schäferin f herdinna. schaffen* [schaffte; geschafft) (»rbei«

duktör.

ten) skaffa; j-m zu - machen skaffa ngn ngt att göra, (för-) orsaka ell. vålla ngn obehag, schaffen 2 (schuf; geschaffen) (hervor« bringen) skapa.

Schaffner m förvaltare; vaktmästare (eil. kypare); A kon-[passerska. Schaffnerin /'hushållerska; upp-Schafott n schavott tro.

Schaft m (pi. Schäfte) skaft n;

stång f\ (Stiefel--) skaft n. schäften skafta.

Schah tro [pZ.-8] m (persischer Herr« scher) schah.

Schakal m schakal.

Schäker w skämtare.

Schäkerei f skämt n, P skoj n. schäkern skämta, schal ^ fadd, smaklös, platt. Schal^ m [pl. -e) (Tuch) schal. Schal«.», in Zs.«stzgn: -tier n skaldjur.

Schale f (Gefäß, Wage--) skål;

(Hülse) skal n; kalte - kallskål. schälen (af)skala; (af)barka. Schalheit f faddhet, smaklöshet. Schälhengst m beskällare.

Schalk tro skalk, skälm, schalkhaft skalkaktig, skälmsk. Schalkhaftigkeit, Schalkheit f skalkaktighet, skälmaktighet. Schalks«... in Zs.-stzgn: -knecht m otrogen tjänare; -narr tro narr. Schall m ljud n; skall n; klang; Deckel m resonnansbotten; -« welle /‘ljudvåg.

schallen (scholl, geschallen; auch: schallte, geschallt) ljuda; skalla; klinga.

Schalmei f skalmeja.

Schalotte $ f schalottenlök tro. Schalt«^. ln Zffgn: -jähr n skottår; -monat (-tag) m sjkott-månad (-dag).

schalten råda, styra; - (und walten) mit styra och ställa med. Schalter m (biUett-)lucka f.

Schaluppe s slup m.

Scham f blygsel, skam; blygd.

Scham-..., schäm«... in Zssgn: -bei» n blygdben; -bug tro ljumske; -los skamlös; -lofigfeit/‘skamlöshet ; -rot rodnande (af blygsel) ; -röte f blygselrodnad m; -teile pl. könsdelar.

schämen: sich - blygas, skämmas.

schamhaft blygsam.

Schamhaftigkeit f blygsamhet.

Schamotte f eldfast lera.

Schand«... in Zssgn: -bube t» skurk, bof; -fleck m skamfläck; -lieb n nidvisa f\-mal n skamfläck tro; -maul n elak tunga f; -Pranger m skampåle; -schrift f smäds-skrift; -tat f nidingsdåd **.

Schande/'skarn, vanära; zuschanden gehen bli(fva) fördärfvad; komma på skam; zuschanden machen komma (ngn) på skam; fördärf va; förstöra; gäcka.

schänden skända, vanära; vanhelga.

schandenhalber för skams skull.

Schänder tro skändare.

schändlich skändlig.

Schändlichkeit f skändlighet.

Schank tro utskänkningslokal, krog; -Wirt tro krögare; -Wirtschaft f krog(rörelse) m.

Schanker t» Med. Schanker.

Schanz«... in Zssgn: -arbeit f, -. bau tro förskansningsarbete n, skansgräfning f; -arbeiter, -• gräber tro skansgräfvare; -korb tro skanskorg; -pfähl tro skanspåle.

Schanze f 1. & skans m. 2. (ft. chance); in die - schlage» pris-gifva (-ge).

Schar f 1. skara. 2. plogbill m.

Scharbock tro Med. skörbjugg.

scharen samla; sich - samla sig, samlas.

scharenweise i skaror, hoptals.

scharf skarp.

[ett fel.

Schecke f skäck m. scheckig skäckig. scheel, -süchtig skelögd; afund-Schesfel m skäppa (54,v« Liter)/. Scheibe f skifva; (Fenster--) ruta; (Honig«-) kaka; (Kompaß«-) skifva; (Schieß--) (skott-)tafla; (Töpfer«-) skifva; in -N geschult« ten skuren i skifvor.

Scharf»^., scharf«... in Zflgn: -blick m skarpblick; -ftftg som har skarpa hörn; -kantig, -randig skarpkantig; -richtet m skarp-rättare; -schütze m skarpskytt; -sichtig skarpsynt; -sinn m skarpsinne n; -sinnig skarpsinnig.

Schärfe f skärpa; egg; skarpt hörn n eil. skarp kant m. schärfen hvässa; skärpa; höja. Scharlach m scharlakan n; -sieb er n scharlakansfeber m; -tot scharlakansröd, sch armieren charmera, förtjusa. Scharmützel X n skärmytsling f. scharmützeln X skärmytsla. Scharnier n gångjärn, scharner. Schärpe f skärp n.

Scharre f skrapning, skrapa, scharren skrapa; krafsa; (von Pferden) stampa.

Scharte ^bräcka, hugg n; glugg m; eine - auswetzen godtgöra Scharteke f lunta, schartig som har b räckor eil. hugg i eggen.

Schatten m skugga f\ -bild n skuggbild m; -fönig m skuggkonung; -ritz m silhuett f; -« fette /“skuggsida (a. fig.); -spiel n skuggspel, schattieren schattera. Schattierung f schattering, schattig skuggig, [handkassa.) Schatulle f schatull n; (furstes)J Schatz m [pZ. Schätze) skat’t (auch als Kosewort); -amt n statskontor; -gröber m skattgräfvare; Jtammer f skattkammare m; -» meister nt skattmästare, schätzbar värdefull, värderad. Schützbarkeit f aktningsvärdhet. schätzen beskatta, schätzen uppskatta, värdera, schätzenswert aktningsvärd. Schatzung f beskattning. Schätzung f värdering.

Schau /"beskådande n; zur-stellen utställa, exponera.

Schau«..., schau«... in Zflgn: -bühne f skådebana, scen m, teater m; -fenster n skyltfönster; -gerüst n estrad tn; -kästchen n skylt-låda f; Jfoftig skådelysten; -münze f skådemynt n; -Platz m skådeplats; -spiel n skådespel; -spieldirektor m teaterdirektör; -spielet m skådespelare ; -spielerin f skådespelerska; -spielhaus n teater m; -« spielkunst f skådespelarkonst; -stellimg f utställning; förevisning; skyltning.

Schauder m rysning f. schauderhaft ryslig, schaudern rysa. schauen skåda, se, blicka. Schauer n» 1. åskådare. 2. skjul n; taknöfver hufvudet. 3.sasa /", rysning f. 4. (regn)skur. schauerlich ryslig, hemsk, schauern ---- schaudern.

Schaufel f skofvel. schaufeln skofla.

Schaufelrad n skofvelhjul. Schaufler m (Damhirsch) dofhjort. Schaukel f gunga, schaukeln gunga; vagga; vicka. Schaukelstuhl m gungstol. Schaum m skum n, fradga f ; kelle f, -löffel m skumsked f\ -toein m musserande vin n. schäumen skumma, fradga.

Scheck G m [pl. -e u. -s) check, kassainvisning; -buch n check-) [bok /.i [sjuk.J

Scheiben ..., scheiben«... in Zflgn:

^blei n fönsterbly; ^förmig skifformig; ^.honig tn honung i kakor; ^.schießen n målskjutning f; östand m skjutbana f. scheibig skifvig.

Scheide f (Säbels) balja; (Treu« nung) gräns m (-linje, -skillnad m); (weibliche ^.) slida; Jblirf m afskedsblick; abrief tn skilj e-bref n; ^.gruß m afskedshäls-ning f\ ^kolben m destillerkolf; ^mauer, ^.wand s skilj emur rn; ^.münze f skiljemynt n; ^.waffer n skedvatten; ^weg m skiljeväg.    [(af)dela; skilj as.J

scheiden (schied, geschieden) skilja ;| Scheidung f afskiljanden; gräns m; afskedstagande n; skilsmässa.

Schein w sken n; ljus n; utseende n; intyg n; kvitto n; skuldsedel; sedel; nur zum ^ blott för syns skull.

Schein-..., schein-... in Zssgn: ^an. griff tn skenanfall n; ^.heilig skenhelig; ^.Heiligkeit f skenhelighet; ^.kauf m skenköp n; „tob m skendöd; „tot skendöd, scheinbar skenbar.

Scheinbarkeit f skenbarhet. scheinen (schien; geschienen) lysa, skina; (erscheinen) tyckas vara. scheißen (schiß; geschissen) »»anst. skita.

Scheit n [pl. „e(r)] vedträ. Scheiteln» hjässa f\ topp; spets; (Haar) bena f.

Scheitel»..., scheitel«... in Zssgn: punkt m hjässpunkt, zenit n; „recht lodrät; „Winkel m vertikalvinkel, scheiteln bena.

Scheiterhaufen m bål n. scheitern >L stranda, förlisa; fig.

misslyckas.

Schellack m Schellack.

Schelle f (ring)klocka; skälla; bjällra; (Hand-„) handboja;

(Maul-„) örfil m; (deutsche Karte) ruter m.

schellen ringa (på).

Schellen-... in Zs.-stzgn: „geläut n bjällerklang m; „kappe f narrkåpa.

Schellfisch m kolja f.

Schelm m skälm; skurk. (n.

Schelm(en)streich w skälmstycke

Schelmerei f skälmaktighet; skälmstycke n.

schelmisch skälmaktig. (ovett.

Schelte f: ovett; „ bekommen få

schelten (schalt; gescholten) banna; träta eil. gräla (på); kalla (för).

Scheltwort n okvädinsord.

Schema n schema.

Schemel m pall.

Sä)enk m munskänk; värdshusvärd; „gerechtigkeit f utskänk-ningsrättighet; „mädchen n skänkfröken f; „ftube ^skänk-rum n; „tisch ro disk; serveringsbord n; „toitt m värdshusvärd, krögare; „wirtschaft f värdshus-, krogrörelse.

Schenke f krog ro, värdshus n.

Schenkel ro lår n; skänkel, ben n.

Schenkelbruch ro lårbensbrott n.

schenken skänka, gifva ell. ge; förlåta; (Getränke) slå i; at-skänka.

Schenkung f donation, gåfva.

Scher«... in Zssgn -. „beutel m raketui n; „Messer n rakknif m; „wolle 'f klippull; „zeit f kiipp-ningstid.

Scherbe f, „n ro skärs va, bit m.

Schery f sax; (Lrebs-„) klo; (Wägen-„) gafifel(tistel) rn.

scheren (schor; geschoren) (avklippa ; raka; fig. preja; plåga, trakassera; sid) (fort) - ge (gifva) sig i väg, P af dunsta, schappa; sich „ um bry sig om.

Scherenschleifer ro skärslipare.

Schererei f trakasseri n.

Scherflein n skärs m.

(die Haut) skafva.

Rig»

la.

Scherge m rättstjänare, polisbetjänt).    [fjäsa.j

scherwenzeln buga sig, krusa,} Scherz m skämt n.

Scherz...., scherz-... in Zs.'stzgn: »» macher m skämtare; »weise på skämt, skämtvis; »tooit w[ scherzen skämta.    [skämtord.j

scherzhaft skämtsam. Scherzhaftigkeit f skämtsamhet. scheu skygg, rädd.

Scheu f skygghet, rädsla. Scheuche f fågelskrämma, scheuchen skrämma bort. scheuen skygga; vara rädd, frukta (auch sich »).

Scheuer f lada.

Scheuer»... [scheuern) in Zflgn »-bürste f skurborste m; »faß n diskbalja s; »frau f skurmadam; klappen, »wisch m skurtrasa f. scheuern skura; skafva, skubba;

[lapp m. Scheu klappe f, .leder n skygg-Scheune f lada.

Scheusal n odjur, vidunder, scheußlich ohygglig, faslig. Scheußlichkeit f ohygglighet. Schicht f 1. lager n, hvarf n. 2. arbetsskift n. 3. (samhälls-) lager n.

Schicht»..., schicht»... in Zflgn: »• meister m schaktmästare; »• weise hvarf vis.

schichten 1. v/a. upplägga hvarf vis, trafva; lägga i lager. 2. e/n. .(bott Rindern) fälla tänder, schick stil(ig) passande, fint. Schick m skick n. schicken skicka; sich » für passa för; sich - in finna sig i, foga sig efter; sich in die Zeit » följa, med tiden; in den April - narra april.

schicklich passande, skicklig. Schicklichkeit f det passande, god ton m; »sgefühl n känsla f för det passande.

Schicksal n öde.

Schickung f försyn, skickelse. Schiebe»... in Zs.'stzgn: »fenfter n skjut-, fällfönster; ».karre f skottkärra; ».ring m löpring, löpare.

schieben [schob; geschoben) skjuta;

sätta, sticka; f. Kegel.

Schieber m löpring, löpare; P vinglare.

Schiebung P f vingleri n, skoj n. Schieds»..., schieds.... in Zflgn: ». gericht n skiljedomstol m; »» mann, ».richte» m skiljedomare; ».richterlich genom skiljedomare; Spruch m skiljedom, schief sned, på sned; ».mänlig snedrnunt; ».winkelig snedvink-Schiefe f snedhet.

Schiefer m skiffer; »bruch m skifferbrott n; »dach n skiffertak; »beder ro skiffertäckare; »platte /‘skifferplatta; »stift ro griffel; »tafel f skiffer-, griffeltafla. schieferig skiffrig. schiefern skifva sig.

Schiefheit f skefhet. schiel-äugig skelögd. schielen skela; » nach Snegla på. Schienbein n skenben.

Schiene/"skena; spjäle m, spjäla, schienen beslå med skenor; spjä-

Schienen»^, in Zflgn: »bahn/'järnväg ro ; spårväg ro; »strong m järnvägsspår n.

schier ren; nästan.

Schierling ^ m odört f.

Schieß»... in Zflgn: »baumwolle f bomullskrut n; »bedarf ro ammunition /*; »gewehr n skjutgevär; »Haus n skjutpaviljong ro; »platz m skjutbana f\»scharte f skottglugg ro; »scheibe/'skott-tafla; »stand ro håll »; »Übung f skjutöfning.

schießen [schoß; geschossen) skjuta; rusa; slunga, kasta; X sprän-

[gel n.

[skymt.

ga; tot- skjuta ihjäl; fig. einen Bock - göra en bock; - lassen släppa; in Samen - gå i frö.

Schießen n skjutning s.

Schiff n skepp; fartyg; zu -e gehen gå ombord; (Kirchen--) skepp. (Weber--) skyttel m.

Schiff«..., schiff-... in Zssgn: -bau rn skeppsbyggeri n; -baumeifter m skeppsbyggmästare; -bauplatz m skeppsvarf n; -bruch m skeppsbrottn; -brüchig skeppsbruten; ^.btürfe/"pontonbrygga; —fahrt /"(meist Schiffahrt) sjöfart; -(s)fracht f frakt. Vgl. Schiffs-...

schiffbar segelbar.

schiffen segla, fara.

Schiffer m b&tförare; skeppare; pl. sjömän.

Schiffs-... in Zssgn: -bebürfitiffep/. skeppsförnödenheter; abrücke /’ skeppsbrygga; -Hinterteil n akter m; -journal n skepps-journal m; -junge m skeppsgosse; -kapitän m sjökapten; -ladung f skeppslast; -last f skeppsläst (— 2 ton) m u. f; --Mannschaft /"skeppsbesättning; -raum m lastrum n; -zwieback m skeppsskorpa f. Vgl. auch Schiff-...

schikanieren chikanera.

Schild 1. m {pl. Schildes sköld (aud> fig.); im -e führen ha(fva) ngt i sinnet. 2. n [pl. Schilder) skylt m.

Schild-..., schild-... in Zssgn: -bür-germ småstadsborgare;-förmig sköldformig; -knappe m vapen-dragare; -fröts f sköldpadda; -krot, -patt n sköldpadd m; -. wache f skyltvakt m.

Schilder-... in Zssgn: -Haus n vakt-, skyllerhus; -malet m skylt-målare.    [eil. vakt.l

schildern skildra; X stå på post)

Schildern m skildrare.

Schilderung /"skildring.

Schilf n vass w; säf /'u.n; -decke f säfmatta; -rohr n vassrör. schilfig vassbevuxen.

Schiller m färgskiftning f; glans;

auch ett elngs vin. schillern skifta i färg.

Schilling m skilling.

Schimmel m 1. skimmel. 2. mö-schimm(e)lig möglig, schimmeln mögla.

Schimmer m skimmer n; sken n; schimmern skimra; glänsa. Schimpf m skyms; -name m öknamn n; -wort n skymford. schimpfen skymfa, schimpflich skymflig.

Schind-... in Zssgn: -aas, -luder n as, luder; -anger m plats där döda djur Hås.

Schindel f takspån n. Schindeldach n spåntak, schinden [schund; geschunden) flå;

förtrycka; sich - knoga. Schinder m (hud-)afdragare; fig.

flåbuse. [plats) w; prejeri n. Schinderei f hudafdragning(s-Schinderkarren m rackarkärra f. Schinken m skinka f.

Schirm m skärm; (Mützen«-) skärm; (Regen--) paraply m u. n; (Sonnen--) parasoll m n. n; fig. skydd n; -dach n skjul; skydd; soltält; -herr m beskyddare; -macherm paraplymakare; -ständer tn paraplyställ n; -• wand f (afdelnings)skärm m. schirmen skydda.

Schirmer m beskyddare. Schirrmeister m förste stalldräng. Schirting m shirting m u. n. Schlacht f slag n, strid; -bank f slaktbänk m; -b*U n slaktar -yxa f; -feld w slagfält; -gesang m stridssång; -geschrei n stridsrop; -gelümmel n stridsvim-mel; -Haus n, -hof m slakthus n; slakteri n; -mo&fe f slaktmask; -messer n slaktarknif m;

».Opfer n slaktoffer; ».Ordnung f slagordning; »pferd n stridshäst m; »steuer f slaktskatt m. schlachtbar lämplig att slaktas, slaktset, schlachten slakta.

Schlachtenmaler m bataljmålare. Schlächter m slaktare.

Schlacke s slagg n u. m. schlackerig F regnig, slaskig, schlackig slaggi g.

Schlackwurst f metvurst m. Schlaf m 1. sömn; im » i sömn, sofvande. 2. [pl. Schläfe) tinning.

Schlaf-..., schlaf-... in Zs.-stzgn: »• bursche m logerare; »geld n af-gift f för nattlogi; ».gemach n sofgemak; ».genoß, »kamerad m sängkamrat; »los sömnlös; ». lofigkeit f sömnlöshet; ^.mittel n sömnmedel; »mütze f nattmössa; fig. sjusofvare, sömn-tuta, ».rock m nattrock; »saal m sofrum n; »sofa n liggsoffa f; ».stelle fsofplatsw; ».ftube/"sängkammare m; ».stuhl m hvilstol; »sucht f sömnsjuka; »süchtig sömnsjuk; »trunk tn sömndryck; »trunken yrvaken; »« trunkenheit f yrvakenhet; »« wagen m sofvagn; »zimmer n = »ftube.

Schläfchen n slummer m, lur m. Schläfe f tinning m. schlafen sschlief; geschlafen) sofva; »gehen, sich ».legengå till sängs, gå och lägga sig; » Sie wohl! sof godt!

Schläfer(in) sofvande. schläfern: eS schläfert mich jag är sömnig.

schlaff slapp, slak.

Schlaffheit f slapphet, schläfrig sömnig.

Schläfrigkeit f sömnighet.

Schlag m [pl. Schläge) slag n; hugg n; (Schlagfluß) slag «: (Pul«-, Herz-»,) slag n; (Donner-») åskslag n; (eine« Taue«) bukt f\(der Vögel) slagn; (Schlag-baum) slagbom; hygge n; vagnsdörr f; fig. slag n, sort t». Schlag-..., schlag-... in Zfsgn: »obet f pulsåder; »anfall m slaganfall n; »ball m boll; »bäum m slag-bom; »fertig slagfärdig; »fertig-feit f slagfärdighet; »fluß m slag n; vom ~flufe getroffen träffad af slag; Jteinefkritsnöre« ; » licht n stark, skarpt begränsad dager m; »lot n slaglod; »netz n slagnät; stegen m slagregn n; ».röhre f tändrör n; »sahne f vispad grädde m; »schatten m slagskuggas; pfeife f slagsida; »nhr f slagur n; »toctf n slagverk; ».wort n slagord; uppslagsord.

schlagen sschlug; geschlagen) slå; tot-», slå ihjäl; (e-e Ader) öppna; (Brücke) slå; (Geld) slå(mynt); (Holz) fälla; (Laute) spela på; ein Kreuz » göra korstecknet; ans Kreuz », korsfästa; in Falten » veckla; in die Schanze ». vedervåga; zu Boden », fälla till marken, slå omkull; auS der Art » vansläktas; sich ». slåss; duellera; sich aus dem Sinne » slå ur hågen; sich zu e r Partei » ansluta sig till ett parti, schlagend slående.

Schläger m slagskämpe; (zum Fechten) (fäkt)sabel; (Vogel) sångfågel.

Schlägerei f slagsmål n. Schlamm m slam w, 'gyttja f;

smuts; ».grübe f dypöl m. schlämmen muddra; slamma, schlammig slaminig, gyttjig. Schlämmkreide f slammad krita. Schlampe f slampa, schlampig slarapig.

Schlange f orm m. schlängeln (sich) slingra (sig).

flor n.

[tåg.

Schlangen-..., schlangen-... tn Zflgn: ^.anbeter m ormdyrkare; ^brut f huggormars afföda; ^.förmig ormlik; ^gift n ormgift; JUnte f spirallinje ; ^.rohr n rörspiral m; ^.weg m slingrande ell. krokig väg. schlank smärt, smal.

Schlankheit f smärthet, emalbet. schlapp ---- schlaff.

Schlappe f förlust; nederlag n. schlappen hänga och slänga: slafsa.

Schlaraffen-... in Zsign: ^.lnnb n lättingarnas förlofvade land; kleben n latmanslif. schlau slug, listig.

Schlauch m [pl. Schläuchej slang w u. f; lädersäck.

Schlauheit f slughet, list(ighet). Schlaukopf m slughufvud n. schlecht dålig; illa; ^ und recht enkel och rättfram, schlechterdings alldeles, 'absolut, schlecht-hin, -weg helt enkelt. Schlechtigkeit, Schlechtheit f gemenhet, dålighet. schlecke(r)n slicka; snaska. Schlegel m [pZ. slagträ n; klubba f; trumpinne; e s Kalbe« bog.

Schlehdorn m slån f.

Schlehe f slån.

Schlei f=<Sä)\m.

Schleich-... in Zffgn: ^handel m smyghandel; ^.Händler m smyghandlare; ^,weg m smygväg.

schleichen [schlich; geschlichens smyga sig; krypa; sich davon ^ smyga sig bort ell. undan.

Schleicher m smygare; smiler.

Schleicherei f smygvägar pZ.; smilighet.

Schleie f (Fisch) sutare m.

Schleier m slöja/"; (Gesicht-schleier) [m n. n.

Schleier-stor m, -leinen n flortyll Schleis-... in Sfian: Jbabn /"isbana:

^mühle f vatten slipverk n; rad n sliphjul ;*,ftein m slipsten. Schleife f 1. drög. 2. rosett m. 3. snara.

schleifen 1. [schliff; geschUffcnj slipa. 2. [schleifte, gelchleistj släpa; skrilla.

Schleifer m slipare.

Schleiferei s slipverk n, stiperi». Schleim m slem n. schleimen alstra slem ; slemma. Schleimhaut f slemliinna. schleimig slemmig.

Schleife f sticka; spån n u. m. schleißen [schliß; geschlisscuj «t-nöta; spänta, schlemmen frossa.

Schlemmer m frossare. Schlemmerei f f rosse ri n. Schlempe s drank. schlendern gå och drifva. Schlendrian tn slentrian, schlenkern slänga.

Schlepp-... in Zssgn: ^.dampser m bogserångare; Jfletb n klänning f med släp; ^netz n dragnät; ^.schiff »n — ^dainpfer; Jeil, Uau n bogser(ings)lina /";släp-Schleppe f släp n. schleppen släpa; bära; >1, bogsera, schleppend släpande.

Schlepper m bogserare. [ska). Schlesier(in) schlesier, (schlesi-schlesisch schlesisk.

Schleuder f slunga.

Schleudererr» slungare. [derprist schleudern slunga; sälja till un-j schleunig skyndsam, [hastighet. Schleunigkeil f skyndsamhefc, Schleuse f sluss m.

Schleusen-... in Zs.-stzgn: ^Qflb n slusspengar pl.; ^.meifter w slussmästare; „tor n slussport

[slam n.l Schlich w konstgrepp n; knepn schlicht enkel; jämn, slät. schlichten släta, jämna; ordna. Schlichtung f ordnande n.

stängas.

[ning

schlingern 4, slingra.

Schlingpflanze f slingerväxt tn.

Schlips tn halsduk.

Schlitten m släde; kälke, -bahn /"slädväg m; slädföre n; -fahrt f slädåkning, -färd; -kufe /"släd-med(e)»»; -Partie /^slädparti n.

Schlittschuh m skridsko; - laufen åka skridsko; -laufet m skridskoåkare.

Schlitz w snitt n; skåra f\ springa f.    [klyfva; upprispa.)

schlitzen göra snitt ell. skråmor i; j

[(nach efter).

[de.

Schlick m slam n, gyttja f. schliefig degig, schließbar som kan tillslutas, schließen sschloß; geschloffen) sluta; (Tür) stänga; (au« et. -) sluta (till ngt af ngt); (Bündnir) af-sluta.

Schließer m fångvaktare, schließlich slutlig(en). Schließung/^afslntande n; stäng-Schliff »» polityr, schlimm dålig; ond; ledsam ; svår; Illa; -er sämre, värre; am -sten sämst, värst; ich bin aufs (auf das) Schlimmste gefaßt jag är beredd på det värsta. Schlinge f ögla; maska; snara. Schlingel»» slyngel. schlingen (schlang; geschlungen) sluka; slingra, linda, vira (sich )

[sig)-]

Schloß » [pl. Schlösser) slott; (Tür- k. -) lås; Bücher--) spänne; -aufseher m kastellan; -hof »» borggård.

Schlöffe f hagelkorn n.

Schlöffet m låssmed; -arbeit f låssmedsarbete ». [-yrke n.

Schlofferei/låssrnedsverkstad»»,

Schlot »» skorsten; -feger m skorstensfejare, sötare.

schlotterig rankig; vårdslös, slarfvig.

schlottern runka; skälfva; dingla.

Schlucht f klyfta; afgrund m; svalg n.

schluchzen snyfta.

Schluck m klunk; drag n. schlucken svälja (ned); sleka; hicka.

Schlucken»», Schluckauf»» hicka f. Schlucker m slukare; (armer- -stackars sate, kräk n. Schlummer m slummer, schlummern slumra.

Schlumpe f slampa, schlumpig slampig.

Schlund m [pl. Schlünde) svalg n; af grund; klyfta f.

Schlupf-... in Zssgn: -loch n kryp hål; -lottifel m smyghål n. schlüpfen glida; slinka; kila. schlüpfrig hal, slipprig (au* /ig;). Schlüpfrigkeit f slipprighet. Schluß m [pl. Schlüsse) afslut-ning f\ slut »; slutsats; (Zu-schließen) stängning f\ -art /"bevisföring; -Bemerkung f slutanmärkning ; ^folgerung /"slutsats '»»; -ledning; -punft m punkt; slutpunkt; -rechnung s sluträkning; -retm »» slutrim n; -satz »» slutsats; -stein »a slutsten; -tiwrt » slutord; -• zettel G m Börse: slutsedel. Schlüffel»» nyckel; «T klav; -6 att tn nyckelax n; JBcitt n nyckelben ; -blume f gullxufva; -Bund »nyckelknippas; -lmh» nyckelhål ; -ring m nyckelring, schlüssig besluten.

Schmach f skam; smälek m;

skyms m. schmachten (för)smäkta; längta schmächtig smal; spenslig. Schmächtigkeit f spenslighet. schmachvoll skamlig, neslig. Schmack H tn sumak.

Schmacke 4/ f sm ack m. schmackhaft smaklig, välsm akan-f Schmackhaftigkeit f smaklighet. Schmäh-..., schmäh--, in Zssgn: -• rede f smädelse(r pl.); Schrift f smädeskrift; -sucht f smäder

ling ro.

sam.

lystnad m; „süchtig smäde-lysten.

schmähen smäda, okväda. schmählich skamlig, skymflig. Schmähung f smädande w; smä-delse.

schmal smal; trång; knapp. Schmal-..., schmal-... in Zssgn: „• bäckig med insjunkna kinder; „bier n dricka f\ „leder n of-vanläder; „spurig: A „spnrige Bahn smalspårig järnväg ro. schmälen gräla ell. träta på. schmälern minska; förringa. Schmälerung f minskning; förringande n.

Schmälte f smalt m, koboltglas. Schmalz n flott; fett, ister. schmalzig flottig, schmarotzen snylta, snugga. Schmarotzer m snyltgäst, schmarotzerisch snyltande. [n.| Schmarre /"ärr n, skråma; hugg] Schmarren m fiibb. kaka f. schmarrig ärrig, sk^mig. Schmatz ro smällkyss. schmatzen smacka; ge (gifva) smällkyssar.

Schmauch m — Rauch.

Schmaus m fest, kalas n. schmausen festa, kalasa.

Sch mauser ro vivör/ [sering.] Schmauserei f festande n, kala-j schmecken smaka; „ nach smaka; das schmeckt mir nicht det smakar mig inte, jag tycker inte om det.

Schmeichelei f smicker n. schmeichelhaft smickrande, schmeicheln smickra. Schmeichler(in) smickrare; smic-krerska.

schmeißen (schmiß; geschmissen) slå (till); slänga, kasta. Schmeißfliege f spyfluga. Schmelzn, emalj; „arbeit/‘smältning ; emalj ering; emalj; „-arbeitet ro smältare; emaljör;

„färbe f emaijfärg m, f\ „Hütte f smälthytta; „ofen m smältugn f; „tiegel m smältdegel, schmelzbar smältbar. Schmelzbarkeit f smältbarhet. Schmelze f smälthytta, schmelzen (schmolz; geschmolzen) smälta.

Schmelzer m smältare. Schmelzerei f smälthytta.

Schmer m n. n smörja f; fett n, ister n; „bauch m isterbuk. Schmerle f dvärgfalk m; grön-[sorg f.

Schmerz m smärta f; ondt n; schmerz-... in Zfsgn: „lindernd, „• stillend smärtstillande; „los smärtfri; „voll smärtsam, plåg-[Yärka.

schmerzen smärta, göra ondt; Schmerzensgeld n ersättning / för sveda och värk. schmerzhaft,schmerzlich smärtsam, plågsam.

Schmetterling m fjäril, schmettern slunga, vräka, kasta, slå; smattra; skrälla.

Schmied m smed. schmiedbar smidbar.

Schmiede f smedja; „eise« n smidesjärn; „Hammer m slägga f; „Meister m smed(s)-mästare.

schmieden smida; (Pläne) uppgöra (planer).

Schmiege f böjning, lutning, schmiegen: sich „ trycka eil. sluta sig; smyga sig. schmiegsam böjlig, smidig. Schmiegsamkeit f böjlighet, smidighet.

Schmiele H f tåtel m.

Schmier«... in Zssgn: ^buch n kladd rn; „büchse f smörjkopp m; „. sink w snuskpelle, gris; „seife / såpa.

Schmiere f smörja; P sraöij n. schmieren smörja; stryka; breda;

— 285 —

(Schrift) hoprafsa; sadda; (Wein) förfalska.

Schmierer m smöijare; bläck-suddare; kludder.

Schmiererei s smörj ning; klotter n: kludd n.

schmierig smörjig; smutsig.

Schmink-.- in Zs.ostzgn: -bahnen pl. turska bönor; ^.bofe f smink-dosa; -mittel n sminkmedel.

Schminke f smink n.

schminken sminka (sich sig).

Schmirgel m smärgel; tobaksolja f i pipor.

(ift.

schnappen gripa, snappa (nach efter); nach Luft - kippa efter andan.*    [pare.l

Schnäpper m klinka; flugsnap-j Schnaps f» [pl. Schnäpse) snaps; brännvin n; -flasche f bräna-vinsbutelj tn; -laden krog. schnapsen snapsa, supa. schnarchen snarka.

Schnarchen n snarkning f. Schnarcher m snarkare.

Schnarre f (barn-)skallra; (Vogel) kornknarr r».

Schmierer

schmirgeln smärgla. [hugg n.l Schmiß m [pl. Schmisse) slagn;} Schmiße f pisksnärt m.

Schmack m tidningsmurfod. Schmöker m fig. lunta f. [tvär. schmollen visa sig trumpen eil schmollieren dricka brorskål.

Sch mollis n brorskål s; -! skål! Schmor--, iw Zs.-stzgn: -braten m stekt eil. stufvadt kött n; -• psanne f, -topf tn stekgryta f. schmoren stufva, steka.

Schmu»» jüdisch olofligförtjänsts. Schmuck m prydnad; smycken pl.; nipper pl. schmuck prydlig, snygg. Schmuck-.-, schmuck-... in Zs.-stzgn: -kästchen fi juvelskrin; -los enkel.

schmücken smycka, pryda. Schmuggel m, Schmuggelei f smuggleri n, smyghandel m. schmuggeln smuggla.

Schmuggler tn smugglare, schmunzeln mysa.

Schmutzn» smuts; -bütfte f skurborste m; -fink m snuskpelle, gris; -fleck m smutsfläck; -titel m Typ. smutstitel. schmutzen bli(fva) smutsig. Schmutzerei f smutsigt göra n; smutsighet.

schmutzig smutsig; lumpen. Schmutzigkeit f smutsighet.

Schnecken-... Schnabel m [pl. Schnäbel) näbb schnäbeln: sich - näbbas, kyssas. Schnack m snack n, prat ». schnacken snacka, prata.

Schnake skärnt », nojs n; (Art Mücke) mygga.

schnakisch provc. lustig, komisk. Schnalle f spänne n. schnallen spänna (fast), schnalzen smacka; knäppa; smäl-schnapp! vips!

Schnapp-... in Zs.-stzgn: oseder f spännfjäder; -Hahn tn snapp-hane; -messet n fällknif m; -• sack m ränsel; -schloß n fjäder-lås.

[i sitt tal schnarren surra; skorra; gnälla schnatterhaft pratsjuk. [dra. schnattern snattra (a. fig.); slad-schnauben pusta; (Pferd) frusta; vor Wut - skumma af raseri; nach Rache - andas hämnd; ftch (die Nase) - snyta sig. schnaufen flåsa; frusta. Schnauzbart tn mustascher pl. Schnauze f nos; mule m; tryne n; an der Kanne rc.: pip m. Schnecke f snäcka; snigel m; (or Säulen rc.) snäcka; (Uhr) snäcka Schnecken-..., schnecken-... iu Zffgn: -förmig snäckformig; -gang m snäckgång; -Haus n snäckhue; -liitie f snäcklinje, spiral m \ -post f långsam post m.

lett m.

snöd.

Schnee m snö; ^dall m snöboll; Jfoß m snöfall n; ^stocke / snöflinga; ^geftöber n snöstorm ra, snögra /; ^glockchen n snödroppe m; ^.huhn n snöripa killte / snögräns m ; ^pflug m snöplog; ^wehe / snödrifva; zweiter n snövftder. schneeig snöig.

Schneide f egg; übtest « skär-bräde; -wühle / sågverk n. schneiden [fdjuitt; geschnitten) skära; klippa; (Säume)såga; (Gras) slå; (Korn) skära; (Tiere) gälla; sich - bedra(ga) sig; eS schneidet mit tm Leibe jag har knip i magen.

schneidend skärande; skarp. Schneider m skräddare; -geselle m skräddargesäll; -meister m skräddarmästare; Rechnung / skräddarräkning.

Schneiderei / skrädderi n. Schneiderin, Schneidermamsell / sömmerska. . schneidern sy.

schneidig hvass, skarp; modig;! schneien snö(g)a.    [stilig.)

schnell hastig, snabb, rask. Schnell-..., schnell-... in Zs.-stzgn: --bleiche / kemisk blekning; -• füsiig snabbfotad; straft /späns-tighet; glänser m snabblöpare; -Post / snällpost ,m; -Presse / snällpress m; -schreibekunst / snabbskrifningskonst; -schritt m rask (marsch-) takt; Segler m snabbseglare; -luage /besman w, m; -zug m snälltåg n. Schnelle, Schnelligkeit /hastighet, snabbhet, fart. schnellen kasta, slunga; lura. Schnepfe / snäppa.

Schneppe / an Gefäßen: pip m. schneuzen: sich - snyta sig. Schnickschnack m snicksnack n. schniegeln fiffa upp (sich sig). Schniepel m ftubentifdb ----- Frack.

Schnippchen n: ein - schlagen knäppa med fingrarne. schnippeln klippa i småbitar, schnippen knäppa; vippa på. schnippisch näbbig, näsvis. Schnitt m snitt «; skåra /; klipp n; skifva /; (Buch) snitt; ((Betreibt) skörd; (Gewinn) kap «; (Kleiber) snitt /, fason: (Bier) litet glas; -laues) m gräslök; muster n mönster; givaren / varor som säljas i minut; Warenhändler en minuthandlare; -warenhnndel m minuthandel; -tounbe /skärsår n.

Schnitte /skikva; smörgås; kot-[karl.

Schnitter m skördeman; slätter-Schnitz m (af)klipp; skifva /; -• arbeit, -tunst / träsnideri n; -mesier n förskärarknif m; werk n ----- Schnitzerei.

Schnitzel nn.m klipp n; lapp m; spån; Wiener - wienerschnitzel schnitze(l)n (ut)skära, snida. [tro. Schnitzer tro träsnidare; (Fehler) bock.

Schnitzerei / träsnideri ro. schnoddrig fräck, oförskämd, schnöde låg; föraktlig; spotsk;

[snödhet. Schnödheit / låghet ; förakt n; Schnörkel m snörkel. schnörkeln pryda med snörklar. Schnorrer m luffare, schnüffeln nosa, snoka; snöfla. Schnüffler tro snöflare; snok(er), Schnupf-... inZffgn: -tabatm snus n; -tabaksdose/snusdosa; -tuch n näsduk m.

Schnupfen 1. m snufva /; den -bekommen få snufva. L. w sansande.

schnupfen insupa; snusa. Schnupfensieber ro flussfeber m. Schnupfer m snusare.

Schnuppe / ljusbrand m. schnuppern ----- schnüffeln.

skramla.

pl.

mot.

Schnur f [pl. Schnüre) snöre n; snodd; ref.

schnür-... in Zfign: -gerade snörrät;

^stracks strax; diametralt. Schnür«... in Zfsgn: -band n snör-band;-brüst f, -leib m snörlif n; -loch n snörhål; -Nadel f snör-nLl; -schuh tn snörsko; -scukel m snöre n, snodd f\ -stiesel m snörs töfvel. schnüren snöra (sich sig). Schnurrbart m mustascher pl. Schnurre f tokeri n, skämt n;

(tigga.

schnurren surra; (fiaet) spinna; schnurrig lustig, rolig. [n. Schnurrpfeiferei/"skräp«, lappri Schober m hög; stack; volm. Schock n skock m, sextio stycken [eländig, schofel, schofelig lumpen, usel, Schöffe w bisittare, rådman. Schokolade f choklad m, n. Schokoladentafel f chokladkaka, scholastisch skolastisk.

Scholle f (jord-)lcoka, torfva; (Lis--) (is-)flak n; (Fisch) flundra.

schon redan; nog; ju; - lange länge sedan; - gut det är bra; nå, godt; wenn - änskönt; -der Gedanke blotta tanken.

schon 1. skön; vacker; bra; utmärkt; danke *,! tack så mycket!; das -c Geschlecht det täcka könet; Sie haben - lachen ni må gärna skratta. 2. eine Schöne en skönhet.

Schön-.-, schön-... in Zssgn: -färbet m skönfärgare; -geist m vitter-hetsidkare; -heitspflästerchen n skönhetsplåster, musch m; -» revner m vältalare; -schreibe-tuuft f skönskrifning; -tun mit... vara vänlig mot, flirta med, kela med ... schonen skona, spara.

Schonen n (Landschaft) Skåne

schönen (Wein) klara.

Schoner«, 1. st skonare, skonert.

2. (Decke) antimakassar. Schönheit f skönhet.

Schonung /"skonsamhet; Skogsplantering.

Schonzeit s förbjuden tid.

Schopf m {pl. Schöpfe) hjässa f;

hårtofs; fjäderbuske; P skalle. Schöpf-.- in Zs.-stzgn: -timet m, brunnshink; stelle f, -löffel m össlef f\ zweckn uppfordrings-verk.

schöpfen Ösa, hälla; Atem - häata andan; Mut - fatta mod. Schöpfer m skapare, schöpferisch skapande.

Schöpfung f skapelse.

Schoppen m sejdel.

Schöps m gumse; fig. fårskalle. Schöpsenfleisch n fårkött Schorf m skorf. schorfig skorfvig.

Schornstein m skorsten, [fejare. Schornsteinfeger m skorstens-Schoß m 1. ('S) skott n; våning f\ skatt. 2. (■£) [pl. Schöße) sköte n; knä n; skört n. 3. -• Hund m knähund; Jfinb n skötebarn, älskling m.

Schößling m skott n, telning. Schote f skida; balja; skal n. Schoten pl. grönärter; 4/ skot. Schott 4, n skott.

Schotte m skotte.

Schotter m coli, krossad sten. Schottland n Skottland, i schraffieren schraffera, skngga med streckning. schräg sneda; -über snedt emot. Schräge f sned riktning, snedd. Schrägen m bock.

Schramme f skråma, rispa, schrammen rispa, rifva; - an stöta schrammig skråmig.

Schrank m [pl. Schränke) skåp n; skänk.

Schranke f skrank n, barriär m:

[skränka.

(n.

steg.

het.

staket n; -n pl. skrankor; fig. gräns m (sg.). schränken lägga i kors; (Säge) schrankenlos gränslös.

Schranze m krypande hofman; lismare.

schrapen, schrappen skrapa, [m.l Schraube f skruf m; >l, propeller) schrauben skrufva.

Schrauben-... in Zfsgn: -bohret w skrufborr; -bompfei m skruf-ångare; -gang m, -gewinde n skrufgänga f; -linie f skruf-linje: -mutter fskrufmutter m; -sclilüssel m skrufnyckel; -toiiv bung^spiralm; -ziehet«» skruf-aiejsel.

Schraubstock m skrufstäd n. Schreck-... in Zfsgn: -bild n skräckbild m; -schuß m skrämskott n. Schreck(en) m skräck, förskräckelse f, fasa f; einen in - setzen sätta skräck i ngn. schrecken sätta skräck i (ngn). Schreckensherrschaft/'skräckvälde [skräftklig. schreckhaft lättskrämd; för-schrecklich förskräcklig. *> Schrecknis n fasa f.

Schrei m skrik n, rop n. Schreib-^. in Zssgn: -art f stil m; stafsätt; -bedarf rn skris-materialierpZ.; -(e)buch n skrif-bok f; -feber /‘(skrivpenna; -* fehler m skriffel n: -kramps m skris varsjuka f; -funft f skrif-konst; -lehrer m skriflärare; -Maschine f skrifmaskin m; moterittlten skrifmaterialier; -» materialienhändler m pappers-handlare;-materialienhanblung f pappershandel m; -schrist f vanlig handstil m; -tisch m skrifbord n; -zeug n skriftyg, -don.    (skrifva.j

schreiben (schrieb; geschrieben)) Schreiben n skrifveise f. Schreiber m ekrifvare; författare.

Schreiberei f skrifveri n. (ropa.) schreien (schrie; geschrien) skrika, { Schreier m ropare; skrikhals. Schreihals m skrikhals.

Schrein m skrin n; kista f\ skåp) Schreiner m (konst-)snickare. schreiten (schritt; geschritten) skrida, g&.

Schrift f skrift; skrifveise; stil m; die (heilige) - den heliga skrift.

Schrift-..., fchrift'... in Zsign: -aus« legung f bibeltolkning; -führer m sekreterare; -gelehrte(r) m skriftlärd; -gießer m stilgju-tare; -gießerei f stilgjuteri n; -kasten tn stilkast; -mäßig biblisk ; -fetzer m sättare; -spräche f skriftspråk n; -steller m skriftställare, författare; -stellerin f författarinna; -ftellerisch litterär ; -stellern författa; -stück n skrift /, handling aktstycke; -zeichen n skriftecken; -jug m penndrag n. schriftlich skriftlig(en). schrill gäll.

Schrippe f fras kt bröd n.

Schritt m steg n; gång. schrittlings, schrittweise steg för (tvär.

schroff brant; skroflig; skarp; Schroffheit f branthet; skroflig-

Schröpf-... in Zfsgn -. -eisen n, -• schnepper m koppjärn n, -snftp-pare; -köps m koppglas n. schröpfen koppa.

Schrot n hagel; (Korn) gröpe; (Münze) - und Korn skrot och körn; von altem - und Korn af gamla stammen; -bentel m hagelpung; Oklilåda; -Hobel m skrubbhyfvel; -leitet f stege n hvarpå fat nedrullas; -mehl n gröpe; -mühle f gröpkvarn; -säge 0 f etocksåg; -wage f vattenpass n.

schrubben skura.    [bel.l

Schrubber m skurborste; sL sva-j Schrulle f nyck m. schrumpfen krympa; skrumpna. Schrunde f remna, springa. Echub m knuff, stöt; (Bäckerei) bak n; -fach n, -kasten m, -lade f draglåda f; -fenfter n skott-fönster; -karre» m skottkärra f; -kärrner m en som skjuter en skottkärra; -riegel m skjutregel.

schüchtern skygg, blyg, rädd. Schüchternheit f skygghet, blyghet, rädsla.

Schuft m kanalje, skurk, schuftig skurkaktig.

Schuh m sko; (Maß) fot; -oil» zieher *» skohorn n; -bürste f skoborste m; -flicker m lappskomakare; -macher m skomakare; -Putzer m skoputsare, borstare; -riemen w skorem f; -wichse / blanksmörja; -zeug n skodon.

Schul-.-, schul.— in Zssgn: -amt n lärarbefattning f\ -anstalt f undervisningsanstalt; -arbeit/ skolarbete n; läxa; -ausgäbe / skolupplaga; -bans / skolbänk m; -besuch m skolgång; -bil» duug / skolbildning; -buch n skolbok /; -feiet / skolfest w; -serien pl. skolferier; -fuchs m skolfux; -geld n skolas gift /; -gelehrsamkeit / skoll ärdom m; -gelehrte(r) m skollärd; -gesetz n skollag m; -Haus n skolhus ; -inspektor m skolinspektör; -jahr n skolår, läsår; -. jähre pl. skolår, skoltid / (»g.); ^jugend / skolungdom m; kamerad m skolkamrat; -kind n skolbarn; -kuabe m skolgosse;

schroten (Fässer rc.) rulla; (Äotn, Malz) gröpa.

Schröter m filare; arbetare som rullar fat i ell. ur källare.

-kollegium n skolstyrelse f ; -• lehrer m skollärare; -mann m skolman; -Mappe f skol väska; -Meister m skolmästare; -mei« stern skolmästra; -ordnung f skolstadga; skoltukt; -Pferd n skolhäst nt; -pflichtig skolpMfc-tig; -Prüfung f (skol-)pröfning; -rat m skolråd n; skolinspektör ; -satte! m skolsadel; -stube f skolrum n; -stunde f skoltimme m, lektion; -tasche/skol-väska; -untemdjtm skolundervisning f; -Versäumnis f frånvaro från skolan; -vorfteher(iu) skolföreståndare, föreståndarinna; -Wesen n skolväsen; -« zeit f skoltid; -zucht / skoltukt.

Schuld f [pl. Schuld ens skuld; fel n; förvållande «; Schuld haben, an etwas schuld sein vara skuld tili ngt; sich et. zu schulden kommen lasien göra sig skyldig tili ngt.

Schuld.—, schuld.... in Zssgn: -he. laden skuldbelastad; -bewußt skuldmedveten; -bricf m skul-debref n; -forderung f (skuld-)-fordran (pl. (-)fordringar); -« frei oskyldig; skuldfri; -ge. fstitßene(t)m bysättningsfånge; -hast f bysättning; -klage f skuldfordringsmål n; -los oskyldig ; -losigkeit f oskuld; -• schein m, -Verschreibung f skuldsedel m, skuldförbindelse; -. türm m bysättningsbäkte n.

schulden vara skyldig; ha (ngn) att tacka (för ngt).

Schuldentilgungskasse f amorteringsfond m.

schuldig skyldig (gen. = till); brottslig.

Schuldigkeit f skyldighet.

Schuldner(in) gäldenär.

Schule f skola; gelehrte - lär-domsskola; hohe - högskola; - halten hålla skola; in die,

19

Deut8ch-*chwe<ii»rh

[pl.

gehe» gå i skola; hinter die -gehen skolka, schulen skola.

Schüler m lärjunge, elev, skolgosse.

Schülerin f lärjunge, elev, skolflicka.

schülerhaft. schülermäßig skol-pojkaktig.

Schulter f skuldra, axel. Schulterblatt n skulderblad, schultern hvila (das Gewehr). Schultheiß, Schulze m byfogde; borgmästare.

schummerig F skum, mörk; es wird schon - det skymmer pä. Schund in afl'all n; skräp n; smörja /*; -Ware f utskott «, „jt pl. utskotts varor.

Schmier 4/ m skonare.

Schuppe f fjäll n.

Schüppe f skofvel. schuppen fjälla; rifva; skuffa. Schuppen m lider n, skjul n. schüppcn skofla. schuppig fjällig.

Säjur f klippning; klippull. Schür-eisen n eldgaffel m. schüren röra om; fig. underblåsa, schürfen uppta(ga); gräfva efter en malmfyndighet, schurigeln trakassera, pina. Schurke m skurk.

Schurkerei f, Schurkenstreich m skurkaktighet, skurkstreck n. schurkisch skurkaktig.

Schurz m, Schürze f förkläde n. schürzen uppfästa.

Schurzfell n förskinn.

Schuß m [pl. Schüsse) skott (a. tz) n; hastig eil. pilsnabb rörelse f eil. fart f.

Schuß-..., schuß-.- in Zffgn: -fest skottfri; -loch n skotthål; toafje s skjutvapen n; zweite /" skotthåll n; -tounbe /"skottsår) Schüssel f fat »; rätt m. [n.j Schuster m skomakare.

schustern vara skomakare.

Schutt m grus n.

Schüttboden m spannmålsvind. Schütte f 1. etwa: knippa; 2. improviserad bädd w; 3. fiibb. spannmålsvind.

Schüttelfrost m frossbrytningar schütteln skaka (på), schütten hälla, slå, ösa; (ut)gjuta. schüttern skaka; darra. Schuttkarren m gruskärra f. Schüttkarren m vipp-, störtkärra f. Schutz m (be)skydd n.

Schutz-..., schütz-... in Zffgn: ^befohlenes) m skyddsling; Jtlat« tctn pl. skyddskoppor; übtest n dammlucka f;abrief m skydds-bref n, lejdebref n; abritte f konserver; -bündnis n försvarsförbund; ^citgelm skyddsängel ; -geist m skyddsande; -geleit n säkerhetsvakt f, eskort m; -gott m skyddsgud; -heilige(r) s. skyddshelgon n; -Herr m skyddsherre, beskyddare; -Herrschaft f beskyddar-skap n; protektorat n; -los försvarslös; -losigkeit f för-svarslöshet; -macfjt f skydds-makt; -mann m polis(betjänt); -marke f skyddsmärke n; -. Mauer f skyddsmur ro; -mittel n skyddsmedel; -patron(in) skyddshelgon n; -porkenim. pfuug f skyddskoppympning; -tootlje f skyddsvakt; -toaste f skyddsvapen n; -toeljf f skydds-vära n; -zoll m skyddstull; -• Zöllner m Pol. skyddstullsvän; -zöllnerisch skyddstullvänlig, protektionistisk. Schützemskytt; (©affte*-)dammlucka f; (Weber.-) skyttel, schützen (be)skydda, bevara, försvara.

Schütze»«- in Zffgn: -fest n skytto-fest nt; -gilbe f skyttegille n; -grabe» m skyttegraf f; -Haus

dig.

Schüyltng

« skjutpaviljong m ; ^platz m skjutbana f.

Schützling tn skyddsling. schwabbeln F pladdra.

Schwabe m, Schwäbin fschwaber, schwabiska.

Schwabe f (Insekt) kackerlacka. schwäbisch schwabisk. schwach svag; klen; fin; ringa. Schwach-..., schwach-... in Zflgn: „-herzig klenmodig; „fopfm dum-hufvud n; „köpfig inskränkt; ^sichtig svagsynt; „sinnig fjos-l Schwäche f svaghet.    [kig.j

schwächen försvaga.

Schwachheit f svaghet, schwächlich klen.

Schwächlichkeit /klenhst. [re.] Schwächling m sjukling; stacka-J Schwächung f försvagande n. Schwaden m 1. Tckerb. sträng.

2. 2$ grufgas.

Schwadron f skvadron m. schwadronieren skrodera. Schwagerm, Schwägerin/svåger, svägerska; (Postillon) postiljon. Schwägerschaft f svågerskap «. Schwalbe f svala.

Schwalben-... S in Zflgn: „nest n svalbo; „schwänz n (Tischlerei) svalstjärt; fig. F (Frack) frack. Schwall m svall n;.mängd f. Schwamm m svamp; (Feuere) fnöske n.

schwammig svampig.

Schwan m [pl. Schwäne] svan. schwanen: mir schwant jag anar. Schwanengesang m svanesång. Schwang tn svang, sväng; in „ bringen bringa i svang; int „c sein vara i svang, i svängen, schwanger hafvande. [frukta.l schwängern göra hafvande, be-f Schwangerschaft f hafvandeskap n, grossess.

Schwängerung f befruktning. Schwans tn (pl: Schwänke] upptåg n, skämt n, fars.

Schwätzerin

schwank sviktande, rankig, osta-[växla.

schwanken svikta; vackla; tveka; schwankend sviktande; vacklande; tveksam; växlande. Schwankung f sviktning; vacklan; växling.

Schwanz m [^/.Schwänze] svans; stjärt; „riemen m svansrem f; „schraube f svansskruf m. schwänzeln vifta med svansen;

krypa. [sko sig, på uppköp.1 Schwänzelpfennig m: „e machen] schwänzen gå och d ris va; skolka;

geschwänzt svansad. schwapp(s)! plurns!    [/, «.j

Schwär m, „t f bulnad m, böld] schwären [schwor; geschworen] bul-[svärm, skara f. Schwarm m [pl. Schwärme] schwärmen svärma; vimla. Schwärmer m rucklare; svär-mare; (Feuerwerk) svärmare. Schwärmerei f svärmeri n. schwärmerisch svärmisk.

Schwarte f (fläsk-, gräs-)svål m, hud; skinn n; lunta, schwarz 1. svart; mörk; „e Wäsche smutsigt linnen; „auf weiß svart på hvitt. 2. Schwarze(r) s. neger (negrinnaell.negress). 3 .Schwarze(s)n s vart (färg m,f). Schwarz-..., schwarz-... in Zs.-stzgn: gängig svartögd; „blau svart-blå; „Med) n järnbleck; „braun svartbrun; „brot n rågbröd; „dorn m % slån/; „gekleidet svartklädd; „gelb mörkgul; „tunst f svartkonst; „künstln m svartkonstnär; „seher m pessimist; „wild n vildsvin.

Schwärze/'svärta ; tjockt mörker n; fig. ohygglighet, schwärzen svärta (auch fig.). schwärzlich svartaktig, mörk. schwatzen språka, prata. Schwätzer m pratmakare. Schwätzerin f pratmakerska.

skuld.

[vel.

schweizare;

schwätzerisch språksam, pratsjuk, schwatzhast språksam, pratsjuk. Schwatzhaftigkeit / språksamhet, pratsjuka.

Schwebe f: in der - hängande;

sväfvande; oafgjord. schweben sväfva; (Prozeß) vara oafgjord; in Gefahr - sväfva i fara; -de Schuld sväfvande [svenska. Schwede m, Schwedin f svensk, Schweden n Sver(i)ge. schwedisch svensk: (Sprache) svenska f.

Schwefel m svafvel n. Schwefel-..., schwefel-... in Zs.-stzgn: -äther m svafveleter; -bad n svafvelbad; -b lumen pl. svaf-velblomma f (sg.); -dampf m svafvelrök; -faden m svafvel-tråd m; -farbig, -gelb svafvel-gul; -Hölzchen n svafvelsticka /; -kieS m svafvelkis; -kohlen stoff m kolsvafla f; -säure f svafvelsyra; -wafferstoff m vät e-svafla f.

schwefelt-: Lirem. -e    svaf

velsyra. schwefeln svafla, röka med svaf-Schweif m svans; stjärt: släp n. schweifen ströfva ell. irra omkring; utrunda, göra svängd. Schweifstern m komet. Schweifung f afrundning. schweigen [schwieg; geschwiegen) tiga, vara tyst; tystna. Schweigen n tystnad m. Schweiger m tystlåten person, schweigsam tyst(låten). Schweigsamkeit f tystlåtenhet, tystnad m.

Schwein n svin; fig. tur; -hund w svinhund; -igel m svin n; -• igelei f svineri n.

Schweine-... in Zfsgn: -braten m grisstek f; -fleisch n fläsk; -» hund m svinhund; -Pökelfleisch n salt släsk; -fchlächter m svin

slaktare; -schmalz n svinfett; flott; JtaU m svinhusn; Treiber m svinherde; -zucht f svinafvell Schweinerei f svineri n. [m.| schweinisch svinaktig.

Schweins-... in Zs.-stzgn: -keule f svinlägg m; -köpf m svinhnf-vud n; clever n svinläder; v rippchen n fläskkotlett m. Schweiß m svett; svettning f; (Jagd) blöd n.

Schweiß-..., schweiß-... in Zs.-stzgn: -befördernd svettdrifvande; -• Hund m svett-, blodhund; v treibend svettdrifvande. schweißbar G svetsbar. schweißen 1. svetsa. 2. blöda, schweißig svettig, [schweiziska. Schweizer(in) schweizerisch schweizisk, schwelen glimma, pyra, kola. schwelgen frossa.

Schwelger m frossar«. Schwelgerei f frosseri n. schwelgerisch frossande,vällustig. Schwelle f tröskel t»; K syll, sliper m.

schwellen* [schwoll; geschwollen) svälla; stiga; svullna, schwellen> [schwellte, geschwellt) uppblåsa, göra svällande. Schwemme f badställe n fbr djur;

F südd. värdshus, schwemmen löga, bada; spola:

(Holz) flotta.

Schwengel m svängel. schwenken svänga; skölja; vifta. Schwenkung f svängning, schwer tung; svår; allvarsam;

-er Atem tung andedräkt f. Schwer-..., schwer-... in Zfsgn: -• fallen: es fällt ihm schwer zu arbeiten han tycker -det är svårt att arbeta; -fällig tung; klumpig ; -sälligkeit f tyngd; klumpighet: -halten: es hält schwer e-n Platz zu bekommen det faller sig eil. är svårt att få plats;

sare; skäkta.

(tion

Schwingung /"svängning; vi bra Schwips F ro rus n. schwirren hvina; susa: surra. Schwitz-.... in Zssgn: -bad n ång-

-h-rig lomhörd; -tröst f tyngdkraft; -mut /", -mutig svårmod n, avårmodig; -Punkt m tyngdpunkt; -spat m tungspat. Schwere f tyngd; vikt, svår beskaffenhet; betydelse. @d)totmtotet m vildhjärna f; ru-| schwerlich svårligen. [stibuss.J Schwert n svärd.

Schwert-..., schwert-... in Zs.-stzgn : -seger m svärds ej are; -fisch w svärdfisk; -förmig svärdfor-mig; -lilie /"svärdslilja; -streich w svärdsslag n.

Schwester/"syster; in Zffgn: -kind m systerbarn; -liebe /"systerlig kärlek m; -sohn m systerson; -tochter f systerdotter. sd)westerlich systerlig. Schwibbogen m hvalfbåge. Schwieger-.^ in Zflgn meist: svär, zB. -eltern pl. svärföräldrar; -mutter f svärmor.

Schwiele f valk m. schwielig valkig.

Schwiemel F, Schwiemler m rucklare, s virare, P festprisse, -hudik.

schwierig svår, kinkig. Schwierigkeit f svårighet. Schwimm-... in Zssgn: -anstalt f siminrättning; -blase f sim-blåsa; -fuß ro simfot; -gürtel ro simgördel; -haut f simhud ; -Hose f si ra byxor pl.; -kunft s simkonst; -schule s simskola; -Vogel ro simfågel, schwimmen (schwamm; geschworn-men] simma; flyta.

Schwimmer ro simmare, [leri n).| Schwindel m svindel (o. — svind-J Schwindelei /^svindleri n, skoj n. fchwind(e)lig svindlande; yr i hufvudet.

schwindeln vara ell. bli(fva) yr i hufvudet, hisna; skoja. AAin-t» ud:>:ranb; ge.chwunden] försvinna; krympa; afta(ga);

förfalla; - laßen låta fara, af-stå ifrån.

Schwindler(in) svindlare, skojare, bedragerska. schwindlerisch svindlaraktig, sko-j araktig, bedräglig, schwindlig: mir wird - det svindlar för mina ögon. Schwindsncht s lungsot, schwindsüchtig lungsiktig. Schwinge f vinge ro; sädesren-[käst

Schwingel H ro svingel; Turn schwingen (schwang; geschwungen] svinga; svänga; skäkta; vibrera.

bad; -kasten ro,-stube /"ångskåp! schwitzen svettas. [n, bastu.| schwören (schwor; schwur; ge-schworen] svära, gå ed. schwül kvalmig.

Schwüle f kvalmighet. Schwulität f : sich in -en befinden vara illa däran.

Schwulst 1 .f[pl. Schwülste] svulst m, /", svullnad ro. 2. meist rn^fig. svulst m, f. schwülstig svulstig.

Schwung ro svängning f; gåag; lyftning f; svang; in - bringen bringa i svang; -brett n trampolin ro; -seder f vingpenna; -fraftfcentrifugalkraft; energi; spänstighet; -rad n svänghjul, schwunghaft eldig; kraftig; liflig. Schwur m [pl. Schwüre] ed. Schwurgericht n jurydomstol sechs 1. sex. 2. Sechs f sexa. Sechs-..., sechs-... in Zssgn: -ett n sexhörning ro; -eckig sexvink-lig, -kantig; -fach, -faltig sex-lald:"g, adv. sexfaldt; -jährig sexårig; -mal sex gånger; -» malig sex gånger upprepad;

-Pfänder m sexpundare, -pun-ding; -fettig sexsidig; -spännig sexspänd; -ständig sex timmars; -tägig sex dagars; -■ Wöchnerin f barn sängskvinna. Sechser m fempfennigstycke n. sechserlei sex slags, sex olika, sechste sjätte.

Sechstel n sjättedel m; ein sechstel Pfund ett sjättedels skålpund, sechstens för det sjätte, sechzehn sexton; -t sextonde;

-tens för det sextonde, sechzig sexti(o).

Sechziger m sextioåring.

Sedez n (Buchformat) sedes m.

See 1. m (in)sjö. 2. /*haf n ; zur - till sjöss.

See-..., see>... in Zffgu: -alpen pl. Sjöalperna; -bad n hafsbad; badort m; abrief m sjöpass n; -dienst m sjötjänst f; Wahrer tu sjöfarande; -fahrt f sjöfart; sjöresa; -fest sjöduglig; -. fisch m hafsfisk; -gefecht n sjö-drabbning f; -strid f\ -gesetz n sjölag m; -gras n sjögräs; Hasen m hamn(stad) /*; -Handel m sjöfarts; skeppsfart/*; -Herr-schüft f öfvermakt till sjöss; -• Hund m själ, säl; Kadett m sjökadett; -kalb n --- -Hund: isatte f sjökort n; Kennung s kännedom m om vattnets djup och sjömärken; aftons sjösjuk; Krankheit f sjösjuka; -krieg m sjökrig n; -käste f hafskust m, /*; -leuchte f fyrtorn »; -leute pl. sjöfolk n (sg.); Jtötot m sjölejon n; -macht f sjömakt; -« manu m sjöman; -meile f sjömil; -»ffizier m sjöofficer; --räuber m sjöröfvare; -räuberei f sjöröfveri «; -recht n sjölag m; -reise f sjöresa; -schaden tn sjöskada /*, haveri n; -schiff « sjögående fartyg; -schlacht f sjöslagn; -schlänge ^sjöorrnrn ;

-schule f navigationsskola; -« sieg w sjöseger; -soldat m sjösoldat; -spräche/*sjörnansspräk n; -staat m sjöstat; -stadt f sjöstad m; -stück n sjöstycke; -stürm m storm på hafvet; -• tftiigm hafstång/*; -tier n hafs-djur; -trift /* strandgods n; -• tüchtig sjöduglig; -ufern hass-, Sjöstrand /*; -uhr f kronometer m; -ungeheuer n hafsvidunde'r: -Volk n besättning /*; sjömakt /*; -warte /* meterologiskt institut; -wärts sjövart, mot hafvet ; -waffern hafsvatten; -weg m sjöväg; -wesen n sjöväsen; -wind whafsvind; -Wörterbuch nnautisk ordbok/*, sjölexikon; -Wurf w vrakgods n; -zug m sjöexpedition /*, sjötåg «; -» zunge f hafstunga.

Seele f själ; den mjuka hylsan (i en yäderspole); btt Heringen: blåsa.

Seelen-..., seeleu-... tn Zffgn: -adel m själsadel; -amt n själamässa /*; -cmgft fsjälsångest; -gröhe f själsstorhet ; -(8)gut hjärte-god; -(8)güte f hjärtegodhet; -heil n frälsning /*; -hirt m själaherde; -leiden n själslidande; -los själlös; -messe / själamässa; ^ruhe f sinnesro, -(s)vergnägt hjärteglad; -wa». derung f själavandring, seelisch själslig, psykisk, själ*. Seelsorge f själavård m. Seelsorger m själasörjare.

Segel n segel; unter - gehen gå till segels.

Segel-..., segel-... in Zflgn: -fertig, -klar segelfärdig, -klar; -• macher m segelmakare; -schiff « segelfartyg; -stange f rå; -* tuch n segelduk m; -werk m segelmassa f. segeln segla.

Segen m välsignelse f.

sehnig senig.

Segens-^,

Segens-..., segens-... tn Zflgn: -• reich välsignelserik; -Wunsch ro lyek-, välönskan f (pl. -önskningar).

Segler ro sjöman; seglare.

segnen välsigna.

Segnung s välsignelse.

Seh-- in Zssgn: -kraft f synförmåga ; -nerv m synnerv; zweite f synvidd.

sehen [sah; gesehen) se; se efter elL till; auf et. - se på något; - lassen låta se, visa.

Sehens-..., sehens-... in Zffgn wert sevärd; -Würdigkeit f sevärdhet

Seher ro siare.

Seherin f sierska.

Sehn-.-, sehn-... in Zssgn: -sucht s längtan; -süchtig längtande, längtansfull.

Sehne f sena; sträng m.

sehnen: sich - nach längta efter.

[ifrig.

sehnlich längtansfull; innerlig;

sehr ganska; mycket.

seicht grund; fig. ytlig.

Seichtigkeit f ringa djup *»; fig. ytlighet.

Seide f silke n.

Seidel » n. m sejdol m.

seiden Silkes-.

Seiden-..., seiden-... in Zsign: --artig silkesartad; -band n sidenband; -.bau m silkesodling f\ -faden ro silke(stråd) n; -» glanz m sidenglans; -haildel m siden-, silkeshandel; -Händler m sidenkramhandlare; --Papier n silkespapper; -raupe f silkesmask m; -spinnerei /sil-kesspinneri n; -spitz in (Hund) ett «lag» spets; -stoff ro sidentyg n; -waren pl. sidenvaror; -Weber, -Wirker ro siden väfvare; -wurm m silkesmask; -zeug n sidentyg; -zucht f= -bau.

Keife f sfina. tvål m.

Cellset fen (ingnida med) såpa; intvåla.

Seifen-..., seifen-... in Zflgn: -artig . eåpig; tvålaktig; -blase f såp-bubbla; -fabrik f såp-, tvål-fabrik; Jtnmtnsåpört f; -lauge f såpsjudarlut; -fieder «, såp-sjudare; -ftebetei s såpsjuderi [såpad; intvålad.) seifig såp- ell. tvålaktig; (in)-j Seihe f sil m; filter n, filtrum n. seihen sila; filrera.

Seiher m, Seihetrichter m, Seihe-tuch n silduk m; filtrerduk m. Seil n rep; tåg; lina; -tänzer(in) lindansare, -danserska; -hierf n tågvirke.

Seiler ro repslagare; abätzn f repslagarbana;    -meister m repslagarmästare; -werkn tåg-l Seilerei f repslageri n. [virke.J Seim w slemmig vätskas; jungfruhonung.

seimig slemmig; tjockflytande, sein 1. [war; gewesen) vara; finnas. 2. S- n vara; tillvaro f. 3. hans, sin, dess; jedem bad Seine hvar och en sitt. seinerseits å hans eil. sin sida. seinesgleichen haus, dess eil.

sin(a) like (likar), seinet-halben, -wegen, -willen för hans, sin ell. dess skull, seinig hans, sin, sitt, dess; das S-e hans eget; die S-eu hans familj, hans bekanta, seit sedan, från; - wann sind Sie ... ? hur länge har ni varit... ?; - drei Wochen i tre veckor; -ab afsides; -dem sedan (dess); -» her sedan dess; -herig hittill-warande;-töättSåtell.påsidaB. Seite f sida; håll n; auf die -bringen skaffa undan, lägga bort; linke - (von Zeugen) af-viga; von meiner - å min sida; auf fetten, von feiten bet Regierun, å regeringens sida.

Seiten-... in Zssgn: -abtife m profil ; -angriff m flankanfall n; -« anficht f utsikt från sidan; profil m; ablief m sidoblick; -erbe w sidoarfvinge; -gaffe s sido-, bakgata; -gebaube n flygelbyggnad m; -gewehr n sidogevär ; -hieb m sidohugg (auch /ig.) n; -lehne /" armstöd n; kiuie f sidolinje; -loge f sido-logem; -schmerz m ondt n, värk efl. håll n i sidan; Sprung m sidosprång n; -stechen n = -• schmerz; -strahe f sidogata; -. stück n sidostycke; pendang m; hasche f sidoficka; -tür f sidodörr; -verwandte(r) w släkting m (f) i sidoled. seitens å ... sida.

Sekante f Math, sekant m Sekretär m sekreterare. Sekretariat n sekretariat.

Sekt w sekt; F champagne. Sekte f sekt m.

Sektierer w sekterist, [sektion. Bestien/"sektion; (e-rLeiche) dis-Sektor m sektor.

Sekunda f andra klassen (i Sverige = sjätte kl.) m, Sekundaner m sjätteklassist. Sekundant m Sekundant. Sekuudawechsel K m sekunda-växel.

Sekunde f sekund ro. sekundieren vara Sekundant. Selb-.... selb-... in Zssgn: Zander vi två; -ständig själfständig; ständigkeit f själfständighet. selber: ich - jag själs, selbst själs; till och med; ich -jag själs; er- han själs; von -af sig själf.

Selbst--., selbst-... in Zssgn: -ach. tung f själfaktning; ^beherr-fdjttttg f själfbehärskning; Jot* töußt själfmedveten; -dewnszt. fein n själfmed vetande; -ent* ründuug f själfantändning;

erhaltung f själfbevarelse(-drift); -erkenntniS f sj&lfkän-nedom w; -eiiiiebTtgung f själf-förnedring; -gebacken hembakad; -gefällig själf belåten; -. gefühln ejälfkänsla f; -gespräch n monologm; -Herrscher», själf-härskare; -Hilfe f själfhjälp; -kostenpreiS m inköpspris «; laut (er) m själfljud n; JM> n själfberöm; -I08 oegennyttig; -motb, -mürber ro själfmord n; själfmördare; -mörderisch själf-mördande; själfmords-; -redend ---verständlich; -tegterung/själf-styrelse; -rühm m själfberöm «; -studium n själfstudium; -sucht f egennytta, egoism w; -süchtig egennyttig, egoistisk; -Verbrennung f själfförbrän-ning; -Verleugnung f själfför-sakelse;-Verständlich själfklar; naturligtvis; -vertrauen » själf-förtroende; -Verwaltung /"själf -styrelse; -wirkend själfverkan-de;-zusriedenheit/själfbelåten-het.

selbstisch egennyttig, egoistisk, selchen fiibb. salta och röka. Selekta f mönsterklass ro.

Sele n n Them. seien tn, n. selig salig; säll; (verstorben) af-liden; (vomWein) säll; die B-cn de aflidne; - sterben dö i Her-ranom.

Selig«..., selig«-, in Zssgn: -wacher ro saliggörare; -machung f saliggörande n; -sprechen förklara salig; -sprechung f saligförkla-rande n af päfven.

Seligkeit f salighet; sällhet. Sellerie ro u. f selleri n. selten 1. sällan. 2. sällsynt. Seltenheit /" sällsynthet; märkvärdighet.

Selterwasser n seltersvatten. seltsam sällsam.

Seltsamkeit f sällsamhAt.

n sändebref n.

[karl.

[sergea*t.

n sextett m.

Kl

Semikolon n semikolon.

Seminar n seminarium. Seminarist m seminariet.

Semit m semit, semitisch semitisk.

Semmel / semla.

Senat m senat. •

Senator m senator, senatorisch senatorisk. senators-. Send'... in Zssgn: -bote m bud-(bärare m) n;-brits m, -schreiben [sända. |

senden [sandte; gesandt, geseudetss Sendling m sändebud n. Sendung f försändning; uppdrag n; (Waren) sändning.

Senf m senap; -büchse /senaps-dosa; -korn n senapskorn; pstaster n, -teig m senapsdeg. frugen sveda; -unb brennen härja och bränna, senior äldre.

Senior m senior.

Senk-..., senk-... i» Zfsgn -. -blei n sänklod; sänkbly; -grübe f latringrop; afleduingsbrunnm; -leine / lodlina; -rebe /, -reis n = Senker; -recht lodrät(t); wage f sänkvåg.

Senkel w snörband n.

Srnk-nadel /, -stift w snörnål /. senken sänka; ^ af lägga; sich -sänka sig; sätta sig.

Senker m afläggare.

Senkung f sänkning.

Senn, -e(r) m alpherde, säter-Sennerin / säterkvinna, -jänta. Sennhüte f säterstuga, fäbod. Sen sal # m edsvureu mäklare. Sense f lie m.

Sensenmann m lieman.

Sentenz' / sentens m. sentimental sentimental. Sentimentalität/sentimentalitet. Sepia f (Farbe) sepia.

September m september. Septima f sjunde klassen (uppifrån) m.

Serbe m, Serbin f serb(ier), serbiska.

serbisch serbisk.

Serbien n Serbien.

Sergeant X [spr. ßär-()än"tf m Serie f serie.

Serpentin m serpentin.

Service n servis m. servieren servera.

Serviette /"servett (a. servet) m. servi'l krypande.

Servi's w kostpengar pl.

Sessel m länstol, fåtölj, sesshaft bofast.

Session f session.

Setz-... in Zssgn: -brett n sätt-bräde; -eier n/pl. stekta ägg; -kasten m kast; -wage /"vattenpass n.

setzen sätta (a. Typ.); (Denkmal) resa; j n an die Luft - köra nt ngn; auf j-sRechnung-sättapi ngns räkning; aufs Spiel-sätta på spel; in Freiheit - försätta i frihet; instand - sätta i stånd; sich - sätta sig; sich - mit förlika sig med; - über sätta 9f-ver.

Setzer m sättare.

Setzmaschine /Typ. sättinaskin m. Seuche f farsot, seufzen sucka.

Seufzer m suck.

sexuell sexuell.    [n.l

©ejta/"sjätte klassen (uppi från) j Sextett

sezieren dissekera, siamesisch siamesisk.

Sibirien n Sibirien, sibirisch sibirisk, sich sig; hvarandra; er.

Sichel /skära; (SRonb) halfmånej sicher säker; trygg; viss; -stellen sätta i säkerhet (vor er. för ngt).

Sicherheit f säkerhet, trygghet. SicherheitsvcuUl n säkerhetsventil m.

pl.

sicherlich säkerligen-sichern (be)trygga.

Sicht f Åsyn; A sikt; auf - a (ligen.

sichtbar, sichtlich synlig; synbur-

Sichtbarkeit f synlighet.

sichten sikta; sofra.

sickern läcka; sippra.

sie hon; henne; den, det; de;

dem; Sie ni; er.

Sieb n sikt m, såll; sil m. sieben¹ sikta, sålla, sieben * sju; seine - Sachen bans pick och pack.

Sieben s sjua; böse - argbigga, ragata.

Sieben-..., sieben-.- in Mg«:

•M sjuhörning m; -eckig sjuhör-»ig; -fach, faltig sjufaldig: sjufaldt; -gestirn n sjustjärnor pl.; -Hügelstadt / de sju kullarnas stad m; -jährig sjuårig: -nutl sju gånger; -malig upp repad sju gånger; -schläfer m sjusofvare.

siebent sjunde; -«ié för det sjunde.

Siebentel n sjundedel m. siebzehn sjutton.

siebzehnt, Siebzehnte!« sjuttonde, sjuttondedel m. siebzig sjuttio.

Siebziger m sjuttioåring. siebzigste sjuttionde, stech sjuklig.

Siechbett n sjuksäng f. siechen vara sjuklig; tyna; dahin-- tyna bort.

SiechenhanS n sjukhus.

Siechtum n sjukliglf&t f.

Siede--, in Zsign: -grad, -punkt m kokpunkt; -Hitze f sjudhetta; -keffel m ångpanna s. sieden koka, sjuda.

Sieder m sjudare.

Siederei f sjuderi n.

Sieg m seger.

Siegel n sigill; -bewahrer m si-gillbevarare; -lud n u. m si-gillack n; -ring m sigillring. siegeln försegla, siegen segra.

Sieger m segrare, segervinnare. Sieges-..., sieges-... tu Zssgn: -tmf» zug m segrrt&g n; -bogen m triumfbåge; pfeift f segerfest m; -göttin f segergudinna; -« kranz m segerkrans; spaltne f segerpalm; -trunken seger-drucken; -zeichen n segertecken; -zug m segertåg n. siegreich segerrik.

Siel m u. n dammlucka s; af-loppstrumma f.

Siele f hängsle n; bogretn. siezen nia, kalla ni.

Sigel n Stenographie: Bigel m. Sig(is)mund m Sigismund. Signal n signal m.

Signalement n signalement, signalisieren signalera.

Silbe f stafvelse.

Silben.... in Zsign: -stecherri f ord rytteri n; -trennung f af-stafning.

Silber n silfver.

Silber-..., silber-... in Zflg» meist:

. -arbeit f silfverarbete n; -ar-beiter m silfverarbetare; -artig silfverartad; -barre, -barren m silfvertacka f; -bergwerk n silf-vergrufva/*; -blick B m silfver-blick; -suchs w silfverräf; -» geld n silfverpengar pl.; agerat, geschirr n silfver(kärl pl.); -« haltig silfverhaltig; -pappel f silfverpoppel; -schmied m silf-▼erarbetare; -schrank m silf-verskåp n; skänk; -sticker« f silfverbroderi n; -stoff m silf-▼ertyg n; -treffen f/pl. silfver-galoner; -zeug n silfver(saker) [verbröllop «. silbern silfver-; -e Hochzeit silf-Silge ^ f mjölkrot.

Silikat n Silikat.

[w, «r.

[häkta.

Similistein m similisten. simpel enkel; enfaldig.

Sims m = Gesims.

Sing.... in Zffgn meist: sång-; -• öfubtmle/'musikalisk akademi; ».sang m skral sång; -spiel n sångspel; -fhmbefsånglektion; -böget m sångfågel; -toetfe f melodi.

singbar sångbar, fingen [fang; gesungen] sjunga. Singrün H n vintergröna f. Singular m Gram. singular(is). sinken [sauf; gesunken] sjunka; falla; die Stimme - lassen sänka rösten; beu Mut - lassen fälla modet.

Sin» m sinne n; håg; sinnesstämning f\ bemärkelse f; mening f\ sich aus dem - schlagen slå ur hågen; nicht bei -en sein ej vara vid sina sinnen; viel Köpfe, viel -e så många hufvu-den, så många sinnen.

Sinn-.«, finm-. in Zffgn: -bilb n sinnebild m; -bildlich sinne-bildlig; -fällig ögonskenlig, påtaglig; -gebicht n epigram; -loS medvetslös; meningslös; tanklös; -losigkeit f meningslöshet ; -reich sinnrik; -fpruch m tänkespråk n; -verwanbt liktydig, synonym.

Sinnen... in Zffgn: -genntz m, -. lust /‘sinnlig nj utning f; -menfch m sinnlig människa f; -rausch, -taumel m sinnesrus n; sinnesyra ft-reijm sinnesretnin g; -tänschung f sinnesvilla, illusion ; -Welt s sinnevärld, sinnen [fann; gesonnen] tänka, fundera, rufva (auf på). Sinnes--, i» Zffgn: -änberung f sinnesförändring; omslag n; -art f sinnesart; -organ n sinnesorgan ; -täuschuug /‘sinnesvilla, illusion. [djuptänkt.j finnig tänkande, grubblande;]

sinnlich sinnlig.

Sinnlichkeit /‘sinnlighet, sintemal alldenstund..

Sintflut f syndaflod.

Sinterm Sinter; sinder n, slaggs sintern sippra, sila.

Sinus m Ma,h. sinus.

Sippe, Sippschaft f släkt(ingar pl.).

Sirene f siren.

Sirup m sirup. siftieren n hämma; fastta(ga)

Sitte f sed ro, bruk n.

Sitten-..., sitten-... in Zffgn. -gefetz n sedelag m; -lehre f sedelära; -lehrer m sedelärare; -los sedeslös, osedlig; -losigkeit f sedeslöshet, osedlighet; -pre. biger, -richtn m moralpredi-kant, sededomare; -Ucrbeffem m jsedeförbättrare; -Verderbnis f sedefördärf n; -Zeugnis n sedebetyg.

Sittich m papegoja f. fittig blygsam; sedesam, sittlich sedlig, moralisk. Sittlichkeit f sedlighet, sittsam sedesam, anständig. Sittsamkeit f sedesamhet, anständighet.

Sitz m sits ; säte n; (sitt)plats; bostad; -Bob n sittbad; -fleisch n stadga f\ ihärdighet f; er hat kein -fleisch han har ingen uthållighet (i sitt arbete) ell. re. sitzen [satz; gesessen] sitta; - Blev ben sitta kvar; få sitta; komma på öfverblifna kartan; - lassen lämna i sticket; einen Schimpf auf sich - lassen smälta en skyms; -de Lebensweise f stillasittande lefnadssätt n. [n.l Sitzung f session, sammanträde] Sizilianer(in) sicilian(are); (s) sicilianska.

Sizilien n Sicilien, fizilisch siciliansk. Skala f skala.

[per.

Uaf.

Skalde m skald, bard.

Skalp m skalp, skalpieren akalpera.

Skandal m skandal; väsen n. skandalös skandalös. Skandinavien n Skandinavien, skandinavisch skandinavisk.

Skal m ett slags (tyskt) kortspel. Skelett n skelett.

Skizze f skiss.

Skizzenbuch n skissbok f. skizzieren skissera.

Sklave m slaf.

Sklavin f slafvinna.

Sklaven».^ in Zssg»: -Handel m slaf handel; -schiff n slafskepp. Sklaverei f slafveri n. sklavisch slafvisk.

Skorbut tro Med. skörbjugg. skorbutisch skörbjuggsartad. Skorpion m Skorpion.

Skripturen pl. handlingar, pap-Skrofeln f/pl. skrofler'pZ. skrofulös skrofulös.

Skrupel m skrupel, skrupulös skrupulös.

Slawe m, slawisch slav; slavisk. Smaragd m smaragd, so så; sålunda; lika; - groß så stor; - ein en sådan; - ... auch hnr ... än; - ... wie, als så*... som; -bald als så snart som; nicht -halb als knappt... så; -« dann därpå, sedan ; -eben nyss; -fern för så vidt; -fort, -gleich genast, strax; -gar tili och med; -genannt så kallad; klänge så länge; -mit, -nach alltså, följaktligen; -viel als så mycket som; noch einmal -viel en gång till så mycket; -weit — -fern; -wohl... als såväl ... som; -« zusagen på visst sätt, så att säga. Socke f halfstrumpa.

Sockel m sockel.

Soda f soda.

Sodawasser n sodavatten. Sodbrennen n halsbränna f.

Sofa n soffa /.

Soff m fylleri u; klunk; emör-Söffel m fyllbult.

Sohle f (fot-, sko-)sula; betten m; underlag n.

Sohlleder n sulläder.

Sohn m son.

Solawechsel G m solaväxel. Sol'... inZffgn: -bad n salt vatteas-bad; -et n i salt vatten kokt ägg. solch sådan; - ein en sådan, solchergestalt på så sätt; till den grad.

solcherlei sådan, dylik.

Sold t» sold.

Soldat m soldat.

Soldaten.... in Zsign *. -Herrschaft f militärvälden; -leben n seldat-lif; -stand m krigarståaé n. Soldateska f soldateek m. soldatisch soldatlik, militärisk. Söldling, Söldner m legoknekt. Sole f saltvatten n. solidarisch solidarisk. solid(r) solid.

Solidität f soliditet.

Soll S n debet.

sollen skola; böra; er s«L reich fein han skall ell. lär vara rik. Söller m altan; vind.

Solo w u. n Kartenspiel: sele. solvent O solvent.

Solvenz O s solvens m.

Sommer m sommar; diesen - i sommar; des -s om sommaren; vergangenen - i somras; - abend m sommarafton; -aufenthalt m, -frische f, -Wohnung f sommarnöje n; -sädenpl. sommartråd; -fleck m fräkne; -getreide n vårsäd f; -kleid n sommardräkt/; -laden m persienn; -nacht f sommarnatt; -reis« f semmar-resa; -feite f solsida; -sprosse < fräkne m; -wende f sommarsolstånd n; -zeug n sommartyg.    Pik.)

sommerhaft, sommerlich sommar-;

[».

[dagarna.

sommern: es sommert det börjar bli sommar.

Sonate J f sonat m.

Sonde f sond; 4/ sänklod n. sonder utan; särskild.

Sonder-..^ sonder--, in Zssgn: -• abdrnck m separat n; hinteresse n särskildt «11. enskildt intresse ; -gleichen utan like; -• recht n privilegium; -zug m extratåg n.

sonderbar besynnerlig. Sonderbarkeit f besynnerlighet, sonderlich synnerlig(en); särdeles ; besynnerlig.

Sonderling»» enstöring; original sondern l.qj. utan. 2. v/n. (frånskilja, (af)söndra. [söndring. Sonderung f frånskiljanden, af-sondieren sondera; 4> loda,pejla. Sonett n sonett m.

Sonnabend m lördag.

Sonne f sol. sonnen sola.

Sonnen.—, sonnen-... in Zssgn: -» aufgang m soluppgång; -bahn f ekliptika; Jblume f solros; -» brand m solhetta /", -badd n; solbränna f; -stnsterniS f sol-förmörkelse; -fleck m solfläck; -jähr n solår; -klar solklar; -» mikroskop n solmikroskop; -* schein m solsken n; -schirm m parasoll m, n; -stäubchen n solgränd ; -stich m solstyng n; den -stich bekommen träffas af solstyng; -strahl m solstråle; -« system n solsystem; -uhr f solur« ; -Untergang m solnedgång; JttttnUf solstånd n; -jeltn soltält.

sonnig solig.

Sonntag m söndag; -s om sön-sonutäglich (som sker) hvarje söndag; söndags-.

Sonntags-... in Zssgn: -fiitbn söndagsbarn; -schule f söndagsskola.

sonst eljest, annars; för öfrigt; förr; - etwas något annat; -nichts intet annat; - nirgends ingen annorstädes (ann[an[ stans); -toie annorledes; -lue annorstädes, någon ann(an)-stans.

sonstig annan, förig; förr. Sophist m sofist.

Sophisterei f sofisteri n. sophistisch sofistisk.

Sopran J m sopran.

Sopranist m sopran.

Sorg-..., sorg-... in Zflgn: -falt f sorgfällighet, omsorg; -sättig ----- sorgsam; -Io8 sorglös, obekymrad ; -toftflfttt/"sorglöshet. Sorge f omsorg, försorg; bekymmer n, oro; - tragen dra (-ga) försorg (om), sorgen sörja, ha(fva) omsorg;

vara bekymrad.

Sorgen-..., sorgen-... in Zs.-stzgu: frei, -I08 bekymmerfri; -stuhl m hvilstol; -voll bekymmer-full.

sorglich sorgfällig; ängslig, sorgsam omsorgsfull, sorgfällig. sorren 4, (festmachen) surra. Sorrtau 4, n surrtåg.

Sorte f Sort m, slag n. sortieren sortera.

Sortiment n sortiment. Sortimentsbuchhändler m sorti-mentsbokhandlare.

Souffleur m sufflör.    /.I

Souffleurkasten m sufflör(s)lucka) soufflieren sufflera.

Souper n supé. soupieren supera.

Souterrain n källarvåning f. Souverän m suverän. Souveränität f suveränitet. Sozialdemokrat m socialdemokrat, socialist.

Sozialismus m socialism, spähen speja; spionera.

Späher m spejare; spion.

Spalier n spaljé m.

Spalt m, -e f spric f; remna f\ Typ. kolumn nt. spalten klyfva (sig); spänta;

dela; spräcka. [söndring. Spaltung f klyfning; splittring, Span m [pl. (Späne] spån «, m;

sticka f.

Spanferkeln [Span—Zitze] digris Spange f spänne n, knäppe n; armband n.

Spanien n Spanien.

Spanier m spanjor.

Spaniol m spanskt snus n. spanisch spansk.

Spann 1. m (fot)vrist f. 2. n, a. J« \I/ spant; oseder f spänn-fjäder; -fesiel f spännrem; -» fräst/'spännkraft, spänstighet; -riemen m spännrem f.

Spanne f spann; kort stund, spannen spänna; den Bogen -spänna bågen; auf die Folter -lägga på sträckbänken; vor den Wagen - spänna för. spannend spännande.

Spannung f spänning; tryck n; spännvidd; (Erzürnen) spändt förhållande n.

Spar-... in Zfign: -büchse f sparbössa; -Herd m besparings-spisel; -kaffe f sparbank; -• Pfennig m sparpenning, sparen spara (på); skona. Spargel m sparris, spärlich torftig; knapp; sparsam ; gles; svagt.

Spärlichkeit f torftighet etc. Sparren m sparre; einen - zu viel haben ha(fva) en skruf lös. Sparrenwerk « sparrlag. sparsam sparsam. % 4 Sparsamkeit f sparsamhet.

Spaß m [pl. Späße] skämt n;

nöje n; im - på skämt, spaßen skämta.

spaßhaft skämtsam, lustig, rolig.

Spaß-macher, -vogel m skämtare, spefågel.

Spat m Tierheilk. 8patt.

spät sen; -er senare;    se

nast.

Spät-... in Zfign: -herbst m senhöst; -jähr n höst m; -«bst n sen frukt f, m.

Spaten m spade.

Spatium n spatie m.

Spatz m spart.

Spazier-... in Zfign: -fahrt /'åktur m; utflykt; -gang m promenad, spatsertur; -gänger(in) promenerande ; -ritt m ridtur; -stock m promenad-, spatserkäpp ; -• weg m promenadplats.

spazieren: - (gehen) gå ut ech gå, promenera, spatsera; - fahren fara ut och åka; - führen gå nt och gå med; - reiten rida ut, göra en ridtur.

Specht m hackspett.

Speck m fläsk n; fett n; späck n; -schnitte/'fläskskifva; -schwarte f fläsksvål m; —feite f fläsksida; -stein m Min. späcksten.

speckig fetaktig.

spedieren expediera.

Spediteur m speditör.

Spedition G f Spedition.

Speditiöns-... in Zffgn: -geschäft n Spedition saffär m; -spese» pl. speditionskostnader.

Speer m spjut n.

Speiche f eker.

Speichel m spott, saliv f; -drüse s spottkörtel m; -fluß m stark spottafsöndring f\ -lecker m lismare.

Speicher m magasin n.

speien [spie; gespieen] spotta;)

Speiler m steknål f. [(ut)spy.j

Speise f mat m; föda; rätt m; -• anstalt f, -hans n spiskvarter; -brei ra chymus, kymus; -« kammer f skafferi n; -karte \ matsedel rn; -öl n matolja f;

hålla.

motvärn.

:|

„pumpe f matarpump tn; „röhre f matstrupem; „faat m matsal; „säst m mjölksaft f; „schrank m skänk; «Uöirt tn restauratör; Zettel m = starte; Zimmer n matrum.

speisen äta, spisa; (zu Mittag) äta middag; (zu Abend) äta kvälls-vard; mata; bespisa; under-[mål n.

Speisung /"matning; bespisning; Spektakeln» spektakel n, oljud n, ▼äsen n, bråk n.

Spektrum n spektrum.

Spekulant tn spekulant. Spekulation f spekulation, spekulieren spekulera.

Spelt, Spelz m % spält.

Spelunke f hål n; syltkrog tn, sylta.

Spelze/"agn; (Ähren«„) agnborstf Spende f gåfva; allmosa, svenden skänka; utdela.

Spender tn gif vare. spendieren bjuda (ngn på ngt);

▼ara frikostig.

Spengler m bleckslagare. Sperber m sparfhök.

Sperling m sparf.

Sperr«..., fperr-.T^in Zffgn: „angel« weit vidöppen, på vid gafvel; Jboura m bom; „gut # n skrymmande gods; „kcgel Ö tn spärrhake; „fett* f spärrkedja; „• rad »r spärrhjul; „sitz m parkettplats; „weit (von Öffnungen) på ▼id gafvel.

Spmc/"(af)spärrning; (avstängning ; förbud n; bom m; barriär tn.

spenen (af)spärra, (af)stänga; (Räder) bromsa; ins Gefängnis „ inépärra; sich „ sätta sig till [stängning Sperrung f (avspärrning, (af)-Speseu pl. speser, omkostnader. Spezerei f specerier pl. spezial, speziell special., speciell.

Spezial«... special-.

Spezialist m specialist. Spezialität f specialitet.

SpezieS f species n, art ; die vier „ de fyra enkla räknesätten, spezifisch specifik.

Sphäre f sfär tn. sphärisch sfärisk, klotformig. Spick«... iu Zffgn: „aal m rökt &1; „gans f rökt gåsbröst n; „. nadel f späcknål. spicken späcka.

Spiegel m spegel; st« akter. Spiegel«..., spiegel-... in Zflg». „• bild n spegelbild tn; „ei n stekt ägg; „fechterei f spegelfäkteri n; „glaS n spegelglas; „glatt blank som en spegel ; „Pfeiler,n väggpelare; „rahmen tn spegelram; Scheibe f spegelskifva; Schleifer m spegelslipare. spiegelig spegellik, -blank, spiegeln glänsa; af-, återspegla;

sich „ spegla sig; afspegla sig. Spiegelung f af-, återspegling. Spieke ^ f lavendel m.

Spiel n spel; lek m; ein „ Karten en kortlek nr; ein „ Kegel rc. ett kägelspel; „art f spelsätt n; afart; „ball tn boll; fig. lekboll ; „bank f spelbank tn; „• dose f speldosa; „geführte, „• genösse m lekkamrat; „gesell« schüft f spelparti n; „Haus n spelhus; „fiööe/"spelhelveten; „karte f spelkort n; „klub m spelklubb; „mann m (pl. „leute) spelman (pl. -män); „marke / spelmark, „Partie f spelparti n; „platz tn lekplats; „raum m spelrum n; „sachen pl. leksaker; „« schuld /" spelskuld;    lek

skola ; „tisch m spelbord n; „uhr /"spelurn; speldosa; „Verderber m glädje-, fridstörare; „»vare f, „zeug n ----- „sachen; „warenhänd-ler tn leksakshandlare. spielen spela; leka.

[leksak.

[borgare.

[delväf m.

[m; spinneri n.

[sträck.

Spieler m spelare; falscher -falskspelare.

Spielerei /" lek t»; bamslighet; Spiere 4/ f spira. Spier!ing(8baum) m rönn(träd n) Spieß m spjut n; (stek)spett n; -bürget m kälkborgare; -gesell mmedhjälpare, handtlangare; -glanz M spetsglans; -rutenpi.: -rutcn laufen springa gatlopp njsg.

spießen spetsa.

Spießer«» tvåårig hjort; Fkälk-Spill 4/ n gångspel.

Spinat m spenat.

Spiud n skåp.

Spindel f& spindel m; slända. spindeldürr mager som en skrika. Spinett « (altes Tasteninstrument) spinett m.

Spin»«... in Zffgn: -Haus n spinnhus; -Maschine f spinnmaskin m; -rad « spinnrockshjul; --rocken m spinnrock, totte; -* stube f spinnstuga. spinnbar som kan spinnas. Spimuf spindelm. [h. mot ngn. spinnefeind hätsk; j-m- sein vara spinnen [spann; gesponnen] spinna (s. auch Katzen).

Spinnen-gewebe n, -webe f spin-Spiuner(in) spinnare (spinnerska).

Spinnerei spinnande n, spånad Spion m spion, spionieren spionera.

Spirale f spiral (-lin je) m. Spiralfeder f spiralfjäder. Spirituosenz,r. spirituösa f (sg.). Spiritus m sprit; Spiritus. Spital n, Spittel m lasarett n. Spitz m spets(hund); fig. einen -Haben ha en florshufva f. spitz spetsig.

Spitz-..., spitz«... in Zffgn: -bart m spetsigt hakskägg n; -bogen m spetsbåge; -bogenstil m spets-bågsstil; -bube m spetsbof; -» bubenstreich m, -büberei f bof-streck n; -bübisch bofaktig; -. findig spetsfundig; -findigkeit f spetsfundighet; -hacke, -haue f spetshacka; -Hammer «r spets-hammare ; -fußd f spetskula; -maus f näbbmus; -tiarat m öknamn n; -Nase f spetsnäsa; -faule f obelisk m; -winkelig spetsvinklig.

©tti^efspets w; (Pfeifen«,Zigarren» -) munstycke n; an bet - i spetsen (för).

Spitzel m polisspion, spitzen spetsa; formera (die Feder). Spitzen«..., spitzen-... in Zffgn: -« artig spetslik; -besatz m spets-garnering f; -grund m spets-botten; -klöppler(in) spets-knypplare, -knypplerska. spitzig spetsig.

spleißen [spliß, gespüsiens klyfta, spänta; 4> splitsa.

Splint m splint.

Splitter ro sticka f; skärfva f. Splitter«..., splitter«... in Zffgn (faser)nackt splitt(er)naken; -• richtet m häcklare, splilterig spittrig, skärfvig. splittern splittra.

Spore ^ f spor m.

Sporer m sporrmakare.

Sporn m [pl. Sporens sporre. Sporn«..., sporn-... in Zffgn: -för-mig sporrlik; -rädchen n sporr-trissa f, -kringla f; -stich m sporrhugg n; -streichs i sporr-j spornen sporra.

Sport m sport Sporteln f/pl. sportler.

Spott m hån n, spe n.

Spott-..., spott-... in Zffgn: -billig ytterst billig; för en spott-styfver; -drofiel /"härmfågel m; -gebot n ytterst lågt anbud; -gedicht n smädedikt f\ nid-visa f; -gelachter n hånskraU; -Otlb n, -preis m spottstyfver

[n; stänkborste.

(ordspråk.)

Sprichwörter))

[häst.

m, -pris n; -lied n nid Visa f; -name m öknamn n; Schrift smädeskrift; -süchtig smäde-lysten, hånfull; -Vogel m härm-fågel; spefågel; -weise på spe; -wenig ytterst litet; -wohlfeil ytterst billig; för en spott-styfver.

Spöttelei f spe n, gäckeri n. spötteln (über) gäckas med, håna. spotten (über ob. Gen.) gäckas med, håna.

Spötter (in) begabbare.

Spötterei f hån n, begabberi n. spöttisch hånande, spefull. Sprach-..., sprach-... in Zffgn: -eigen-heit f språkegenhet; -fehler m språkfel n; -forscher m språkforskare; -forschung f språkforskning; -gebrauch m språkbruk n; -kundig språkkunnig; -lehre f språklära; -lehrer, -* Meister m språklärare, språkmästare ; -los mållös; -regel f språkregel m; -reinheit f språkrenhet; -reinigung f språkrensning; -richtig språk-riktig ; -rotjr n språkrör; -schätz m ordförråd; -Vermögen n talförmåga f; -widrig språkvidrig; -Wissenschaft s språkvetenskap m.

Sprache f språk n. sprachlich språklig.

Eprech-... in Zffgn: -ort f sätt n att tala; dialekt m; -stunde f mottagningstid; tallektion; -* Übung f talöfning; -Zimmer n mottagningsrum, sprechen (sprach; gesprochen) tala; säga; einen tala med ngn; frei^. frikänna; er ist nicht zu -han tar inte emot; - wir nicht davon 1 låt oss ej tala därom! Sprecher m talande, spreiten utbreda.

Spreize f stötta, sträfva. spreizen spänna, sträcka eil. bre-

DcaUch-nehwcdikfk

da ut; skrefva med; sich - gegen spjärna emot, motsätta sig; sich - mit brösta sig af elL öf-ver.

Spreng..- ht Zffgn: -Pinsel m stänkborst e; -stoff m sprängämne n; -Wedel m Kath. stänkkvast.

Sprengelm församling/"; distrikts sprengen stänka, bestänka; strö; spränga; sätta (über öfver); rida i sporrsträck (auf mot); (eine Bank) spränga.

Sprengung fstänkning, bestänk-ning; sprängning. [f\ fläck. Sprenkel m dona /", (fågel)snara sprenkelig fläckig, spräcklig, sprenkeln göra spräcklig.

Spreu f agnar pl.

Sprichwort n [pl. sprichwörtlich i form af ordspråk, ordspråks-; - werden bli(fva) ett ordspråk.

sprießen (sproß; gesprossen) skjuta upp, slå ut, skjuta skott. Spring»-, in Zffgn: -brett n trampolin m; -brunnen m springbrunn; -ftbet f resår m; -flut f springflod; -insfeld m osty-ring tn, yrhätta f; -stock ra

stak.

springen (sprang; gesprungen) hoppa; springa (sönder); spricka; lossna; in die Augen - falla i ögonen.

Springer m hoppare; (Schach) Sprit m sprit.

Spritz'... in Zffgn: -arbeit f sprutning ; Jbob n dusch m; -fahrt F f tripp m; -kucheu m sprits-bakelse ; -lebet n fotsack tn. Spritze f (hand-, brand-)spruta. spritzen spruta; stänka, sprätta. Spritze^.... tn Zffgn: -hausa spmt-hus; -mann m [pl. -leute) sprut-karl; -schlauch tn sprutslang t», (sipp, blyg.) spröde spröd, skör; fjär, tvär;]

10

[ättling.

[penna.

Sprödigkeit f sprödhet; fiärhet;

sipphet.

Sproß w skott n, telning f; fig. Sprofie f stegpinne m, (trapp)-steg n.    [spira.l

sprosten skjuta upp, slå nt, upp-j Sproffer tn en art näktergal. Sprößling m --- Sproß.

Sprotte /"hvassbuk ro, skarpsill f. Spruch tr. [pl. Sprüche) dom, utslag »•. ordstäi n; (bibelspråk n.

spruchreif färdig ah afdömas Sprudel m springkälla f; fig. ström.

sprudeln forsa spruta fram eil opp; gnistra, fräsa; blixtra. Sprüh-... tn Zssgn: -feuet n gnistrande eld, sprakande eld tr.; -regen tn duggregn n sprühen spruta; spraka, gnistra; flyga; stänka

Sprung m [pl. Sprünge) språng n,hoppn; bräcka /"; litenbitell. stycke n; auf bent-e stehen vara ell. stå i begrepp; einen - tun göra ett hopp ell. språng. Sprung-..., sprung-... in Zsign dein n språngben; übtest n trampolin m; oseder f resår m ; -nemeiiw hälla/¹, språngremf; -weise språngvis.

Spucke f spott m, saliv s. spucken spotta.

Spuck-kasten, -naps m spottlåda /. Spuk m spöke n; epökeri n; oväsen n, bråk n; -hans n spökhr... spuken spöka.

Spul-... tn Zfsgn: -rad n spolrock tn; -toutm m spolmask. Spül-... in 8fign: -fa&n diskbalja f; skölj fat; -frau /sköljerska; diskerska : -napf tn sköljkopp; -wasser n disk-, skölj vatten, ©pule/'spolo m; (fteberO fjäder-spuleu spola.

spülen spola, skölja; diska.

Spülicht n disk-, skulvatten; skulor pl.

Spund m sprund n.

fpünden sprunda.

Spundloch n sprund(hål).

Spur f spårn (auch fig.); tillstymmelse f.

Spur-..., spur-... in Zl.-sbgn -loS spårlös; zweite f spårvidd.

spüren spåra; söka; märka.

Spür-... in Zsign: -hund m spårhund; -kraft f väderkorn n.

sputen:^sich - skynda sig.

ft! st!

St. (— Sankt) 8 : t (sankt).

Staat m stat; ståt; - machen mit ståta med.

Staatenbund m statsförbund n.

staatlich stats-, offentlig, allmän.

Staats-..., staats-... in Zssgn: -amt n statsämbete, statstjänst f; -angebörißfcit f nationalitet; -• angelegenheit s statsangelägenhet, -anmalt m allmän åklagare; -anzeiger m statstidning, officiell tidning f\ -archiv n riksarkiv; -bankrott m statsbankrutt; -beamte(r) m statens tjänsteman; -burget tn stats-borgare, -bürgerlich medborgerlig; -degen m paradvärjp f; -dienst tn statstjänst /", statens tjänst /"; —einfünf te pl. statsinkomster; -Qebåitbe n offentlig byggnad tn; -gesangene(r) tn statsfånge, politisk fånge; -• gelderpl.statsmedel; allmänna medel; -gewalt f statsmakt; -• gruudgcsetzn grundlag tn;-haus-halt m statshushållning f; -Hoheit f suveränitet; -kirche /"statskyrka; -klug statsklok; -klug-heit f statsklokhet; -mann m statsman; -minister m statsminister ; -papierext. statspapper; -rat m statsråd n (auch Person); -recht n statsrätt m; -schätz m statskassa f; -schuld / stats-

80? —

stålvalsverk.

Stab

skald; -sekretär m statssekreterare ; ^stegel n rikssigill; -• streich tn statsstreck n; ^.Umwälzung f statshvälfning; --Verbrecher m stats förbrytare ; -verfaffung f statsförfattning; -vermögen n nationalförmögenhet f; -Verwaltung f statsförvaltning; -tuefcn n statsangelägenheter ph, politik f; -Wirt m nationalekonom; -wirtschaft f nationalekonomi, statshushållning ; -wohl n statens väl, det allmänna bästa.

Stab m [pl. Stäbes staf; spjäle; (Amts--) staf; (eines Schirms) spröte n; (Maß) meter; X stab; Zeisen n stångjärn; jfcolj n stäfver pl.; -reim m stafrim n; -träger m stafbärare. Stabs-... in Zssgn: -arzt tn regementsläkare ; -offizier tn stabs-•fficer; -quartier n högkvarter. Stachel m gadd; tagg; (e-r Schnalle) torn; obrere /‘krusbär n; -6eet» strauch nr krusbärsbuske;-draht m taggtråd; -tebe f bitande tal n: -fchwein n piggsvin. stach(e)lig taggig, törnig; figM-stacheln sticka; egga. {tände. S)adel tn = Scheune.

Stadt f [pl. Städtel stad m. Stadt-..., stadt'... in Zssgn: -amt n stadens ämbete; -ba&n f stads-bana; -bewohner tn stadsbo tn, f; -gebiet n stadsområde; -• gemeinde f stadsförsamling; -■ gerede, -gespräch n allmänt samtalsämne inom staden, stads-skvaller; -gericht n rådhusrätt tn; -Haus n stadshus, rådhus; -koch tn källarmästare som ombestyr middagar, supéer o. d.; -• kundig ökänd, beryktad; -rat tn stadsfullmäktigepZ.; stadsfullmäktig; -recht n burskap; -» schreib er tn stadsnotarie; -fdjule f stadens skola; -teil m stads-

Stamm-...

del; -verordnete(r) m stadsfullmäktig ; -viertel n stadsdel m, -vogtei f stadshäkte n; -wage f stadsvåg; -Wappen n stadsvapen.    [stad tn.

Städtchen n liten stad tn, små-Städte-ordnuug f kommunalför-Städter(in) stadsbo, [fattning, städtisch stads-.

Stafette f stafett m.

Staffage f staffage n.

Staffel f (trapp-)steg n; (steg)-pinne m; fig. grad tn; X esche-long.

Staffel-..., staffel-... in Zssgn: --(anf)stellung X f eschelong: -• tarif O ra rörlig tariff; -weise X eschelongvis.

Staffelet f staffli n. staffieren stoffera, utstoffera. Stag sh tn stag n.

Stahl tn stål n; fig. dolk. Stahl-..., stahl-.- in Zffgn: -artig stålartad,stål-; -badn stålbad; -blau stålblå; -feber f stålfjäder ; stålpenna; -hart hård som stål, stålhård; -quelle f stålkälla; -stich tn stålstick n; -waren pl. stålvaror; -werk n [härda.

stählen härda; fig: ståisätta, stählern stål-.

Staken tn stake, stång f.

Staket n staket.

Stall m [pl. Ställes stall n; kostall n; (für Holz) vedbod f; (Schweine) stia f; -baum tn bom, mellaa-vägg f; -decke f hästtäcke n; -fütterung /‘stallfodring; -geld w stallhyra f; -knecht tn stalldräng; -meister tn stallmästare, stallen stalla (v/a., v/n.); a. kasta sitt vatten.

Stallung /‘ställning; stallrum n. Stamm w [pl. Stämmes stam, «.

Volks- tc. Gram.; X kader. Stamm-.... stamm-... tn Zssgn: -• aktie f stamaktie m; -bahn f

mare.

[riksdag ro.

luktande person ell. djur n, tobak ell. ost; grälmakare. stänkern sprida stank; fig. gräl^a. Stanniol ro Stanniol.

Stanze f stans ro (auch G). . Stapel ro stapel (auch 4,); D nederlag n; vom - laufen lassen låta gå af stapeln, a. fig.\ -• Stand-.«, stand-... in Zssgn: -bitti I recht n stapelrätt ro; -lauf ro n staty ro, bildstod f; -fest sä- aflöpning f \ -ort, -platz ro sta-ker på foten; -geld n stånd- pelort, -plats; -toateu pl. sta-pengar pl., -afgift f; -halten pelvaror. hålla stånd; -ort, -platz w plats, stapeln uppstapla, tillhåll n ;-punf t ro stånd punkt; Stapfe f fotspår n. synpunkt; -quartier X »» kan- Star ro stare; Med. starr; schwor-toneringskvarter; -recht & n zer - svarta starren, ståndrätt ro; —rebe /"harang ro; stark stark; gros; duktig, styf; fig. straffpredikan.    stor; mycket.

Staub arte f standar n.    Stärke s styrka; stärkelse m;

Ständchen n serenad ro.    -blau n blånad ro; stärkelse m;

stambana; -baum ro stamträd n; -buch n album; -eitern pl. stamföräldrar ; -ende n stubbe ro; -gast w stamgäst; -gut n stamgods ; -.halter w manlig ättling; -holz n virke af stammen; -» kapital w grundfond ro; kapital ; -mutter f stammoder; -rolle f 4/ X stamrulla; -fttbe f stam-stafvelse; -sitz ro stamort, ursprungligt hem n, hemland n; -tas el /"stamtafla; -tioterm stamfader ; -verwandt stamförvant,; -Volk n urfolk; -Wort n stamord. stammeln stamma; framstamma, stammen härstamma, härröra, komma (från).

stämmig gros, handfast, stark. Stammler m stammande, stam-[-stock; stamp. Stampfe/', Stampfer»» laddstake, Stampf'MÜHle f, -werk n stamp-kvarn, -verk.

Stand m [pl. Standes (stå)plats, ställning/"; läge w; ståndplats; åkarstation f; läge n, skick n, tillstånd n; samhällsklass, yrke n; (in ber Gesellschaft) samhällsställning f; imstande sein vara i stånd; gut int -e sein vara vid god hälsa; vara i god t ståndell.skick;3uftanbe bringen, zustande kommen mit etto. åstadkomma, få ngt till stånd; instand setzen sätta i stånd; Mann von -e ståndsperson.

Stander 4> m standert.

Ständer ro pelare, fotställ ». Standes-..., standes-... in Zffgn: -• amt n rotemans lokal m; -be-amte(r) ro roteman (eom for förteckning öfver födda, gifta och döda samt inför "hvilken civiläktenskap ingås); -gemäß, -• mäßig ståndsmässig; -Herr ro mediatiserad riksfurste (hvars land uppgått i en annan stat); —» person f ståndsperson ro, f\ -• unterfdjicö ro ståndsskillnad; -• widrig stridande mot ens stånd eil. rang.

Stände-versammlung f stånds-standhaft ståndaktig. Standhaftigkeit f ståndaktighet, ständig ständig.

Stange f stång; stör ro; stake ro; Reitk. -N pl. stångbett n; j-m die - halten hålla ngn ryggen fri; hålla ngn stången. Stangen-... in Lssgn: -gebiß n stångbett; -holz n smalt rundvirke ; -Pferd n stånghäst ro; -spargel ro hel sparris.

Stänker ro stinkande ell. illa

blånelsero; ».fabrik f stärkelsefabrik; ».glanz ro glanskaka f för att sätta glans på stärkt linne ; ^gummi n, ro stärkelsegummi; ».«ehl n kraftmjöl; ».zucker ro stärkelsesoeker n. [stärka.) stärken stärka, styrka; (Wäsche)) Stärkung f stärkande n, stärkning, styrkande n; styrkorn edel n.

starr stel, styf; (Blick) stirrande. Starr«.-, starr«.- in Zssgn: ».kopf ro tjurhufvud «; ».köpfig tjurskal-lig; »ckrampf m stelkramp; A.» finn ro styfsinthet /"; ».sucht f katalepsi, nervförlamning. Starrheit /"stelhet; styfhet. Statik f Statik.

Station f station; freie », fritt ▼iver n; ».Svorsteher m ü stationsinspektor, stationieren stationera, statisch statisk, stätisch (Pferd) istadig.

Statist m Thea. statist.

Statistik f statistik, statistisch statistisk.

Stativ n stativ.

Statt f 1. plats 7», ställe n; bon« fUen gehen gå af stapeln, försiggå; zust^en kommen komma till pass. 2.fUprp.i stället för. Statt»..., statt-... in Zssgn: ».finden, »haben äga rum; bli(fva); »,» halter m ståthållare; ».Halterschaft f ståthållarskap n.

Stätte /"plats nr. statthaft till&tlig, tillständig, stattlich ståtlig.

Stattlichkeit f ståtlighet.

Statue f staty m, bildstod, statuieren bestämma; statuera. Statur f växt, figur ro, kroppsstorlek ro.

Stat »t n statut, stadga f; G ».en pl. einer Gesellschaft bolagsordning f (*q >.

Staub ro damm n, stoft n; sich

aus dem»emachen skodda stoftet af sina fötter; », machen röra upp d.; i-m ». in die Augen werfen slå blå dunster i ögonen på ngn; »besen ro dammborste; »,« beutel ^ ro stånd arknapp; faden ^ w, ».gefäß ^ n ståndare ro; »hemd n blus ro: ».lappen m; ».tud) n dammtrasa f; ».mantel ro dammrock; ».regen ro duggregn n; ».toolte f dammoln n. Stäubchen n dammkorn, stauben damma, [ryka, flyga.! stäuben damma; strö; skilja;] staubig dammig.

staudien slå, stöta (ben Fuß, die Hand) stuka; hämma.

Staude f buske ro. StaudengewächS n buskväxt ro. stauen stpfva; dämma upp. staunen häpna, förvånas; ».d förvånad.

Staunen n häpnad ro; förfånntg staunenswert förvånansvärd. Staupe f ehm. spöslitning; Ber« heilt, valpsjuka, stäupen slå med ris, spöa. Stearin n stearin ro, n. Stearinlicht n stearinljus. Stech-... in Zssgn: »apfel ^ m spikklubba /"; ».bahn f tornerplats m; ».becken n nattbäcken; »,« fliege f stickfluga, broms ro; Heber ro stickhäfvert; »Palme f kristorn ro.

stedien [stach; gestochen) sticka; e stinga; stpta; (Karten) sticka öfver; (von der Sonne) sticka; (Tiere) sticka; (Tors) ta (ga) npp; in See ». sticka ut till sjöss; O (in Kupfer) gravera, rista. Steck-... in Zs.'ftzgn: »briefro häktningsorder; »brieflid) verfolgen lysa efter; »kissen n nåldyna f\ »nabel f knappnål; »reiS n -----Steckling; »tiibe f kålrot. Stecken ro käpp.

stecken [steckte u.stak; geftecktj sätta.

[stående fot.) Fußes på|

stehend stående; -en stehlen [stahl; gestohlen) stjäla;

smyga (sich sig).

Stehler m tjut. steif styf; stel; stark.

Steif-.- in Zs.-stzgn: -leinwand f kanfas t», «; -rock m stärkkjol [fig. formalitet.

stiga ned.

Steigen n stigande; im

fästa; sticka; stoppa; hålla till, vara; sitta (fast); - bleiben fastna; ej komma ur fläcken; - lasten låta sitta i (zB. den Schlüssel).

Steckenpferd n käpphäst m.

Steckling m sättkvist.

Steg m gångstig; spång f; (an Hosen) hälla f; (Geigen»-) stalln.

Stegreif stigbygel: aus dem - på rak arm, utan förberedelse; aus dem-sprechen extemporera.

Steh»... in Zs.-sygn: -aus m (Spiel, zeug) trollgubbe; -bierhalle f bar, harr m; -kragen m ståndkrage.

stehen (stand; gestanden) stå; vara, ligga; (Neiden) kläda, passa; -bleiben, still-- stanna; stå; -lasten lämna orörd; - für stå eil. svara för; zu - kommen kosta; einem Rede - stå till svars inför ngn; mir steht der Verstand still mitt förstånd står stilla; es steht geschrieben det står skrifvet.

(-kjortel).

Steife f styfhet; stärkelse m : steifen styfva, göra styf; stärka;

sich - auf stödja sig på. Steifheit, Steifigkeit f styfhet;

fig. formalitet.

Steig m (fot-)stig.

Steigbügel m stigbygel.

Steige/'stege m; trappa; stätta;

brant (gång-)stig m. steigen [stieg; gestiegen) stiga; klifva; stiga, tillta(ga); höja sig; (Pferd) stegra sig; herab-[gande.l - i sti-j

Steiger X m stigare. steigern stegra, öka (på), höja;

Gram. komparera.

Steigerung f stegring; Gram. komparation.

©teiQEruito8gtnbem/pZ.@cam.jäm-förelsegraderpt., komparation) Steigung f stigning. \f (sgr.).| steil brant.

Steile f branthet; brant m. Steilheit f branthet.

Stein m sten; ^ sten, kärna f;

(Damenspiel) bricka f.

Stein-..., stein*... in Zflgn: -adler m kungsörn; -alt lastgammal; -alter n stenålder m; -artig stenartad, stenig; -botsmstenbock, a. Astr.; -brech ^ m sten-bräcka f; -brecher m sten-brytare; -bruch m stenbrott n; -butt m piggvar; -damm m stendamm; stenlagd väg; -• druck m stentryck «; -druckn m stentryckare; -eiche H f järn-, stenek; -frucht f stenfrukt f, m; -geschirr, -gut n sten-, krukmakargods, lerkärl pl.; -hart stenhård; Jjanet m stenhuggare; -kohle f stenkol n; -kohlenbergwerk » sten-kolsgrufva f; -krankheit f sten-passion, sten m; -metz m stenhuggare ; -obst n—-frucht; -öl n bergolja; -pappe f stenpapp n, m; -Pflaster n stenläggning f; -reich 1. a. stenrik, auch fig. 2. n stenrike; -salz n stensalt; -schicht f stenlager n; -fchleifer m stenslipare; -schloß « flintlås; -fchneider m stenslipare; -schnitt w stenoperation /*; -• setzer m stensättare; -wand f stenmur tro; -wurf m stenkast n; -zeit f ----- -alter, steinern sten-, af sten. steinig stenig, steinigen stena.

Steinigung f stenande n.

- ej ett ord.

[stjärt.

oafbrutet.

Steiß m stjärt, gump.

Stelle, in Zffgn: -dichein n mötesplats m, möte; -machet m vagnmakare ; -schraube f ställskruf m; -bertreter(in) ställföreträdare, -företräderska, representant tn, /"; -Vertretung f representerande n.

Stelle s Ställe n, plats (auch befattning f); (Buch--) Ställe n; auf der - på stället, genast.

stellen ställa, sätta; lämna, leverera ; sich - ställa sig; låtsa vara; einen Bürgen - ställa borgen ell. säkerhet; eine Frage -framställa ell. göra en fråga; Fallen - sätta ut snaror ell. gil-ler (för); die Uhr - ställa klockan ; j-m nach dem Leben - stå ngn efter lifvet.

Stellen-... in Zffgn: -jäger tn äm-betsjägare; -Vermittlung(8bu-rrau ti) f für Dienstboten, Lehrer (-innen) platsanskaffningsbyrå tn; -weise här och där.

Stellung /"ställande n; ställning; plats m.

Stelz bein n, -fuß m träben n.

Stelze f stylta.

Stemmeisen n stämjärn.

stemmen stödja; sätta; sich - auch spjärna (gegen mot); uppdäm-ma; (Löcher) hugga, slå.

Strmpeltnstämpel; stamp; stöt; -amt n stämpelbyrå tn; -bogen tn ark n stämpelpapper, karta f; -gebühr f stämpelafgift.

stempeln stämpla; påverka.

Stenge 4/ f stång.

Stengel H m stängel.

Stenograph tn stenograf.

Stenographie f stenografi.

stenographieren stenografera.

Stephan tn Stefan. [täcke n.)

Stepps, in Zffgn: -decke f (stick-)j

Steppe f stäpp m.

steppen sticka.

Stepper m sti ekar e.

Stepperei f stickning; sticknings affär w.

Sterbe-... in Zffgn -bett n dödsbädd tn; -fall tn dödsfall n; -• Haus n sorgehus; -Hemd n lik-skjorta f; Jföfie /"begrafnings-kassa; -liste f mortalitets-tabell tn.

sterben [starb; gestorben] dö; im <St- liegen ligga för döden. Sterbens-.... sterbenS-... in Zffgn: -krank dödssjuk; -müde döds-trött; -wort, -Wörtchen «: fein [kär.

sterblich dödlig; - verliebt dödligt Sterblichkeit f dödlighet Stereoskop n Stereoskop. Stereotypie f stereotypi, stereotypieren stereotypera. stereotypisch stereotypisk.

Sterlet m (Fisch) Sterlett.

Stern tn stjärna f; (Augen--) pupill; Typ. (tu Sternchen) stjärna /", asterisk.

Stern-.^, stern-^. in Zffgn: -bilb n stjärnbild m; -beutst m stjärntydare; -deuterei f astrologi; -förmig stjärnformig; --hell stjärnklar; -Himmel m stjärnhimmel; -kunde f stjärn-kunnighet, -kunskap tn; -. schnuppe f stjärnfall n; -warte f Observatorium n.

Sterz tw Stjärt; am Pfluge: plog-ftet fast, stadig; oas bruten, stetig ständig, oafbruten; adv.

[lighet.

Stetigkeit s beständighet, ihål-stets städse.

Steuer 1. « 4/ styre, roder. 2. f pålaga, skatt m. 3./"främjande n; zur - der Wahrheit ningens intresse.

Steuer.....steuer-.- in Zffgn: -amt

« uppbördskontor; -anschlag m taxering f; -beamte(r) tn upp-bördsman; -bord 4/ n styrbord; -einnehmer m uppbördsman;

[dera.

frei ekatt(e)fri; -fafle / upp-bördskontorn; -mann 4/ m ror-gängare; -pflichtig skattskyldig; -löb n ratt m; stolle f taxeringslängd; -Verweigerung f skattevägran; -Wesen n beskattning f.

steuerbar beskattningsbar; 4« styrbar.

steuern styra; förekomma, stäfja.

Steuerung 4, f styrning.

Steven 4* m stäf.

stibitzen knipa, snatta.

Stich m styng n; håll n i sidan; pik; släng; skiftning/*; (Karten) stick n; (Kupferstich) kopparstick n; iut a, lassen lämna i sticket.

Stich-..., stich-... in Zsign: -bltttt n (an Degen) bygel tn; (Karten) trumf ro; fig. föremål för åtlöje n; -fest osårbar; -haltig som håller streck, fullgiltig; -Wahl f val n mellan de två som fått de flesta rösterna; -toort n slagord; uppslagsord; -tounbe f sticksår n.

Stichel m grafstickel. [skämt ».i

Stichelei, Stichelrebe /stickord »,J

sticheln sticka; auf j-n - ge* ngn stickord pl., pika ngn.

Stichling m (Fischchen) spigg.

Stick'... in Zsign: -flutz ro stick-fluss; -garn n brodergarn; gas n kväfgas m; kväfve; -« gaze f kanfas m, n; Jjuftew ro stickhosta f; -luft f kväs, tryckande luft; -muster n brodermönster; -nadel f broder-*ål; -rahmen m broderbåge; -stoff m = -gas. sticken kväfva; (Stickereien) bro-Sticker(iu) brodör (brodös). Stickerei f broderi n. stickig kväfvande. streben [stob; gestoben] flyga; ans einander - hastigt skingras åt alla håll.

Stikf«... , flies«... in Zsign meist: styf...; -bruder m styfbro(de)r, halfbro(de)r; Zeltern pl. styf-föräldrar; -gefdjtoifter pl. styf-syskon; -mutter f styfmo(de)r • -Mütterchen ^ n styfmorsblom-ma /*; Schwester f styfsyster; -fohn m styfson; Tochter / styf-dotter; -Vater m styffa(de)r.

Stiefel rn stöfvel; känga f; G (Pumpen--) stöfvel; -absatz m stöfvelklack; -bürste f skoborste m: -knecht m stöfvel-knekt; -Putzer m skoputsare; -fcbttftwstöfvelskaftw;-strippe f stöfvelstropp m; -wichse / blanksmörja.

Stiege/*trappa; (so Stück) tjog n.

Stieglitz m steglitsa f.

Stiel m skaft n, handtag n; (Be. sen--) käpp; ^ stjälk.

ftiet stirrande.

Stier m tjur.

stieren stirra.

Stiergefecht n tjurfäktning f.

Stift 1. rn stift n (auch Zeichenstift). 2. n stiftelse /*; stift.

stiften stifta; grund(lägg)a; å-stadkomma, göra; donera; (priemen) tugga tobak.

Stifter(in) stiftare, stiftarinna, stifterska.

Stifts«^, i» Zsign: -bame /, -fräu> lei« n stiftsfröken /*; -herr m domherre, kanik; -Hütte (bib« lisch) tabernakel n; -kirche f domkyrka; -schule f katedralskola.

Stiftung s grundläggning; stiftelse ; milde -en milda stiftelser.

Stiftungs'... in Zsign: -fest n årsfest m, -högtid /*, jubileum; -fahr n grundläggnings&r; -. urkunde f stiftelseurkund m; gåfvobref n.

Stil m stil.

stilisieren stilisera.

Stilist m stilist.

[der ^ i (all) stillhet.

Stilistik f Stilistik.

still stilla, lugn, tyst; w! tyst!; -es Gebet tyst bön; im ^,cn nåder tystnad; ^.er Freitag långfredag; ^e(r) Gesellschafter S förlagsman; ber Stille Ozean Stilla hafvet.

Still«..., still«... in Zssgn: ^halten hålla still; stanna; vara still eil. stilla; Utbett n stilla lif; Mat.: stilleben; Uchw eigen 1. v. rara tyst, tiga; ^ sch^ jit ej bry sig om; Uchweigend tyst; under tystnad; 2. n tystnad tn; fitztud stillasittande; Utaud m stillestånd n, afbrott n; stehen stå still; Utehend stillastående ; ^vergnügt stilla förnöjd.

Stillt f stillhet, tystnad m; in

stillen stilla, lugna; (Blut) stilla; (Durst) släcka, stilla; (Kinder) amma.

Stimm-..., stimm-.- in Zs.-ftzgn band n stäm-, röstband; Ue« rechtigt, Uähig röstberättigad; ^qabtlf stämgaffel m\ Uammer tn stämhammare; -nyckel; --mittel pl. bon Sängern: röst-resurser; ^recht n rösträtt m; „zify f Hnat. röstspringa; ^zettel «t röstsedel.

Stimme f stämma, röst; entschei-dende (bei Stimmengleichheit) ntslagsröst. [(Wahl) rösta.)

stimmen stämma; gå ihop;)

Stimmen-... in Zssgn: Einheit f enhällighet; ^gleichheit f lika röstetal n; ^.Mehrheit f (röst-) piuralitet, röstöfvervikt; «,* Minderheit /"minoritet; Prüfung /■granskning af afgifna röster; ^zählung f rösträkning.

Stimmung f stämning (auch sig.); tänkesätt n.

stinkt» (stank; gev-nten] stinka.

stinke"^ ahnkz'ade.

Sherftiw n stinkdjur, skunk m.

Stint tn (Fisch) nors.

Stipendiat m stipendiat. Stipendium n stipendium.

Stippe F f sås m. stippen doppa.

Stirn f panna; Umnb n, Uiude f pannbindel m; Uocke/pannlugg m; ^runzeln n pannans rynkande.

Stöber»... in Zssgn: Uund tn stös-vare ; Uöetter n yrväder, stöbern bom Schnee: yra. stochern peta; (Feuer) röra em; sich die Zähne peta (sig i) tttn-derna.

Stock ur [pl. Stöcke) käpp; H stock, stam, stjälk; (^.werk) våning f; über und Stein öfver stock och sten.

Stock-..., stock-... in Zssgn: Urtinb stenblind“; Jborfe O f fondbörs m; Uegen m käpp värj a f; dumm stockdum; ^finster kolmörk; ^.fisch m stockfisk; fi§. dumskalle ur, f; ^fleck tn mögelfläck ; Uremd vildt främmande; -hans n häkte; ^Mäkler m börsmäklare; Urrügel tnjpl. käpp-rapp; Uchlag tn käpprapp n; Uchuupfen m nästäppa f; Uaub stendöf; stoets n våning /*; «,• zwinge f holk m. stocken stocka sig, (af)stanna; (im Reden) komma af sig; ysfca sig; (berstocken) mögla. Stockholmer(in) stockholmare (-holmska). stockig möglig.

stöckisch halsstarrig, [afbrott n.) Stockung/stockning; stamning j Stoff m materia /, ämne w, stoff n; material n; tyg n; ^Wechsel m ämnesomsättning f.

Stoffe! m Kristoffer; fig. lnrk; dumbom.

stoffelig dum; onsylaad. stofflich materiell, stöhnen stöna.

Stolgebühren pl. Kirche: inkomster for i prästerlig skrud utförda förrättningar.

stöta mot; stöta (in)till; sätta ihop; ^ auf stöta på; slå ned på; „ auS utstöta ur; von sich „ stöta från sig; sich „ an stöta sig mot; bli stött öfver; inö Horn „ stöta i hom; (von der Flinte, bom Wagen) stöta.

Stößer m en som stöter; (Boget) roffågel (falk, hök).

Stotterer m stammande, stam-stottern stamma; framstamma, stowen inkoka, stuf va. strackS strax.

Straf«.-, straf-... in Zflgn: ^anstalt f straffanstalt; „arbeit Z (Schule) bakläxa; „erkenntniS n (straff-) domm; Zerlaß m straffets efterskänkande n; „fällig brottslig; straffbar; „gefangene(r)s.straffånge; „geld n böter pl.; „ge* richt n straffdom m; domstolm som handlägger brottmål; „• gefetz n strafflag m; „kolonir f straffkoloni;    „I08 strafflös,

ostraffad; „lofigkeit f strafflös-het; ^porto n tilläggsporto; predigt f straffpredikan; ^Prozeß m brottmål n; „recht n straffrätt m; „rechtlich straffrättslig; „würdig ---- strafbar, strafbar straffbar, brottslig. ©traf6atfeit/‘straffbarhet,brotts-lighet. [vite n, böter pl.\ Strafe f straff n; (Geld--.) pliktj strafen straffa; bestraffa; tillrättavisa ; um Geld „ plikt,fälla, straff (hårdt) spänd; hård t. Straffheit f spänning, styfhet. sträflich --- strafbar; adv. oer-hördt.

Sträfling m straffånge.

Strahl m stråle, strahlen stråla.

Strahlen»-., strahlen-... in Zflgn: abrechend strålbrytande;    „•

brechung Z strålbrytning; „kröne f strålkrona, -krans m, gloria.

Stolle f julkaka.

Stollen m stötta f\ ^ stoll m. stolpern stappla, snafva. stolz stolt.

[mare.

Stolz m stolthet f. stolzieren stoltsera.

Stopf'... in Zflgn: ^garn n stopp-garn; „.mittel n astringerande medel; „.nadel f stoppnål; naht f stoppning; „uudel f degboll m att göda Qäderfä med. stopfen stoppa, proppa, packa;

(Geflügel) göda med degbollar;

Söleb.åstadkomma förstoppning;

(mit der Nadel) stoppa.

Stopfer(in) stoppare; stopper-ska.

stopp! (halt) stopp!

Stoppel f (åker)stubb m; „feld n stubbåker m; stoets n lappverk, plockgods.

[lator.

stoppeln plocka ax; kompilera, stoppen stoppa.

Stoppler m axplockare; kompi-Stöpfel m propp, stöpseln sätta propp i, korka.

Stör m stör.

Storch m stork, [transportör.

Storchschnabel mH storknäbb; O stören störa, oroa, rubba.

Störenfried m fridstörare.

Störer m en som stör. störrig, störrisch halsstarrig.

Störrigkeit f halsstarrighet.

Störung f störande n, rubbning f, afbrott n.

Stotz m [pl. Stöße) stöt; (Ende) skars; (Haufen) hög, bunt.

Stotz«..., stoß-... in Zflgn: „degen m värja f ; „gebet n bönesuck m;

„mafjtZ skars m; „feufzerm djup seck; „weise f stötvis.

Stößel m mortelstöt. stoßen [stieß; gestoßen) stöta; taovffa, skuffa; stånga(s); „ an \ strahlig strålande; stråiferatg.

Strähne f docka; härtest tn. stramm spänd, stram; duktig, strampeln sprattla, sparka, fäkta. Strand m strand; -gut n strandgods; -totB t» korgstol med kur vidhafsbad; -recht n strand-rätt m; -Wächter m kustvakt. stranden stranda.

Strang m [jpZ. (Stränge) sträng;

(drag)lina /; S spår n. strangulieren strypa.

Strapaze f strapats m. strapazieren strapatsera. straßab, straßauf gata upp och gata ned.

Straße f gata; (lands)väg tn; d, sund w.

Straßen«... in Lssgn: -Bau m väg-anläggning f; -Beleuchtung s gatubelysning; -junge tn gatpojke; -kehrer m gatsopare; --kehrmaschine O f gatsopare m; -raub m rån n på öppen (allman) landsväg; -räuber tn stråt-röfvare; -betsat m gatutraf ik f. Stratege m strateg, stranden resa å ända; sich - resa sig; streta, spjärna.

Strauch m [pl. Sträuche) buske; -dieb m stråtröfvare; -totes n buskverk.

straucheln stappla, snafva. Strauß m 1. [pl. Sträutze(r)) (Blumen-—) bukett m; (Streit) dust. 2. [pZ. -e] (Bogel) struts. Straußen-... in Zssgn: -ei n strutsägg; oseder f strutsfjäder. Strazze O f kladd m.

Strede © f stötta, sträfva; Jbftl» ken m sträfstötta f\ -Bogen m sträfbåge; -Pfeiler m sträs-stred en sträfva.

Stredeu n sträfvan f.

Streder tn strefsam person; äm-betsj ägare, strebsam sträfsam.

Strebsamkeit f sträfsamhet. streckbar sträckbar, tänjbar.

[pelare.

j Streckbarkeit/sträckbarhet, tänj-< barhet.

Strecke f sträcka; stycke «, bit m; ü sträcka; zur - bringen fälla.

strecken sträcka; sträcka ut; räcka; Gewehr -sträckagevM. Streich tn slag n, tag; fig. streck n, spratt n; bummer - galet upptåg; -feuerzeug n elddon; -holz, -Hölzchen n stryk-, tändsticka f; -instrument » stråkinstrument ; -timett m rakstri-gel; -zither f slag- ell. stråk-cittra.

streicheln smeka, streichen [stritt); gestrichen) stryka; breda (på); (an-) stryka, måla; (ou8-) stryka (ut); (die Flagge) stryka (flagg); draga sig, gå; (Vögel) draga bort, flytta; um» her- stryka omkring.

Streif tn remsa /, strimma f; -» Band n (pl. -bänder) korsband ; -korps n ströfkår tn; -licht n ljusstrimma f; ljusglimt m (auch fig.); -schuß tn skott som snuddar förbi; X -wache f patrull tn; -zug tn ströftåg n. Streifen tn = Streif, streifen randa; ströfva; (ab-) stryka ell. repa af; - an snudda vid; stöta på.

Streiferei f ströftåg n. streifig randig.

Streik tn strejk; -Brecher m strejkbrytare. streiken strejka.

Streiket tn strejkare, strejkande. Streit tn strid f; tvist f; träta f; process.

Streit«..., streit»— in Zflgn: -azt f stridsyxa; -frage f strids-, tvistefråga; -kräfte pl. stridskrafter; -punkt tn, -fache / stridspunkt tn, tvisteämnen; -roß n stridshäst tn; -fatz tn tes; -fchrift/stridsskrift; -sucht

f grälsjuka; -süchtig grälsjuk; -wagen tn ehm. X stridsvagn. Deitbar stridbar, vapenför; tapper.

streiten [stritt; gestritten] strida;

Wlsta, gräla; processa.

Streiter m stridsman, kämpe; grälmakare.

streitig oense; stridig, tvistig. Streitigkeit f stridighet, tvist. streng(e) sträng; skarp.

Strenge f stränghet; skärpa. Streu f strö n; -büchse f strö-dosa; -sand m strösand. streuen strö; beströ; sprida; (den Kühen) lägga strö under.

Strich tn streck n; drag n; sträcka f; kurs, riktning f; (luft)drag n; (Streif) remsa f; (Land) trakt wi, f; sträcka s; \1/ streck n (på kompasser) ; (Vögel) streckn;strykning f, sträckning s; flykt f; (bed Holmes) fibrers riktning f; (des Keuges) lugg, ludd; F e-N-haben ha en florshufva f\ gegen den -mot veden, mot fibrernas riktning, mothårs.

Strich ..., strich-... in Zssgn: -regen m öfvergående skur; -Vogel »» flytt-, sträckfågel; -weise med streck; här och där, -zeit f fåglars sträcktid; (von Fischen) lektid.

Strick m rep n, streck n, snöre n; snara f; odåga, slyngel; -■ «ckeit f stickning; -beutel m «rbetsväska f; -körbchen n sykorg m; -leitet f repstege m ; -Maschine f stickmaskin tn; -• »adel f strnmpsticka; -zeug n sticktyg; stickning f. stricken sticka, slingra. Stricker(in) stickare, (sticker-aka).

Striegel m hästskrapa.

^riegeln rykta.    [i*ad m.l

Gtzitne f, ni gtrimma f; bB-f striemig strimmig.

Strippe <snören; hälla; stöfvel-stropp tn.

strittig ----- streitig; der -e Punkt tvistepunkt.

Stroh n halm tn ; mit - decken halmtäcka; fig. leeres - dreschen ej ha något för sitt besvär.

Stroh-..., stroh«... in Zssgn: -blume f konstgjord halmblomma; $ eternell w; -dach n halmtak; -decke f halmmatta; Farben, -gelb halmfärgad, halmgul-; --Halm m halmstrå w; -Hut tn halmhatt; -köpf tn träskalle; -mann tn fågelskrämma f; bulvan tn; Whist: träkarl; -• sack m halmmadrass; -1 eller m bord(s)matta f; -wisch m halmtapp ; -Witwe F f gräsänka; Witwer F m gräsänkling.

strohig halm-, halmlik.

Strolch m landstrykare.

strolchen stryka omkring.

Strom tn [pl. Stromes ström, flod f; fig. svall «.

Strom«..., ström«... in Zs.-svga: -• abwärts utför eil. med strömmen; -an, -auf uppför eil. mot strömmen; -schnelle f strömdrag n, fors tn; -stärke f strömstyrka; -weise i strömmar; Elektr. -«Wender tn strömväxlare.

strömen strömma; spola.

Stromern» landstrykare, luffare.

Strömung f ström m; strömning.

Strophe f strof tn.

Stropp m, n stropp tn.

stroppen d, stroppa.

strotzen svälla, pösa; vara fall-satt eil. späckad.

Strudel tn hvirfvel.

Strudelkopf tn brushufvud n.

strudeln hvirfla.

Strumpf»» [pl. Strümpfe] strem-pa f (aud) ----- Glühstrumpf); -band n strumpeband; -waren pl stickade varor, trikåvaror; -• Wirker tn strumpväfvare.

©trumf m [pt. Strünkej stjälk; stam; stubbe.

struppig borstig, tofvig, rufsig, ruggig.

Struwwel-kopf, -Peter m person med ruggigt hår.

Strychnin n stryknin m, n.

Stubbe f stubbe tn.

Stübchen n kammare tn.

Stube f rum n; kammare; gute

-    förmak n.

Stuben-.^ in Zffgn: -arbeit f arbete w inom hus; -artest m hus-, kammararrest; -bursche m rumskamrat; -hocker, -sitzer m stuggris, hemmasittare; -» mädchen n husjungfru /.

Stuck tn (Gipsverzierung) Stuck.

Stück n stycke; bit m; sträcka/;

-    für - bit för bit; stycket; aus freien -en frivilligt, själf-mant; in vielen -en i mångt och mycket.

Stück-..., stück-... in Zffgn: —arbeitet m styckarbetare; -faß n 1ig-gare m; -gießet m styckgj utare; -gütet pl. styckegods n (sg.); weife styckevis, stycktals; -« werk n lappverk.

Stückchen n litet stycke, (liten) bit m (pl. småbitar), smula f.

stückeln stycka.

Student m student.

Studie f studie.

studieren studera.

Studierzimmern studerkammare tn, -rum, studiekammare tn.

Studium n studium (bestimmte Form: studiet).

Stufe f trappsteg n, grad tn, stadium n; (Erz--) stuff m.

Stufen«..., stufen-... in Zf.-stzgn: -» artig graderad; -folge /, -gang m trappvisell. gradvis skeende fortgång tn, gradation /; -leitet f skala; -weise gradvis.

Stuhl tn [pl. Stühle) stol (auch Web-, päpstlicher -); -gang m stolgång; -lehne / stol(s)kana m; -zwang tn stoltvång n.

Stukkateur O tn stuckarbetare.

Stulle f (berlinisch) smörgåa.

Stulpe f stöfvelkrage tn.

stülpen hvälfva; sätta; lägga; vika upp; (Hut) sätta hatten på sned.

Stülpnase / uppnäsa.

Stulpstiefel m kragstöfvel.

stumm stum.

Stummel m stump.

Stumme(r) stum människa /.

Stummheit f stumhet.

Stümper tn stympare, fuskare.

Stümperei f fusk n.

stümperhaft stymparaktig, förfuskad.

stümpern fuska.

stumpf slö; trubbig.

Stumpf m [pl. Stümpfe) stump.

Stumpf»..., stumpf«... in Zffga: -nafe f trubbnäsa; Schwanz m stubb svans; -ftnu tn slöhet /; -finnig slösinnad, slösint; v winkelig trubbvinklig.

Stumpfheit f slöhet.

Stunde f timme tn; lektion.

stunden bevilja (ngn) anstånd n med (en summas) betalande ».

Stunden«..., stunden.... inZs.-stzgn: -geld n lektionsafgift /; -glaS ntimglas ;-lang timslång; adv. timtals; -plan m läsordning /; -weise timvis, timtals.

Ständlein »r: letzte- - sista stund /, dödsstund.

stündlich (för) b varje timme.

Stundung s. stunden.

Sturm m [pl. Sturmes storm; & stormning sy anfall n; - läuten klämta; -• und Drang. Periode period i tyska litteraturen (1768 biS 1790), kännetecknad af lidelsefull sträfvan efter frihet och natur; -flut /'stormflod; -gatter n fällgaller; -glocke f stormklocka ; -laufen X n stormlöp-

[ter n.

[kar bra.)

ning f\ pleiter f stormstege m; ^riemen m hakband n, -rem f\ ^schritt X m stormsteg n; Vogel m stormfågel; ^wiud m stormvind.

stürmen storma; klämta.

stürmisch stormig.

Stürmung f stormning.

Stürzn» [pl. Stürzes störtande n, fall n; rasn; ^.bach m (nedstörtande) strid bäck; J6ob n duschbad ; ^.güter pl. gods n (sg.) eil. last futan särskild inpackning; ^.karren m stupkärra f; ^.see 4, f störtsjö m.

Stürze f lock n.

stürzen störta (auch fig.); stupa; stjälpa; slå ut; O die Kasie inventera kassan; vom Throne ■x, störta från tronen.

Stnte f sto.

Stutenfüllen n stoföl.

Stuterei f stuteri n.

Stutz-... in Zfsgn: ^.bart m uppvridna mustascher pl.; ^glas n glas på låg fot; ^.ohr n stubböra; „^erucfe f kort peruk m; Schwanz m stubbsvans; ^.uhr f bordstudsare m.

Stütz-... in Zfsgn: Jbalfen m bärbjälke; ^.punkt m stödjepunkt.

Stütze fstöd n; stötta.

stutzen stubba, (af)klippa; (stutzig toetben) studsa.

Stutzen m studsare.

stützen stödja; stötta; sich ^ auf stödja sig på.

Stutzer m sprätt.

stutzig häpen, haj ; ^.machen göra haj, skrämma; ^werden spritta

till.

Sub-..., sub-..., ;B. ^.diakon(uS) m andre komminister. Subhaftation f tvångsförsäljning.

Subjekt n subjekt.

Sublimat n sublimat, sublimteren sublimera.

Submission f entreprenad m; in ^ geben utbjuda på. entreprenad. Subordination f Subordination. Subsidien pl. subsidier. Subskribent m subskribent. subskribieren subskribera. Subskription f subskription. Substantiv n substantiv. Substanz f substans, subtrahieren subtrahera. Subtraktion f subtraktion, subtil subtil.

subventionieren subventionera. Suche f sökande n, spaning, suchen söka; annonsera efter;

etw. w in sätta sin eil. en ära i. Sucht f begär n, vurm m ; sjukdom m; fallende ^ fallandesot. Sud tw kokning f.

Süd, ^en m söder.

Süd'..., süd'... in Zssgn: ^««erika n Sydamerika; Früchte^r. syd-frukter; stufte f sydkust m, f\ Jtönber m sydlänning; ^.öst(en) m sydost; köstlich sydöstlig, -östra; ^pol m sydpol; -see f Söderhafvet, Stillahafvet; Worts sydvart, söder ut; einest m sydväst; ^.wind m sydvind, sunnanvind.

Sudel-... in Zssgn: ^orbtit f == Sudelei ; ^koch m, ^.kächin f slamsig kock, kokerska; ^mogb f di-skerska.

Sudelei f slams w, sudd n, klot-sudelhaft snuskig, suddig. Süden m s. Süd.

Sudler m kladder, sudder. südlich sydlig, süffig F (von Getränken) som sma-j Suffraganbischof m lydbiskop. suggerieren suggerera.

Sühne, Sühnung f försoning, sühnen försona.

Sühn-opfer n försoningsoffer, sukzessiv successiv.

Sultan m sultan; -at n Sultanat; ^tn f sultaninna.

[ve rmngs medel.

Sülze, Sülze f sylta.

summarisch summarisk.

Summe f summa.

summen surra; sorla; gnola; (von den Ohren) ringa.

summieren (hop)summera.

Sumpf m [pl. Sümpfe) kärr n, träsk n; fig. dy.

Sumpf-... in Ma«: -dotterblurne f kalfleka; ^.erz n myrmalm tn, ^fieber n sumpfeber m, malaria f\ ^huhn n sumphöna f; fig. rucklare m, roué m; ..pflanze f kärrväxt m; ^.vogel w vadare.

sumpfig kärraktig, träskig, kärr-.

Sände f synd.

Sünden-.» in Zffgn: ^.bock m syndabock; ^.fall m syndafall n; ^.geld n syndapengar pl.

Sünder(in) syndare, synderska; ctrme(t) ^ lifdömd, dödsfånge.

Cuubflut f (biblisch) syndaflod.

sündhaft syndig.

Sündhaftigkeit f syndighet.

sündig syndig.

sündigen synda, försynda sig (an mot).

super-... in Zffgn: ^fein superfin; Jflug öfverklok, förnumstig.

Superintendent m superintendent; ^.ur f superintendents befattning ell. bostad m.

Superiorität f superioritet.

Suppe f soppa.

Suppen-... in Zs.-stzgn: ^anstalt f soppkokningsanstalt; ^.krauter n/pl. grönsaker till soppor, sepprötter; ^löffel m förläg-garslef f\matsked f\ ^schüfiel f soppskål; ^teller m sopptallrik.

Supplement n supplement.

Supplementband w supplementband n. [bönfallande ra, f.\ Supplikant nt Supplikant m, f,j Supremat m, n supremati /, öf-välde n.

Surrogat n surrogat, ersätt-/ suspendieren suspendera; (Arbeit)t süß söt; ljus, ljuflig. [inställa.) Süße f sötma; ljushet, fitfjen göra söt, sockra cll sockra på; fiy. förljufva.

Süßholz n lakritsrot f.

Süßigkeit f söthet, sötma, ljushet; „tn pl. sötsaker, slisk nl süßlich sötaktig, sliskig. [(*y.).j Süßling m sliskig människa. Symbol n symbol m. symbolisch symbolisk Symmetrie f symmetri. symmetrisch symmetrisk. Sympathie f sympati.

Symphonie f symfoni.

Symptom n sym(p)tom. Synagoge f synagoga.

Syndikat n syndikat.

Syndikus m Syndikus. Synodal-... synodal.

Synode f synod m.

Synonym n synonym m, n. synonymisch synonym, liktydig. Syntax f syntax m.

Synthese f syntes, synthetisch syntetisk.

Syphilis f Med. syfilis w. syphilitisch syfilitisk.

System n system, systematisch systematisk.

Szene / scen m.

Szenerie f sceneri m. szenisch scenisk.

Szepter n scepter m.

Tabak m tobak; (Schnupf.) snusn. Tabaks-... in Zffgn: ^.bau m tobaksodling/; Uieutelm tobakspung; svamps m tobaksrök; ^.dose f

snusdosa; ^fabrik f tobaks-fabrik f\ ^kauer m tobakstug-gare; bladen m cigarrbod f; tobakshandel m; ^pfeife f to-

n.

takspipa; -raucher m tobaksrök are.

tabellarisch tabellarisk.

Tabelle f tabell m.

Tablett n, Tablette f bricka f.

Tadel m tadel n, klander n.

Tadel«..., tadel»«, in Zssgn: -frei oklanderlig; -los oklanderlig, klanderfri; -sucht f klander-sjuka; -süchtig klandersjuk.

tadelhaft klandervärd.

tadeln klandra, tadla.

tadelnswert klandervärd.

Tadler m klandrare.

Tafel f taffel m; bord n; tafla; (Schokolade rc.) kaka; (in,d. Schule) svart tafla; offene - halten hålla öppen taffel.

Tafel«..., tafel«... in Zs.-stzgn: -auf« sah m borduppsats; -berg in Geogr. der - taffelberget n; -= decker m taffeltäckare; -förmig i form af taflor eil. kakor, fyrkantig ; -ßelb etpZ.taffelpengar; -geschirr n bordservis m; -land w platå m; högland; -runde riddarna af runda bordet n; -• service n bordservis m; -tuch n bord(s)duk m; -zeug n duktyg.

tafeln hålla taffel; sitta till bords; festa.

täfeln parkettera; panela.

Täfelwerk n panelning f.

Tastet, Taft m (Stoff) taft m, n.

Tag m dag; dager; (Versammlung) möten;bei -e, des -es om dagen; alle -c alla da(ga)r; eines -e en dag; den ganzen - hela dagen; heutzutage nu för tiden; heut über 8 -e i dag åtta da(ga)r till; -für- dag efter dag; einen

-    um den andern hvarannan dag; es wird - det dagas; an den -kommen komma i dagen; an den -bringen bringa i dagen; in den

-    hinein på gudsförsyn; -arbeit f dagsarbete n; -blindheit f dagblindhet; -faltrr m fjäril;

-undnachtgleiche f dagjämning; -gelber pl. dagtraktamente n (8g.); -täglich dagligdags.

Tage-.«, tage-«, in Zs.-stzg»: -blatt n dagblad; -buch n dagbok f; -diebrn dagdrifvare; -gelberer, dagtraktamente n (SA.); -laug på flere dagar, flere dagar å rad; -lohn m dagspenning; -• löhner m daglönare; -»eise f dagsresa; -weise om dagen; -• Werk n dagsarbete.

tagen dagas; gry; sammanträda.

Tages».« in Zs.-stzgn: -anbruch m dagbräckning f; -befehle» dagorder; -bericht m dagrapport, bulletin; nyheters, för dagen; -geschiehte f dagens händelser pl.; -licht n dagsljus, dager t»; -ordnung f dagordning; -presse f dagspress m; -zeit f tid på dagen.

täglich daglig(en); hvardags-.

Tagung f session, sammanträde

Taifun m (Wirbelsturm) tyfon.

Taille /* lif n; figur m.

Takel i n tackel; -werk n t anklage, rigg m.

Takelage f tacklage n, rigg m.

takeln tackla.

Takt m takt (auch fig.); - halten hålla takten; - schlagen slå takten.

Takt-..., takt-... in Zssgn: -fest taktfast; -mäßig taktmässig; -stock m taktpinne; -strich «T m takt-streck n; -Voll takts ull.

Taktik X f taktik.

Taktiker m taktiker.

Tal n [pZ. Tälers dal m; -kestel m dalsänkning f.

Talar m talar.

Talent n talang, m, a. v. Personen.

talentvoll talangfull.    [9)2 ar t). 1

Taler m förr tyskt mynt (= drei)

Talg m talg; -licht n talgljus.

talgig talgig.

tis era.

Xnlie^/talja.

Talje-reep \L n taljrep.

Talisman m talisman.

Talk m talk.

Talk-erde f talkjord.

Talmigold n talmiguld

Tamarinde ^ f tamarind m.

Tambour m trumslagare.

tamburieren brodera på båge, sy tambursöm.

Tamburin»» tamburin»»; broder-båge m.

Tand m bj&fs n; leksaker pZ.; prat n.    [tis m.

Tändelei < lek m, skämt n; kur-

tändelhaft, tändelig lekfull.

tändeln leka; (mit Mädchen) kurzem.

Tandem n Rad- u. Fahrsport: tan-

Täudler m skämtare; kurtisör.

Tang $ m tång f, sjögräs n.

Tangente f Math. tangent m.

Tanne f (silfver-)gran.

Tannen«^. i# Zf.-spgn: Zapfet, zapfen m grankotte; Jbftum m gran f; -brett n granbräde, -bräda f; -harz »» grankåda f \ -holz n granved m, -virke; -• wald »n granskog.

Tante f tant.

Tantiem» f (ecteinnaaUU) tantiem

Tanz m [pl. Tänzef dans; flg. uppträde n; dust.

Tanz«..., tanz«^. in Zflgn : -bär m dresserad björn; -boden, -saal m danslokal, -sal; -gesellschaft f danssoaré m; -lehrer, -meister m danslärare, -mästare; -lustig danslysten; -schuh m danssko; -stunde f danslektion.

tänzeln hoppa och dansa.

tanzen dansa.

Tänzer(in) dansande m, s; dansös f.

Tape t »: aufs - bringen bringa på tapeten ell. å bane.

Tapet» f tapet m.

Dentscb-etb wMbMsb.

Tapeten«^. in Zffgn: -Händler m tapethandlare;-tut f tapetdörr, tapezieren tapetsera.

Tapezier(er) m tapetserare. tapfer tapper; duktig.

Tapferkeit f tapperhet; duktig-

Tapi'r m Zool. tapir.

Tapp m klapp, slag n.

tappen famla, tres va; traska, stöfla.

täppisch otymplig, tafatt.

Taps [pl.Stapfe] m dumhufvud n.

Tara O f tara.

Tarantel f Zool. tarantel m.

tarieren O beräkna taran af.

Tarif m tariff.

Tartsche f sköld m.

Tasche f ficka; pung m; väska.

Taschen-... in Zsignr -ausgab» f upplaga*i fickformat; -bnch n bok fifickformat; annotationsbok/'; -dieb m ficktjuf; -format n fickformat; -geld »t fick-pengarpZ.; -meffer n fick-, fäll-, pennknif m; -spiel n taskspeleri ; -spieler w taskspelare; -• tuch » näsduk m; -nhr f fickur n; -Wörterbuch n fickordbok f.

Täschner m fiibb. koffertmakare.

Tasse f kopp tn.

Tastatur f klaviatur.

Taste f tangent m.

tasten känna; famla; tres va.

Tastsinn m känselsinne n.

Tat /gärning, handling; bedrift, dåd »»; auf frischer - på bar gärning; in bet - i själs va verket, i sanning.

Tat-..., tat»... in Zjsgn: -bestand m faktiskt förhållande n; -kraft energi, (handlings-)kraft; -• kräftig energisk, handlingskraftig ; -fache f faktum n, sakförhållande n; -sächlich faktisk, verklig.

Tatar(in) tatar(lska).

Tatarei f: die - Tatariet.

11

n repvaror

anstalt.

nydöpt.

sig.

olika.

[dera.

Täter m gärningsman; Schaft f brottslighet.

tätig verksam, kraftig; aktiv; in einem Geschäft - sein vara anställd i en affär.

Tätigkeit f verksamhet; arbete n, gång m; außer - setzen försätta nr tjänstgöring; pensionera.

tätlich handgriplig(en).

Tätlichkeit /"handgriplighet, våldsamhet.

tättowieren tatuera.

Tatze f tass m, ram m.

%an 1. n tåg, rep, lina f. 2. m dagg f. 3. in Zffgn: -punkt m Phys. daggpunkt; -tropfen m daggdroppe; -iverk pl.; 4/ tågverk; -Wetter n tö (-väder).

taub dös; (Nu-) tom, ihålig; (Ge-

Taube f dufva. [stein) ofyndig.

Tauben-— in Zffgn: -hauS n, -• schlag m dufslag n; -liebhabet m dufvän; -post f dufpost in;

, ^schießen n dufskytte; -zucht f dufafvel m.

Tauber m dufhanne.

Taubheit f döfhet.

taubstumm döfstum.

Taubftummen.anstalt f döfstum-[dyka.

tauchen doppa; sänka; stöta;

Taucher m dykare.

Taucherglocke f dykarklocka.

tauen töa; smälta; bli(fva) kram. GS taut det töar; auch det faller dagg.

Lauf.— in Zffgn: -akt m, -Handlung f döpelseakt m; -becken n dopfunt ro, -Äcål f; -buch n dop-, kyrkbok f; -kapelle f dopkapell n; -kleid n dopkläder pl.; -name ro dopnamn n; -Pate ro, f fadder; -schein m dopattest; -schmauS ro, -fest n barnsöl; -stein ro dopfunt; -° zeuge ro =» -pake. ,

Taufe f dop n, döpelse, krist-ning.    [da.l

taufen döpa, kristna; fig. utspä-j Täufer ro dopförrättare; Zohan-nes der - Johannes döparen. Täufling ro en som skall döpas:

(ingenting.j taugen dnga; nichts - duga till) Taugenichts ro odugling ro, f; odåga ro, f.

tauglich duglig, lämplig. Tauglichkeit f duglighet.

Taumel ro yra f, yrsel f, berusning /", rus n. taumelig vacklande, yr. taumeln tumla; rulla; ragla;

vara yr.

Tausch ro byte n, utbyte n; -ge-schäft n bytesaffär m; -haltdel m byteshandel.

tauschen byta, utbyta; byta om.

täuschen vilseleda, förvilla; bedra (ga) [um på]; gäcka, svika; sich - bedra(ga) ell. missta(ga) täuschend förvillande; bedräglig. Täuschung f vilseledande n; illusion, villa; missräkning, tausend tusen; zu Tausenden i tusental; Märchen: Tausend und eine Nacht Tusen och en natt. Tausend-—, tausend-... in Zffgn: -» fach, -fältig tusenfaldig; -jäh. rig tusenårig; -jähriges Reich n det tusenåriga riket; -käust-ler ro tusenkonstnär; -mal tusen gånger; -sasa F m fan till karl, baddare; -schönchen S n tusensköna f.

tausenderlei tusen slags, tusen [tusendel m. tausend st. Tausendstel n tusende, Taxameter m (Droschke) taxameter.    [ringsman.|

Taxator m värderings-, taxe-Taxe f taxa. taxieren taxera, uppskatta, vär-TaxuS ^ m id(e)gran f.

Taxwert m taxeringsvärde n. Tazette H f aurikel m.

Technik f teknik. •

Techniker m tekniker.

Technikum n teknisk skola f. technisch teknisk.

Technologie f teknologi, technologisch teknologisk.

Teckel m taxhund.

Tee m ten; adrett n tebricka f \ -brötchen n tebröd; smörgås f; wüchse f tedosa; -geschirr n te-servis m; -sänne f tekanna; feste! m tekök n; flösset m tesked f\ -Maschine f tekök n; -• rose H f teros; -strauch m te-buske.

Ztn m tjära/";    sjögastj

teeren tjära, teerig tjärig.

Teich m damm.

Teig m deg; -Mulde f degtr&g n. teigig degig.

Teil m(n) del; beståndsdel; andel; (eines Buches) del; (Partei) part; ein großer en stör del; der größte - största delen; größten« teil- till största delen; zum -till en del, delvis; j-m zu teil werden tillfalla ngn, komma på ngns lott; ich für mein(en) -jag för min del.

Teil«-., teil'... in Zs.-stzgn: -haben ha(fva) del (i), delta(ga) (i); -» -Haber m delägare; -hastig delaktig (as), (i eines Verbrechens) ; -nähme f deltagande n; -nahm« loS likgiltig, kall; -nehmen an delta(ga) i, vara med om; -• nehmend deltagande, medlid-sam; -nehmer(in) deltagare, -t agarin na; -weise delvis, tili en del; Zahlung fasbetalning, teilbar delbar.

Teilbarkeit f delbarhet.

Teilchen n liten del ro, smådel m. teilen dela.

Teiler m Math, di visor.

teils dels.

Teilung f delning, skifte n.

Teilnngszahl f Math, dividend m.

Teint m [fpr. tanfl] hy.

Telegramm n telegram.

Telegraph m telegraf.

Telegraphie f telegrafi; drahtlose - telegrafering utan tråd.

telegraphieren telegrafera.

telegraphisch telegrafisk, telegraf-.

Telegraphist nt telegraf ist m, f.

Telephon n telefon m; -anschluß m telefonförbindelse f.

telephonieren telefonera.

telephonisch telefon-; på eil. per telefon, telefonledes.

Teleskop n teleskop.

Xtüttm tallrik; Jbtettw tallriks -hylla f; Jforb m tallrikskorg: -lecktr F m tallriksslickare; -» tuch n servett m.

Tellur n tellur w.

Tempel m tempel «; -Herr m tem-pelherre, -riddare; -raub m helgerån n.

Temperament n temperament.

Temperänzler m absolutist, god-templare.

Temperatur f temperatur.

Templer m tempelherre, -riddare.

Tempo n [pl. Tempis tempo.

Tempus n [pl. Temporas tempus.

Tendenz f tendens m.

Tender AA m tender.

Tenne f loggolf n.

Tenor m 1. J' (^-) tenor. 2. (-*>) innehåll n, ordalag pt., ordalydelse f.

Tenorist m tenor(-sångare).

Teppich m matta f.

Termin m termin.

terminweise termins vis.

Terpentin m terpentin m, n.

TerpentiU'öl n terpentinolja f.

Terrain n terräng m.

Terrasse f terrass m.

[mente.

[skifte n.

[degel.

terrassieren terrassera.

Terrine f terrin, soppskål, territorial territorial-, territoriell.

Territorium n territorium.

Tertia /"tredje Massen uppifrån, motev. fjärde och femte klasserns i svenska läroverk.

Tertianer m lärjunge i tredje Massen, vgl. oben.

fters m; kleine- liten ters. Terzerol » puffert m, fickpistol. Terzett J n tersett f.

Tesching n salongsgevär. Testament n testamente, testamentarisch testamentarisk. Testator m testator. testieren intyga, göra sitt testa-Tetraeder n Math, tetraeder m. teuer dyr, dyrbar, kär. [nöd.l Teu(e)rung f dyr tid, hungers-j Teufel»» djäfvul, sän, hin; armer - stackare, krake, kräk n. Teufelei f djäfvulskap m, djäf-vulstyg n.

TeufelS-... in Zflgn: -bannn m be-svärjare; Jbtutfdjäfvulsyngel n; -dreck m (widerliche- Harz) dyfvelsträck; -kerl m baddare, huggare.

teuflisch djäfvulsk, djäflig. teutonisch teutonisk.

Text m text; aus dem - kommen tappa koncepterna; j-m ben -lesen läsa lagen för ngn. [m. Textbuch n operatextm,librett(o) Textil-industrie f textilindustri. Theater n teater rn; (Bühne) scen m\-besuchn m teaterbesökande; -billett n teaterbiljettm; -dichter m dramatisk författare; ^direktor m teaterdirektör; -kapelle f orkester m; -kasie f teaters biljettkontor n ; pflückn teaterpjäs m, -stycke; -zettelrn affisch, theatralisch teatralisk. Thebaner(in) teban(ska). thrbynisch tebansk.

Theben » Tebe.

Thema n terna, ämne.

Themse f: die - temsen Theodor m Teodor.

Theolog(e) m teolog Theologie f teologi, theologisch teologisk.

Theoretiker m teoretiker, theoretisch teoretisk.

Theorie f teori.

Theosophie f teosofi.

Therese f Teres.

Therme f varm källa. Thermometer m, n termometer m. These f tes m.

Thron rn tron; Jbefteißung f tron-bestigning; -bewerber rn tronpretendent; -erbe m tron-arfvinge; -folge f tronföljd.; -folger m tronföljare; -Himmel m tronhimmel; -räuber m tron-inkräktare; -Wechsel m tron-thronen trona.

Thun(fifch) m tonfisk.

Thymian $ m timjan, ticken picka.

Ticktack n ticktack. tief djup; lågt; långt.

Tief«..., tief-... in Zs.-stzgn: -äugig djupögd; -beschämt utom sig af blygsel; -blau djupblå; -6 lirfm genomträngande blick; -deuker m djup tänkare; -gang 4/ m djupgående n; -gehend djupgående ; -land n lågland; -sinn m, -sinnigkeit f djupsinnighet; -sinnig djupsinnig.

Tiefe f djup n; djuphet, djuplek, tiefen göra djupare.

Tiegel m kastrull, (Schmelz«-) Tier n djur; -arzneikunde f veterinärvetenskap m; -arzt m djurläkare, veterinär; -bündiger m djurtämjare; -garten m djurgård; -kreis m djurkrets; -kunde /"zoologi; -leben n djur-lif, djurens lif; -maler m djurmålare ; -quäl« m djurplågare;

ring.

»quälerei f djurplågeri w; »reich n djurrike; »schau f kreaturs-utställning;»schutzverein»n djurskyddsförening f\ »zucht f boskapsskötsel.

tierisch djurisk.

Tiger(in) tiger, tigrinna.

Tigerkatze f tigerkatt m.

tigern ti gr era, gör$ tigerfläckig.

tilgbar som kan tillintetgöras; S amorterbar.

tilgen utplåna, tillintetgöra; (ut)-stryka; G amortera.

Tilgung f utplånande »; araorte-[fond.

Tilgungsfonds m amortsrings-

Tingeltangel m varieté s.

Tinktur f tinktur.

Tinte f bläck n; in der » sitzen vara i knipa(n).

Tinten«... in Zssgn: »faß n bläckhorn ; »fisch m Zool. bläckfisk; »* steck, »klecks tn plump; »Wischer m penntorkare.

Tippet m prick.

tippen lätt vidröra med spetsen af ngt.

tiraillieren X tiraljera, uppträda i spridd ordning.

Tirol n Tyr o len.

Tiroler(in) tyrolare, tyrolska.

Tisch m bord n; kost; bei »e vid bordet; zu »e gehen rc. till bords; vor » före måltiden; »blatt n ■ »platte; »decke f bord(s)duk tn; »gänger m matgäst: »gast m bordsgäst; »gebet n bordsbön f; »genoß tn bordskamrat; »« geseltschaft f bord(s)sällskap n; middagsbjudning; »glocke f bord(s)klocka; middagsklocka; »kasten tn bordslåda/; »klopfen n borddans m; »platte f bord(s)-skifva; »tuch n bord(s)duk m; -zeug n duktyg.

Tifchler m snickare.

Tischlerei f snickarverkstad m.

tischlern snickra.

Titel tn titel; »blott n titelblad; »kupfer m titelplansch; ».sucht f titelsjuka.

Titulär-... titulär Titulatur f titulatur, titulieren titulera.

Toast m skål f.

toasten utbringa en skål (cufför). toben rasa, storma, larma. Tobias m Tobias.

Tobsucht f raseri n.

Tochter f [pl. Töchters dotter; »• kind n dotterbarn; glimmt m måg: »spräche f dotterspråk n. töchterlich dotterlig.

Töchterschule f flickskola; höhere » elementarläroverk för flickor. Tod m död.

Tod-..., tob«M in Zssgn: ».bringend död (sbring)ande; ».feind m dödsfiende; ».krank dödssjuk; ».müde dödstrött; ».fünde f dödssynd. Todes-... in Zssgn: »angst f dödsångest ; ».anzeige f dödsannons tn; ».art f dödssätt n; »bett n dödsbädd tn, -säng f; ».fall tn dödsfall n; ».furcht f fruktan för döden; »gefahr f döds-, lifs-fara; »kämpf nr dödskamp; ».not f dödsfara; »schweiß tn döds-svett; ».stille f dödstystnad tn; ».strafe f dödsstraff n; »streich m dödsstöt, dråpslag n; »stunde f dödsstund; »tag m dödsdag; »urteil n dödsdom m; »wunde f döds-, banesår n. tödlich dödlig, dödande. Tödlichkeit f dödlighet.

Toilette f toalett m. tolerant tolerant, toll galen, tokig, vild; rasande; olidlig; »es Zeug galenskaper pl.

Toll-..., toll-... in Zssgn: »Haus n dårhus; »kirsche H f belladonna; »köpf m galning, vildhjärna f, von Mädchen auch yrhättaf; »kühn dumdristig, oförvägen; »kühn-

hufvud n.

heit/' dumdristighet, oförvägen-het; -wnt /‘vatten-, vattuskräck m. (sinnesrubbad. 2. /"tofs m. Tolle 1.: -(t) m, f vansinnig, tollen 1. rasa, stoja, bullra 2. krusa.

Tollheit /"vansinne n, galenskap w, raseri n.

Tolpatsch, Tölpel »ntölp(er), dum-[otymplig. tölpelhaft, tölpisch tölp(akt)ig, Tomate H f tomat.

Tombak tn tombak (rödmetall). Sou¹ tn [pl. Tönei ton; ljud n; läten;bullern; guter-god ton; -angebend tongifvande; -ßtt/ f tonart;-dichtung /"komposition; -fall tn tonfall n; -fünft f tonkonst, musik; -künstler m tonkonstnär, musiker; -leitet f tonskala; -(Übe ftonstaf velse; -zeichen n tontecken.

Ton* tn lera f; -boden m lerjord f; -erde f lerjord; -geschirr n lergods, lerkärl pl.; -grübe f lergrop;-haltig lerhaltig, lerig; -pfeife f lerpipa. tönen tona, ljuda, klinga, tönern af lera, ler-, tonig leraktig, lerartad.

Tonne f tunna, fat n; ton tn. Tonnen-.- in Zffgn: -band n, -reif m tunnband n; -gehalt m tonnage n, tontal »; -gold n tonnageafgifter pl.; Hr*, -ge-wölbe n tunnhvalf.

Tonsur f tonsur.

Topab m Min. topas.

Topf m [pl. Töpfej kruka f; gryta; -brett n kökshylla/¹; -gucker F m köksgris; -lecker F m tall-riksslickare; -ständer m blomsterbord n.

Töpfer m krukmakare; -arbeit f krukmakararbeten; -Qcf*ttrn, -waren f stengods n, stenkärl pl.; -scheibe © f krukmakar-skifva, drejskifva.

Töpferet 1 krukmakaryrke «, -verkstad m; stenkärl pl. topp! topp!    [segel.|

Topp sL tn topp; -segel n topp-j Tor¹ tn, Törin f d&re, galning. Tor* n port m; -fahrt f portgång m; -flugel m porthalf va f; -Halle f portik; -hüter(in) portvakt {-erska); -pförtchen n liten port m; -schließet m — -Hüter; -schluß tn portens stängning f; vor-esschluß fig. i sista minuten; -weg m portgång.

Torf m tors f; -boden m to rf jord f; (im Hause) torfbod f; -gräber m torfskärare; -moor n torf-mosse m; -stich m torfgrop f. Torheit f dåraktighet, dårskap) töricht dåraktig, narraktig, [m.j Torkel F tn (Glück ohne eigene« Zutun) tur.

torkeln F ragla, tumla.

Tornister tn ränsel; (skol-)väska

f-

Torpedo m torped(o); -boot n torpedobåt w; -Zerstörer m torp edobåtsf örstörare.

Torte f tårta.

Tortur f tortyr.

tosen brusa, dåna, storma, ryta.

tot 1. a. död; ihjäl. 2. Tote(r) s. död; die -en pl. de döda.

Tot-..., tot»... in Zs.'stzgn: -geboren dödfödd; -schießen ihjälskjuta; -schlag m dråp(slag) n; -schlagen ihjälslå; -schläger m dråpare, mördare; (Stock mit Bleiknopf) blykäpp.

Totalbetrag tn totalbelopp ».

Totalisator m totalisator.

Toten-..., toten ... in Zfsgn -. -amt n själamässa f\ -bahre f likbår; -bett n dödsbädd m; -blaß dödsblek; -blasse f dödsblek-het; -buch n dödsregister; -» fleck tn likiläck; -geläute n be-grafningsringning/¹; -gerippe« benrangel; -glocke f dödsklocka:

se.

t(P&).

traktieren traktera (med), bjuda trällern gnola.

Trambahn f = Straßenbahn, trampeln trampa, stampa. Trampeltier n Zool. tvåpucklig Tran m tran.

[kamel rn.

för.

Tranchiermesserförskärarknif Träne f tår m. tränen tåras, tåra sig.

Tränen-

-gröber m dödgräfvare; -gruft f grift; -köpf m dödskalle; -* Hemd n likskjorta f; -liste f dödslista; -mesie f = -amt; -• reich n dödsrike; -schau f lik-besiktning; -schauer m likbe-siktningsförrättare; -schein m dödsattest;-fchlasm dödssömn; -still dödstyst; -stille f dödstystnad m; -tanz m dödsdans; -unte f ask-, grafurna; -zettel m = -liste, töten döda.

Tötung f dödande ».

Tour f tur m.

Tourist m turist; -enverein m turistförening f. tournieren Skatspiel: turnera. Tournüre f fint sätt n; für Damen turnyr.

Trab m traf n, m.

Trabant m drabant.

»raben trafva.

Traber m trafvare.

Tracht f mansbörda; (Äleitmng) dräkt, kostym m; - Prügel ob. Schläge kok n stryk, trachten trakta, fika, sträfva; i-m nach dem Leden - trakta efter ngns lit. trächtig dräktig.

Trag«-., trag-.- i» Kfign: -bahre f bår; -(e)balken m bärbjälke; -» baud n bär-, axelrem f, hängsle; -fähig som förmår bära; -korb m bärkorg; -riemen m/pl. (am Tornister) tornisterrem f; -sefsel tn bärstol; -weite f skottvidd; -håll n; hörhåll; fig. bärvidd, innebörd, betydel Tragant m (Pflanze und deren Harz) dragant w», n. [fruktbärande, tragbar flyttbar, portativ; snygg; Trage f bår. tröge trög, långsam, tragen [trug; getragen) bära; (»leider) begagna, ha på sig; (don Sewehreu) gå; Bedenken -hysa betänkligheter; Sorge -dra(ga) försorg (om), laga (daß ... att...); Verlangen - nach ... längta efter; sich - bära sig; föra sig; kläda sig; (v. Stoffen) sich gut - ta(ga) sig bra ut; sich mit et. - umgås med ngt.

Träger(in) bärare (bärarinna); m G bärbjälke.

Trägerlohn m bärarlöa f.

Trägheit f tröghet.

Tragiker m tragiker (sorgeepeIs-författare) ; vgl. Tragöde.

tragisch tragisk.

Tragöde m tragisk skådespelare.

Tragödie f traged*.

Train X m träng.

trainieren trän era; (Pferde) träna.

Traiteur m — Stadtkoch.

Trakehner m häst af Trakehnerras.

Traktat m traktat.

tranchieren sönderskära, skära [m.

tränen.^, in Zffgn: -. benetzt tårfylld; -stuft m ström af tårar; -los tårlös. tranig tranig.

Trank m dryck.

Stönfe /■ vattningställen. [nera.l tränken vattna; dränka, impreg-j Tra'nsit G m transit(o); -gütet pl. transitogods n (sg.); -handel m transitohandel.

Transparent n transparang m. Transport m transport, transportieren transportera. Trape'z n Math, trapets n; zum Turne»: m; -künstlet m trapetskonstnär.

sig, hända.

[betsel.

[rad.

Trappe f Zool. trapp m. trappe(l)n trampa.

Trassant G m trassent.

Trassa't O m trassat. trassieret» O trassera.

Tratte G f tratta.

$rou»... in Sffan: „altötm( vigsel-) altare n; „gebühr f afgift tili vigselförrättaren; „tittg m vigselring; „schein m vigselattest. Traube /"drufklase m.

Trauben-... in Zffgn: „blut n druf-saft /"; „zucker m drufsocker ». traubig växande i klasar, full af klasar.

trauen 1. viga, sammanviga; sich „ lassen låta viga sig, vigas. 2. tro ell. lita p& (dat.); sich „ tilltro sig.

Trauer f sorg; „botschaft, ^post f sorgepost m; „sahne f sorgfana, florbehängd fana: „fall m dödsfall n; „flor m sorgflor n; „Haus n sorgehus; „fleib n sorgdräkt f; „marsch m sorgmarsch; „spiel n sorgespel; „-weide ^ f tårpil; „zeit f sorge-] trauern sörja.    [tid.)

Trauf... in Zs.-svgn: „rinne f takränna ; „röhre f stuprör n. Trause f takdropp u; takränna. träufe(l)n drypa, droppa, [lig.] traulich förtrolig, hjärtlig; tref-j Traulichkeit f förtrolighet. Traum m [pl. Träume] dröm; „-bild n drömbild m; „deuter m drömtydare; „well /"drömvärld, träumen drömma; mir träumte jag drömde.

Träumer m drömmare. Träumerei f drömmer! n. träumerisch drömmande, traurig bedröfvad, sorgsen, sorglig.

Traurigkeit f sorgseahet. traut kär; treflig.

Trauung f vigsel.    [n.j

Xxtbtxpl. grums n (»-.), dras m,|

Tress n »ortenfpiel: klöfver m. Treffbube w klöfverknekt. treffen [traf; getroffen] träffa, råka; infalla; slå in; ti gut „ ha tur; daS traf sich gut det kom bra till pass; sich „ träffas; falla [ning f.

Treffen n & träffning /", drabb-treffend träffande.

Treffer m god skytt ell. måläre;

träff; (Gewinnlos) vinst f. trefflich förträfflig.

Trefflichkeit f förträfflighet. Treib-.^. in Zssgn: „anker vk m drif-ankare n; „beet n drifbänk m; „eiS n drifis m; „Haus « drif-hus; „Hauspflanze f drifhusplanta ; „holz n drifved m; „• jagd /"klappjakt; „kraft //„rad n, „fand s. Trieb-... treiben [trieb; getrieben] drifva, auch von Metallen u. Pflanzen; studera, läsa; (Geschäft ic.) drifva, idka; Blätter „ slå ut; v/n. drifva; skjuta skott, spira upp; ^ gro; vor Anker „ drifva för ankaret. Treiben n rörelse /", vimmel, lif. Treiber m drifvare, fösare, dref-karl; förtryckare, treideln \L bogsera, trennbar skilj bar.

Trennbarkeit f skilj barhet. trennen skilja, åtskilja; upplösa; (ein Wort) afstafva; (Naht) sprätta upp; sich „ skiljas.

Trennung f skiljande n; skilsmässa ; upplösning; afstafning. Trense f Reitkunst: träns m, träns-Treppe f trappa.

Treppen-... in Zs.-stzgn: „abfatz m trappafsats; „geländer n ledstång f, räcke; „Haus n trapphus, -rum.

Tresor m kassafack n.

Treffe f galon w; mit „n galone-Treffenhut m galonerad hatt. Trester m/pl. =» Treber, treten [trat; getreten] träda, stiga;

Trillion f trillion.

Trinität f treenighet.

Trink-..., trink-... inZssgn: -gelagle) n dryckeslag; -gelb n drickspengar pl.; -glas n dricksglas; -lieb n dryckesvisa/; -spruch w skål (-tal n) f; -ftube f skänk-rum n; -Wasser n dricksvatten, trinkbar drickbar.

Trinkbarkeit f drickbarhet. trinken [trank; getrunken) dricka;

[kare.

Trinker m en som dricker; drintrippel.)

Tripel m Min. (zum Polieren)) trippeln trippa.

Tripper m Med. drypare. trist trist.

Tritt m Steg n; (an Kutschen) fotsteg n; (Fuß--) spark; -brett n [triumfbåge.!

insupa.

Trio n trio m.

fotsteg.

Triumph m triumf; -bogen m triumphieren triumfera, trocken torr; kärs, sträf; - legen torrlägga; int trocknen under tak; sein Schäfchen ins trorfue bringen sko sig.

Trocken«... in Zffgn; -boden m torkvind; -legung f torrläggning, sänkning; -leine f torkstreck n, -snöre n; -platz m torkplats. Trockenheit / torrhet; torka, trocknen torka; aftorka. Trocknung f torkning.

Troddel f tofs m.

Tröd el m gammalt skräp n, gaml a kläder pl.; lump; nojs n; der ganze - hela surfven; -geschäft n, -Handel m lumphandel; -« kram m vgl. Trödel; -markt m lumpmarknad, [kläder; söla.3 trödeln handla i fråga om gamla) Trödler(in) klädmäklare (-mäk-lerska); (einer, der etwa- langsam macht) sölkorf m, f, F dål-måna.

inträda; gå, flytta; trampa; j Triller m drill, fehl.- s. fehl-..., näher - träda | trillern drilla, närmare, stiga fram; zu nahe

-    stöta; einem unter die Augen

-    komma inför ngns ögon; mit Füßen - trampa (på).

Tretmühle f trampkvarn, treu trogen; adv. troget.

Treu-—, treu-.« in Zffgn: -bruch m trohetsbrott n, missbrukadt förtroende n; -brüchig trolös; -ergeben tillgifven; -herzig trohjärtad, uppriktig; -Herzigkeit ftrohjärtenhet; -los trolös; -> lofigkeit f trolöshet. [lighet.j Treue f trohet; pålitlighet, red-j treulich adv. troget, tribulieren plåga, ansätta.

Tribun m tribun.

Tribunal n tribunal m.

Tribüne f tribun m.

Tribut m tribut, tributpflichtig skattskyldig.

Trichine f trikin m. trichinig trikinhaltig.

Trichinose /trikinsjukdorn m.

Trichter m tratt.

Trieb m % (Keimkraft) grobarhet f\ ekottn; (Antrieb) drift/’; (Neigung) håg; -feber / driffjäder; -rad n drifhjul; fig. motiv; -fälld m drifsand; -werk n maskineri.

Trief-..., trief-... in Zssgn: -äuge n rinnande öga; -äugig surögd;

-naß drypande våt, genomvåt, triefen [troff, getroffen; triefte, getrieft) drypa, droppa; (Auge) rinna.

Triest n Triest, triezen F förarga.

Trift f betesmark, triftig d, i drift; fig. väl grundad, tungt vägande.

Triftigkeit f styrka.

Trigonometrie f trigonometri. trigonometrisch trigonometrisk.

Trikot m, n trikå m; -beinkleider pl. trikåer.

Trog m [pl. Tröge) tråg ss.

Troja n Tröja.

Trojaner(in) trojan(ska f). trojanisch trojansk, trollen F rulta, strutta; sich-laga eig i väg.

Trommel f trumma; -fett n trumskinn; (der OhrS) trumhinna f\ -schlag m trumslag n; -schlegel, -stock m trumpinne, trommeln trumma; dunka. Trommler m trumslagare. Trompete f trumpet m; -nschatt m trumpetstötar pl. trompeten trumpeta, blåsa (på trumpet).

Trompeter m trumpetare.

Tropen pl.: Geogr. die - tropikerna ; -flintantropiskt klimat. Tropf m [pl. Tröpfe) kräk n;

armer ^ stackars krake. Tropf-.^ tn Zs.-stzgn: -bad n strål-dusch m; -stein m droppsten, tropfbar flytande eö att droppar kunna bildas.

tröpfeln, tropfen drypa, droppa. Tropfen m droppe.

Tropfen«..., tropfen-... in Zflgn: --weise droppvis; -zählet m (Glas) droppglas n.

Trophäe f trofé ro. tropisch tropisk.

Trotz m tross; -pserd n trosshäst t»; -wagen ro trossvagn.

Trost m tröst s; nicht bei -e sein ej vara rätt klok.

Trost-..., tröst ... in Zflgn: -bringend tröstande; -Io8 tröstlös ;-lofig» feit f tröstlöshet; -reich trösterik; -schreiben n kondoleans-skrifvelse f; -boll förtröstansfull.

trösten trösta, [ell. trösterska.) Tröster(in) tröstare, tröstarinnaj tröstlich tröstande, trösterik. Tröstung f tröst.

Trott m traf n, ro.

Trottoir n trottoar ro.

trotz trots, i trots af; - alledem i trots af allt.

Trotz m trots n; - bieten trotsa. Trotz-..., trotz-... in Zflgn: -dem det oaktadt; -köpf tn trotsig person; -köpfig ---- trotzig, trotzen trotsa; - auf pocka på; vara stolt öfver. trotzig trotsig; okuflig. trübte oklar; skum; matt; grumlig ; mörk; mulen; dyster; sorglig ; im -en fischen fiska i grumligt vatten.

Trüb-..., trüb-... in Zflgn: -äugig skumögd; -selig bedröflig; -• feligkeit fbedröflighet; -finn m nedslagenhet f, svårmod n; -• finnig nedslagen, svårmodig. Trubel m oreda f. trüben grumla, störa; förmörka, skumma, fördystra.

Trübheit f dysterhet.

Trübsal f bedröfvelse, sorg. trübselig bedröflig.

Trüffel H f tryffel m.

Trug m svek n, bedrägeri n; -bild n skenbild m; -schlutz m felslut n; -werk n svek; illusion f.

trügen [trog; getrogen) bedra(ga). trügerisch bedräglig, sveklig. Truhe f kista.

Trümeau m trymå. [ruiner.] Trümmer^)!, spillror, kvarlefvor,} Trumpf m [pi. Trüntpfe) trumf, trumpfen trumfa.

Trunken klunk; dryck; dryckenskap; hn -e i fyllan, trunken drucken, full. Trunkenbold m drinkare. Trunkenheit f fylla.

Trunksucht^begifvenhet på starka drycker.

Trupp m trupp ; lag n; skara f. Truppe fl.i trupp m. 2. Thea. trupp m.

! Truppen-ouSHebung f utskrifning i af trupper; -idton / revy m.

[» skynda sig. tummeln tumla (om), rasa; sich Tümpel m pöl, puss.

Tumult m tumult n, väsen n. Tumultuant m bråkmakare, [mande.

tumultuarisch tumultuarisk, lar-tuu göra; uträtta; handla: lägga;

[ngt mot ngt.i

truppweise troppvis. [kontupp.l Truthahn m [pl. Truthahnes kal-j Truthenne f kalkonhöna.

Trutz m: zu Schutz und » till försvar och anfall; Schutz- und »• bündnis n anfalls- och försvarsförbund.

Tschako x£ m schakå.

Tscheche m, tschechisch tscheck, tscheckisk.

Tscherkefse m- tscherkess.

Tuberkel f tuberkel m. tuberkulös tuberkulös.

Tuberkulose f tuberkulos.

TubuS m tub, kikare.

Tuch n [pl. Tuche, Tüchers kläde; (gum Umhängen) schal m; (Hals-») halsduk m; (Schnupf-») näsduk m; »fabrik f klädesfabrik m; »handel m klädeshandel; »• Händler m klädeshandlare; »-Handlung f klädeshandel m; ». macher m klädesväfvare; »nadel f kråsnål.

tuchen af kläde, klädes-, tüchtig duktig, duglig, dugande;

stor; stark; hemmastadd. Tüchtigkeit f duktighet, skicklighet, förmåga.

Tücke f lömskhet. tückisch lömsk, förrädisk. Tuff(stein) m tuff(sten).

Tugend f dygd. tugendhaft dygdig. tulich --- tunlich.

Tüll O m tyll »», n.

Tülle f hylsa; pip m.

Tulpe f tulpan m.

Tummel'.- in Zflgn: »platz m tummelplats ; »taube f tumlare m, tumlett m.

orostiftare.

sätta; er tat als ob er las han låtsade läsa; was tut's? hva(d) gör det?; dazu », bidra(ga); es ist mir darum zu » därpå håller jag; dick», grotz» skrodera; zu » haben ha att göra; j-m kund » ob. zu missen» vgl.kund«; j-m leid » göra ngn ondt; schön - mit smickra; weh», göra ondt; was ist zu».? hva(d) är att göra? es ist um ihn getan det är förbi med honom.

Tun n görande; uppförande. Tünche f hvitmening, -limning ;

fig. yttre polityr m. tünchen hvitmena.

Tüncher m murare eil. målare som stryker med vattenfärg. Tunichtgut m odåga.

Tunke f siks m. tunken doppa, tunlich görlig, möjlig.

Tunlichkeit f verkställbarhet. Tunnel m tunnel.

Tüpfel n u. m prick m, punkt m. tüpfeln sätta prickar ell. punkter på.

tupfen lätt vidröra, lätt trycka Turban m turban.

Turbine f turbin m.

Tür/^dÖrr; portm; lucka; »angel /■(dörr-) gångjärn n; ».seld n dörrspegel m; pflüget m dörrflygel; »Hüter, ».steher m dörrvakt(are); ».klinke fdörrklinka; ».Pfosten m dörrpost.

Türke m turk.

Türkin f turkinna.

Türki's m [pl. Türki'ses turkos, türkisch turkisk; ^ »e Bohnen pl. tu/kiska, gewöhnt, turska bönor, sabelbönor; ».er Teppich turkisk matta f; % ».er Weizen turkiskt hvete n, majs.

Turm m [pl. $untte] torn n. Turm-..., türm--, in Zsign: »hoch hög som ett torn; »spitze f tornspira; »nhr f tornur n.

Türmchen « litet tom. türmen upptorna, -stapla; sich ^ resa sig tornlikt.

Turteltaube f turturdufva. . £ufdjm l.«f fanfar. 2. förolämpning f; ^.farbe f vattenfärg; tasten w färglåda f; ^Pinsel m laveringspensel.

Tusche f tusch m tuscheln F hviska. tuschen tuscha.

Tüte f strut m. tuten tuta, blåsa.

Tüttel m, schell n punkt, grand n Twist m maskingarn n; rulle af spunnen tobak.

Typ m typ.

Type f typ m.

Typhus m Med. tyfua. typisch typisk.

Typograph m typograf.

Typus m typ.

Türmer m tornväktare.

Turn-... in Zsign: ^anstalt, ^haNe f gymnastik (- anstalt, -inrättning, -lokal »seil. -sal m); ^.fahrt f utmarsch m; ^gerät n gymna-stikredskap tn; ^füllst f — Tur-nerei; sichrer, ^.wart m gymnastiklärare ; ^.platz m gymnastikplats: ^.übung f gymnastik-öfning; ^unterricht m gymnastikundervisning f\ ^.verein m gymnastikförening f. turnen gymnastisera Turnen n gymnastik f.

tyrannisch tyrannisk, tyrannisieren tyrannisera.

Turner m gymnast Turnerei f gymnastik turnerisch gymnastisk [ening.] | Tyrann m tyrann. Turnerschaft f gymnastikför-j Tyrannei f tyranni n. Turnier n tornerspel. furnieren tornera

übel dålig; svår; ledsam; illamående ; nicht w inte illa; sein _må illa.

Übel n ondt, lidande, obehag. Übel»..., übel«... in Zffgn: ^befhibeu n illamående; ^gelaunt vid dåligt lynne; ^gesinnt illasinnad; ^nehmen uppta(ga) illa; *,• nehmend, ^nehmerisch snarsticken ell. -stucken; ^.riechend illa luktande, elak; östand m missförhållande n, olägenhet f; Uat fildådn, ogärning; stater m våldsverkare, gärningsman; ^wollen 1. v : e-m ^.wollen vilja åt ngn. 2. n illvilja f; ^.wollend ^illvillig.

Übelkeit f illamående n; äckel n. üben öfva; utöfva; begå; skipa; visa.

über öfver; om; åt; på andra sidan (om); under; för... skull;

Fehler „ Fehler fel på fel; hem ~ acht Tage i dag åtta da(ga)r till; Berlin reisen resa öfver B.; und w alldeles; Jahr om ett år; ^ meine Kräfte öfver min förmåga; ~ die Maßen öfvermåttan; w Nacht öfver natten.

Wo in ben Zfl«setzungen mit „über" fein Akzent steht, hat „über" die Betonung, über-a'll öfverallt. über-a'nstrengen öfveranstränga. Über - a'nstrenguug f Öfvoran-strängning.

über-a'utworten Öfverlämna. über-a'rbeiten lägga sista handen vid, retuschera; sich w öfveranstränga sig; (-tw-v) arbeta öfver tiden.

Über ärmel m lösärm. übet-ou'l öfvermittao, ytterst.

(öfver)lämna,

banan.

Überbau m öfverbyggnad.

Über bein n öfverben (bensvulet). über-bie'ten bjuda högre eil. mer, öka på; öfverträffa: Über-bildung f öfverförfining. Über bleibsel n kvarlefva f, läm-ei)ing f, rest m.

Über blick m öfverblick. über-bli'cken öfverskåda. über - bri'ngen e framföra.

Über bri nger m öfverbringare. über-brü'cken slå en bro Öfver. Über brückung f broslagning; S kul vert m, landsvägsbro öfver [anstränga, über-bü'rden öfverlasta, öfver-über-da'chen täcka, über dau ern öfverlefva. über-de'cken öfver-, betäcka, über-de'm, über-die'S dessutom, för öfrigt.

über-de'nfen öfvertänka, -väga. Über druß m leda f, afsmak; bis zum ~ ända till leda. über drüssig utledsen, led (på, vid — gen.).

über eilen öfverraska; fjäska; (sich) öfverila ell. förhasta sig, brådstörta.

über-ei'lt öfverilad, förhastad. Über-ei'lung f brådska, fjäsk n; öfverilning.

Überein»..., über-ei'n»^. in Zflgn: Jtommen komma öfverens; kommen «, Jfunft f öfverens-kommelsef; ^stimmen öfverens-stämma; ^stimmend öfverens-stämmande; i öfverensstäm-melse; enstämmigt; ^stimmn» g f öfverensstämmelse. über einander öfver hvarandra ell. h vartannat, über-e'ffen: sich „ föräta sig. über fahren 1.    ro ell. sätta

öfver; fara öfver. 2. öfverköra, -stryka, -fara; (Vfrrde) öfveranstränga.

Über fahrt f öfverfart, -resa. Über fall m öfverfall n. überfallen öf vers alla, öfverraska, öfverrumpla, träffa, über fein öfverförfinad; super-fin.

ü ber fliegen [überflog; überflogen) flyga ell. slå öfver; (-«-'') flyga öfver, genomögna, über fließen rinna ell. svalla öfver.

über flü geln öfverflygla.

Über fluß m öfverflöd n. über-flüssig öfverflödig. über flu ten öfversvämma.

Über fracht f öfverfrakt. über-frie'ren tillfrysa, über führen 1. (-v-v) öfverföra. e2. (-vlw) öfvertyga, -bevisa. Über führung f afförande n; öf-verbevisning. Vgl. überführen. Über fülle f öfverflöd n. über-fü'llen öfverfylla, -lasta. Über-fü'llung f trängsel, über-fü'ttern för starkt fodra; Juliproppa med mat.

Über gabe f öfverlämnande n; & kapitulation.

Über gang m [pl. Übergänge) öf-

vergång.

über geben (öfver)lämna, öfver-låta, uppgifva; sich w öfver-lärnna sig (åt — dat.); sich w kräkas.

Über-gebot n öfverbud. über gehen 1. (Zv-v) öfvergå, gå öfver. 2. (-*'-'') gå, förbigå, -se, hoppa öfver.

Über gehung f förbigående n, ^förbiseende n.

Übergewicht n öfvervikt f, auå) fig. über gießen slå öfver ell.ut; (-v~v) öfvergjuta; hälla ell. spilla öfver.

über glücklich öfverlyeklig.

Über griff m öfvergrepp n, intrång n.

über handnehmen ta(ga) öfver-

[före.

sig.

öfvermod »t.

hand, tillväxa; dfverhandtagande.

über hängen hänga öfver; hänga eil. kasta på sig; nedhänga;

behänga, Öfverhänga; Öfversålla.

über häu fen öfverhopa.

Über häu fung f öfverhopande n. über hau pt öfverhufvud (taget), über-he'ben frigöra, befria; bespara; sich w förlyfta sig; fig. förhäfva sig.

Über-He'bung f förhäfvande », förhäfvelse, högfärd, über hi n ytligt, über ho len hinna om, förbi ell. über hö'ren ej höra; förhöra, über-hü'llen öfverhölja. über hü'pfen öfverhoppa. über irdisch öfveijordisk, himmelsk.

nber-jährig öfverårig. über kippen välta, stjälpa, über kleben klistra öfver, full-e klistra.

Über kleid n öfverplagg. über kleiden = bekleiden, über klug öfverklok, snusfömuf-tig.

über-koch en koka öfver. über-ko'mmen få. über la den öfverlasta, öfverhopa, betunga.

Über-la'dung f öfverlastande»». über-la'sien öfverlämna, -låta; _sich öfverlämna sig (åtdat.). Über-la'siung f öfverlämnande n. über-lästig odräglig, ytterst besvärlig.

über laufen 1. (iv-v) gå, rinna ell. svämma öfver. 2. (-v-v) öfverfara, genomögna; genomfara; öfverlöpa, ligga öfver; ,sich w springa sig trött.

Über läufer m öfverlöpare. über laut alltför högljudd; adv. öfverljudt.

über le ben ötverlefv».

ttbct-le'&eitbe(t)m öfverlefvande über legen 1. (-v-^) a. öfver-iägsen. 2. öfverlägga, öfver-väga. 3. (-v-v) lägga öfver eil. på; lägga upp; vända. Über-le'genheit f öfverlägsenhet. Ubet-le'gung f öfvervägande n;

öfverläggning. über lernen repetera, überlesen (-v-v) genomläsa; (_wlw) förbise; sich ^ förläsa über-lie'fern öfver-, aflämna;

efterlämna, lämna i arf.

Über lie ferung f öfverlämnande n; tradition, über li sten öfverlista. überm — über dem. über-ma'chen öfver-, tillsända. Über-macht f öfvermakt. über mächtig öfvermäktig; adv.

öfvermåttan. über-ma'len öfvermåla. über-ma'nnen öfvermanna, öfver-eväldiga.    öfverdrift f.i

Übermaß», öfrermål; ö f ve rmåttj übermäßig omåttlig, öfverdrif-ven; adv. öfvermåttan.

Über mensch m halfgud. übermenschlich öfvermänsklig, mer än mänsklig, über-mi'tteln öf versända, über-morgen i öfvermorgon. Übermut m uppsluppenhet f\ [modig.

über mütig uppsluppen; öfver-über-na'chten tillbringa natten;

öfver natten härbärgera, über nächtig utvakad. Über-nahme föfvertagande n. Über-naht f öfverkast n. über natürlich öfvernaturlig. über-ne'hmen öfverta(ga), åta(ga) sig; sich w öfveranstränga sig. Übernehmer»»» mottagare; entreprenör.

über ordnen öfverordna über qne'r tvärs öfver.

(öfver-) lämna, [ymnig.

über-ra'gen höja eil. resa sig öfver ; öfvertväffa. über-ra'schen öfverraska.

Über ra schung f öfverraskning. über rechnen räkna öfver eil.

igenom, gå igenom, über re den öfvertala. Über-re'dung f öfvertalning. über-rei'rhen (fram-)räcka. überreichlich ofantligt riklig, Über-rei'chung föfverlämnande n. über reif öfvermogen. über-reiten rida om; rida öfver;

tröttrida, spränga, über rei zen öfveareta.

Über rest m kvaflefva f, återstod /, lämning f.

Über rock — Überzieher, über-ru'mpeln öfverrumpla.

Über ru mpelung f öfverrnmp-ling.

üder-sa en beså; öfverströ, -sålla, über satt öfvermätt, utledsen. über sä ttigen öfvermätta (auch üb er-scha'llen Öfverrösta. [Lhem.). über-schä'tzen öf verskatta, über-schau'en öf verskåda; behärska, dominera.

über schießen göra en kullerbytta;

fara framstupa; öfverskjuta. über schi'cken öfversända. über-schi'ffen fara Öfver.

Über schlagen (Turnen) kullerbytta f\ (Schneiderei) uppslag n; (beim Rechnen) öfverslag n. über schlagen 1. (-v-v) slå öfver; hoppa öfver; lägga i kors; lägga på. 2. (-v^v) hoppa öfver, förbise; göra ett öfverslag öfver; sich ^ falla omkull; gå öfver.

über - schnappen: * daS Schloß ist übergeschnappt dörren har gått i baklås; fig. über geschnappt förryckt, vriden.    [igen.

über-schnei'eu öfversnöa, snöa über-schreiben (-v-v) skris va

öfver; transportera; (-«-«) adressera; fullskrifva; fdr-skrifva; daS Gedicht ist über« schrieben...diktenhar tili öfver-skrift...

über-schrei'en öfverrösta; sich ^ skrika sig hes.    [öfver.l

übcr-schrei'teu öfverskrida, g&j Über-schcei'tungföfverskridandef Über schrift f öfverskrift. [n.j Über schuh m galosch. über schu ldet (Gut) öfverinteck-nad; skuldbelastad. Über-schu'ldung f egenskap att vara öfverintecknad eil. skuldbelastad.

Über schuß m öfverskott u. überschüssig framspringande; ^.es Geld öfverskott. über-schü'tten öfvergjuta, öfver-ösa; öfverhopa.

Überschwang m öfversvallning f;

„ der'Gefühle känslosvall n. über-schwe'mmen öfversvämma. Über schwe'mmung f öfversväm-ning.    [outsäglig.i

überschwenglich Öfversvinneligj Über see':    gehen fara öfver

hafvet.

über seeisch transatlantisk, über-segeln (-v-v) segla öfver; (.vlw) öfversegla; segla om eil. förbi.

übersehen förbise; öfverae, -skåda; tt*, n förbiseende, über-se'nden Öfversända. Über-se'ndung f öfversändande n. über-se'tzbar öfverflyttbar. über setzen 1. (-^v) gå, fara eil. ro öfver; öf versöra. 2. (-^) öfversätta; (mit Äalkbewurf) rap-epa.    [-sättarinna.l

Über - se'tzer(in) Öfversättare,ij Über se tzung s öfversättning. Über sicht öfversikt, -blick ro; utsikt; -8karte f öfversikts-karta. (sichtige den långsynte.) über sichtig långsynt; der Über-j

Über sichtigkeit f Metz, långsyn t-t über sichtlich öfverskådlig. [het.j Über sichtlichkeit f öfverskådlig-l über siedeln (öfver-)flytta. [het.j Über siedelung f flyttning, über-si'lbern försilfra. über sinnlich öfversinnlig. tber-spa'nnen spänna öfver;

spänna förhårdt; öfverdrifva. über-spa'nnt öfverspänd. Über-spa'nntheit/öfverspändhet. über-spi'nnen öfverspinna. über-spri'ngen hoppa öfver. über-spru'deln sjuda öfver, öfver-s valla.

über-stechen Karten,p.: sticka med trumf, ta(ga) öfver. über stehen 1. (~^) stå öfver.

2. (-v-v) undergå, ut-, öfverstå. über-stei'geu öfverstiga, -gå. Lber-sti'mmen öfverrösta. [sa.] über-stra'hlen öfverstråla, -gton-J über strei chen öfver-, bestryka. iber-strömen 1. (-v-v) strömma eil. flöda öfver. 2. (-v-fv) öf-everströmma, öfversvalla.

Über stunden fjpl.: ^ machen arbeta på öfvertid. über stü rzen slå öfver; sich ^ gå öfver; brådstörta. über-täu'ben öfverrösta, döfva. Lber-teu'ern begära för mycket af, uppskörta, über-tö'lpeln lura.

Über trag m O öfverföring f. uber-tragbarsornkan öf versöras, transportabel.

übertragen öf vers öra, transportera ; öfverlämna; uppdra(ga); öfverflytta; sich ^ öfverflyttas, öfvergå; „e Bedeutung öfver-Jtlyttad bemärkelse.

Über - tra'gung f öfverföring, -flyttning; öfverlåtelse; öf versättning.

über-tre'sien öfverträffa. über-trei'br« öfveranstränga, tröttköra; öfverdrifva.

Über treibung f Öfverdrift. übertreten 1. (-«-«) gå öfver; svämma öfver. 2. (-vlv) ein Gesetz) öfverträda.

Über tre ter m öfverträdare. Über-tre'tung f öfverträdelse. über trieben öfverdrifven.

Über tritt m Öfvergång. über-tru'mpfkll sticka öfver med (högre) trumf; fig. öfverträffa. über-tü'nchen öfverstryka, hvitmena; sminka; fig. förgylla upp.

über-vö'lfern öfverbefolka.

Über vö lkerung f öfverbefolk-1 über vo rteilen uppskörta, [ning.j über-wa'chen Öfvervaka. überwachsen öfverväxa; växal über wallen svalla öfver. [om.J über wä ltigen öfverväldiga, betvinga.

über wei sen an-,hänvisa; öfver-lämna; öfverbevisa (om=gen.). Über wei sung f öfverlämnande

über wendlich: Naht kastsömj über werfen 1. (-w^v) kasta öfver (sig). 2. (-w^w) sich w bli oense ell. osams, stöta sig. über wiegen öfvervUga, vara öfvervägande; överstiga, überwinden omlinda, -vira;

öfvervinna. [(be)segrare.| Überwinder m Öfver vinnare,} Über wi ndung f öfvervinnand» n; själfbehärskning. über wi ntern öf vervintra; under vintera underhålla, über wö lben slå hvals öfver. über wuchern ta(ga) öfverhand öfver, sörkväfva.

Überwurf m öfverplagg n, schal. Über zahl f öfverskjutande antal n, flertal n, öfvermakt. über zä hlen öfverräkna. über zählig öfvertalig; Geld öfverskott.

ütar zei chnen G öfverteckna.

um

(om).    [n, hvarf n.l

Um drehung f rotation, omlopp]

über-zeu'gen öfvertyga.

Uber zeu'gung f öfvertygelse. über ziehen: j-m eins „ ge ngn ett rapp ; (-v^v) öfverdra(ga); kläda, sätta öfverdrag på; ein Bett „ lägga på rena lakan pl.; mit Krieg „ hemsöka med krig, bekriga.

Über-zieher m öfverrock. über zu ckern sockra, kandera. Über zug m öfverdrag n. üblich bruklig, (sed)vanlig, vedertagen.

übrig Öfrig, återstående; kvar, öfver; die „en de öfriga; im „en, „ens för öfrigt; „bleiben bli öfver, återstå; „haben ha öfver «11. kvar; „lassen kvar-e lämna.

Übung f öfvande w; öfning. ÜbungS... in Zs.-stzgn: „aufgäbe f öfningsuppgift; ^buch n tema-Ubok f; „geschwadert»» öfnings-eskaderm; „plafc X m exercisplats.

User n strand f; am „ vid stranden ; ans „ till stranden.

Uhr f klocka, ur n; wieviel „ ist es? hvad (hur mycket) är klockan?; es ist sechs „ klockan är sex; die „ ist abgelaufen klockan är nedgången; die „ aufziehen dra(ga) upp klockan; „band n klockkedja f; „seder f (ur-)fjäder; „gehäuse n klockfodral ; „glaS n klockglas; „» halter m klockställ n; „kette f klockkedja; „macher m urmakare ; „schlüsiel m urnyckel; „• tafche f klockficka; „werk n urverk; „zeiger m urvisare. Uhu m uf.

Ufas m [pl. Ukase) ukas, påbud n. Ulan X m ulan.

Ulf m skoj h. ulken skoja.

Ulme f alm. ulmen af alm, alm-.

Ultimo m ultimo.

Ultra»..., ultra»— inLffgn: „marin n ultramarin m; „montan ultramontan; „montaue(r) s. ultra-montan.

um 1. prp. om, (om)kring; vid; mot; för; tili; einen Tag „ den andern hvarannan dag; einer „ den andern hvarannan; „ so besser sä mycket bättre; „ so mehr så mycket mer. 2. cj. „ zu för att. 3. adv. „ und „ helt och hållet; „ sein vara öfver, förbi; rechts „! höger om!; rechts „ kehrt! helt om!

Die nicht mit einem Akzent versehenen Zff.-setzungen mit „umhaben den Ton auf dieser Silbe, um-ackern plöja (upp), umändern -(för)ändra. um arbeiten omarbeta, um-a'rmen omfamna. Um-a'rmung f omfamning, um bauen bygga om, ändra, um behalten behålla på (sig), um-biegenvika (af); böja, kröka, um bilden ombilda; omdana, förändra.

um binden binda om; (Schürze) sätta «11. ta(ga) på sig.

-blasen blåsa omkull, kull-1 um blättern vända. [blåsa.] umbrechen 1.    af bryta; stör

ta; böka upp; plöja upp. 2. (vttv) Typ. ombryta.

um bringen bringa om lifvet, ta(ga) lifvet af. um-decken täcka om; duka om. um drehen vända, vrida, svänga

um-drucken omtrycka, umfahren 1. (^-v) köra öfver, fara en omväg. 2. (v-tv) fara «11. segla omkring, dubblera. Um-fahrt f tur m. um fallen falla omkull, stupa. Um sang m omfång «, -krets,

82

Deuleeh-eehwediech.

svepa.

Ullt-

[slag n.|

-fattning f, vidd f : -reich omfångsrik, omfattande, umfangen omfatta, -sluta, -famna.

um-fa'ffen inne-, omfatta, um-fa fsend omfattande.

Um fa'stung f omfattning; inhägnad m.

um-flattern om-, kringfladdra. um-flu'ten kringsvalla, sprida sig omkring.

um formen ombilda, [alla håll.) Um-ftoge f förfrågningar pl. påj umfüllen af tappa.

Um gang m [pl. Umgänge] behandlings; procession/¹; hvarf n, slag n: umgänge u. um gänglich sällskaplig, treflig. Um-gangSsprache f talspråk n. um-ga'rnen snärja, um-geben omgifva (-ge)

Um ge bung f omgifning. Um-gegend f omnejd, (kringliggande) trakt m, f. um-gehen 1. ('t-v) gå omkring; gå ell. ta(ga) en omväg; mit e-m od. etw. - umgås med ngn ell. ngt, behandla ell. sköta ngn ell. ngt; mit-der Post omgående. 2. (v^v) gå omkring (i elf. på); kringgå; undgå, umgekehrt omvänd, motsatt; adv. tvärt om.

um gestalten omgestalta, -bilda, um-giehen omgjuta; omtappa; ombilda.

um graden spadvända, gräfva upp; (vlv) gräfva omkring, umgrenzen bestämma gränserna för.

Um gre nzung f begränsning, um-ßti'tten omgjorda; sich mit etw.

- o. sig med, spänna på ngt. um-haben ha om ell. på sig. um-hacken luckra upp.

Um-hang m [z,r. Umhänge] (dam-) krage.

um-hängeu kasta ell. ta(ga) på

sig; hänga om;(^) omhäuga, behänga.

um-hauen hugga ned, fälla, um-he'r omkring; -blicken blicka ell. se sig omkring; -irren irra omkring; -laufen springa omkring ell. ute; gå och drifva; -liegen ligga omkring ell. framme; -lungern stryka omkring; -streichen, -streifen stryka omkring, irra omkring; sich -treiben drifva ell. stryka omkring; -ziehen dra(ga) ell. vandra omkring; -ziehend kringstrykande, um-hi'n: ich kann nicht - es zu tun jag kan ej underlåta eil. låta bli att göra det. um hü llen om-, öfverhölja, in-[vändelse f. Um kehr f omvändande n; ora-um-kehren vända om ell. tillbaka; (om)vända; vända upp och ned ell. ut och in på.

Um-kehrung f omvändelse, [tra.l kippen hvälfva,stjälpa, kan-| um-kla'mmern haka sig fast vid. um kleiden (sich) kläda om (sig), um kommen omkomma, förgås. Um-kreiS m omkrets, um-kreifen kretsa omkring, um-lad en omlasta.

Um lage f taxering, um-la'gern omgifva (-ge), innesluta ; X belägra.

Um lauf m omlopp t»; hvarf w,J um laufen svänga omkring; gå en krokväg; springa omkull; vara i omlopp, cirkulera; (Wind) kasta om.

Um-lauf(S)fchreiben « cirkulär. Um laut m «ram. omljud n. Um-lege-kragen m krage att vika ned, fällkrage.

um-legen omlägga; omgifva; sätta på sig; pålägga; nedslå: vika (einen Stuhl); sich - kasta om; kantra.

om.

(ell. realiseras.|

[skäls

um lenken vända, um liegend kringliggande, um mau ern med murar omgifva (-ge); ('S-v) raura om. um na chten omtöckna, um ne'beln insvepa i dimma; fig. omtöckna.

um nehmen ta(ga) på sig. um packen packa om. um-pa'nzern 4/ bepansra, um-psa hle» med pålverk omgifva (-ge).

um pflanzen omplantera, um-pflastern omlägga, um pflüge» plöja (upp), um prägen omprägla, um quartieren flytta, um ra nken omslingra, um rei sen resa eil. fara omkring, «m-reitzen kullvräka, stöta omkull; (ein HauS) rifva. um reiten 1. (^-^) rida öfver ell. omkull; rida en krokväg. 2. (v^v) rida pmkring. um-rennen öfverköra, springa omkull.

umringe« omringa, -gifva (-ge). Um-tißf/i [pl. Umrisse] ytterlinje f, kontur f\ skiss; kant f; drag n.

um rühren röra om. um-rütteln skaka om. um satteln sadla om, auch fig.

Um satz O m omsättning f. um-schaffen omskapa, förvandla, förändra.

»m-scha nzen förskansa. um scha tten om-, beskugga.

Um schau f: „ halten söka. um schauen: sich se sig om. um schaufeln skofla ell. skyffla

Um schichtig skifte-, turvis, um schi ffen segla omkring,kring-segla.

Um-schi'ffung f kringsegling; -ber l£rbe världsomsegling.

Um schlag m [pl. Umschläge] om-slagw, auch Med.; omkastning/"; konvolut n; kuvert n; kors-band «; pärm; (Kleidung) uppslag n.

um schlagen t. (mit haben) slå omkull, kullkasta; omkasta; lägga om; kröka; vika ned; (Blatt) vända (om); (Kleidungsstück) kasta på sig. 2. (mitsein) (Wind) slå ell. kasta om; (hinfallen) stjälpa ; 4, kantra.    '

Um-schlagetuch n schal m. um-schliejjen om-, innesluta, um schli ngen omfamna, omsluta; slingra sig om; fig. förena, um-schmeitzen P = umwerfen, nm-schmelzen omsmälta, um schnallen spänna om. um schreiben 1. ('i-v) omskrifva;

öfverflytta. 2. (v-v) omskrifva. Um-schrei'bung f omskrifning. Um schrift f omskrift; omskrif-um schütteln omskaka, (ning. um schütten hvälfva om, slå ut; hälla ur ett kärl i ett annat, um schwä'rmen kringsvärma. Um-schweif m omsvep n, omständighet f\ afvikelse f från ämnet; ohne e utan omsvep. Um schwung m omslag n, om-hvälfning f; omkastning f\ växling f.

umsegeln = umschiffen, um sehen: sich ^ se sig om; (nach efter).

umsetzbar S som kan om sättass um setzen omsätta (auch G), omflytta; omplantera; förvandla. Um-ficht f omsikt. um-sichtig omtänksam, um-stnfen digna ned. um-so'nst gratis; fåfängt; utanj um spannen 1. (^w) omspänna: byta om (Pferde). 2. omfatta; spänna omkring, um-spi'nneu om-, öf vers pinna, umspringen (Wind) kasta om; « mit behandla, handtera.

a®*

lig-

m-

[om; tura om.

mätlig.

un absehbar oafsättlig. un absichtlich oafsiktlig. un abwendbar oundviklig, un achtsam oaktsam, ouppmärk

Umstand m [pl. Umstande) omständighet f, förhållande n; pl. auch besvär n (sg.), krus n (sg.); in anderen ober gesegneten Umständen "på det viset“, med barn; ohne Umstände utan krus; Umstände machen krusa, um ständlich omständlig, utför-

[liet.l

Um ständlichkeit f omständlig-J Um-standS-... in Zssgn: ^krämer m pedant; wort n Gram. adverb, um ste hen stå omkring, omgifva

(-ge).

um stehend omstående; bte Um»

'stehenden (von stehen um etw.) de kringstående.

um-steigenAbyta om tåg, vagn. um stellen l.(^) ordna om, omflytta. 2. (v^v) besätta, kring-ränna; (Jagd) Wild ~ inringa, um-stimmen omstämma; fig. j n bringa ngn på andra tankar, um-stoßen stöta ell. slå omkull, kullkasta (auch fig.), fig. upp-häfva.

um stra hlen omstråla. um-ftri'cken ombinda; snärja (auch [fig. omstört ning. Um sturz m nedrasande n, ras n; um-stürzrn kullslå (auch fig.); störta (auch fig.); stupa (a. fig.); rasa.    [parti w.)

Um-sturz-partei f omstörtnings-um tanfen omdöpa (auch fig.).

Um tausch m utbyte n; A Kauf ans ^ köp n med rättighet att få byta om.

mn-tanfchen utbyta. [lingar. Um-trieüm:^,eiir. anslag,stärnp-»in-tun sätta, ta(ga) ell. kasta på (sig); sich „ nach höra sig för; söka få.

um-wälzen välta om; h väls va, vända; oinstörta, öfverända-kasta (fig.).

Um wälzung f vältning; om-störtning {fig.).

um-wandeln förvandla, förändra.

Umwandlung f förvandling; för-' ändring, um-wechseln växla; byta ut eli. Um-weg m om-, krokväg, um wenden vånda (om); vända upp och ned på. um werfen kasta ell. slå omkull, stjälpa; köra omkull; kasta P& (sig).

um-wi'ckeln omlinda, um winden ombinda.

Um-wohner nijpl. kringboende, um-wö lken omtöckna (sig.); fördystra (fig.); sich ^ mulna (auch fig.); umwölkt mulen (auch fig.); dyster (fig.).

um-zäunen inhägna, omgärda. Um zäunung f inhägnad m. um-ziehen 1. 0⁵-v) flytta; byta om kläder på; kläda om; (Schuhe rc.) byta om; sich ^ kläda om sig, byta- om (kläder). 2. (vZv) omgiiva (-ge); öfver-dra(ga); betäcka; sich mulna, um zingeln omhvärfva; kring-ränna.    \s; procession.)

Uin-$iiflm [pZ.Uwsiige] flyttnings un abänderlich oföränderlig;

oåterkallelig(en, -t), [lighet.l Un abänderlichkeit f oföränder-j un abhängig oberoende.

Un abhängigkeit f oberoende n. un abkömmlich oumbärlig, un ablässig oaflåtlig, oupphörlig, un absehbar oöfverskådlig, o-sam.

Un achtsamkeit f oaktsamhet. un-adelig ofrälse; fig. oädel. un ähnlich olik.

Un ähnlichkeit f olikhet, un anfechtbar obestridlig.

het.

nn-auffindbar som ej står att [hejdlös. un aufhaltsam oemotståndlig, un aufhörlich oupphörlig. uu-auflöSbar olösbar, olöslig, [olöslighet.

het.

un-angebaut ouppodlad, un angebracht olämplig, un angefochten oantastad, orubbad, ostörd, un angemeldet oanmäld, »n-angemeffen oegentlig, olämplig, opassande.

un angenehm oangenäm, obehaglig, ledsam, un angerührt orörd, nu-angreifbar oangriplig. un annehmbar oantaglig, nn annehmlich oantaglig; obehaglig.

Un annehmlichkeit f oantaglig-het; obehag n, obehaglighet, uu-anfehnlich oansenlig, ful.

Un aufehnlichkeit f oansenlighet. nu-auständig oanständig.

Un anständigkeit f oanständig-[lig.

un anstößig oanstötlig, oförarg-nu-antastbar oantastlig, oomtvistlig.

un appetitlich oaptitlig.

Un-art solatw, oskick >t, odygd. ««-artig ohöflig; ej snäll; stygg, elak.

un-artikuliert oartikulerad.

oupplöslig.

Un auflöSbarkeit f o lösbarhet, un aufmerksam ouppmärksam. Un aufmerksamkeit f ouppmärksamhet.

un aufrichtig ej uppriktig, falsk. Un aufrichtigkeit f bristande uppriktighet, falskhet, un-auSbleiblich oundviklig, unausführbar, un-ausführlich outförbar, o verkställ bar. Uu-auSführbarkeit s outförbarhet, o verks tällbarh et. nn-auSgefetzt outplånlig.

un-auSlöschltch osläcklig, outplånlig.

un aussprechlich outsäglig, un ausstehlich outhärdlig, olidlig, un bändig oregerlig, tygellös; adv. grufligt.

un barmherzig obarmhärtig.

Un barmherzigkeit f obarmhär-un bärtig skägglös. [tighet. un beachtet obeaktad; lassen . lämna utan afseende; ej låtsa [tait.

un beanstandet obestridd; opå-un beantwortet obesvarad, un bebaut ouppodlad, obrukad; obebyggd.

un-bedacht(sam) obetänksam. Unbedachtsamkeit ^ obetänksam-[betänkande, un bedenklich ofarlig; adv. utan un bedeutend obetydlig.

Un bedeutendheit f obetydlighet, un bedingt obetingad, ovillkor-lig(en).

un befahrbar ofarbar, otillgänglig; ej segelbar. un-befahrenH.obefaren(Seemav«). un-befangen fördomsfri(tt), obesvärad. [okonstladt sätt n.I Un befangenheit/'fördomsfrihet,! un-bksteckt obefläckad. [lande.| un - befriedigend otillfredsstäl-f un befriedigt otillfredsställd, un befugt obefogad, obehörig;

inkompetent, un begreiflich obegriplig, un-begrenzbar omöjlig att begränsa.

un begrenzt obegränsad, oinskränkt.

un-begründet ogrundad.

Un behagen n misshag, un behaglich obehaglig, un behindert obehindrad(t). un beholfen, un-behilflich otymplig, klumpig, tafatt. Uu-beholfenheit f otymplighet. un behelligt oantastad.

[kad.

[ledig.

un-belrtt utan att vika af vägen, rakt fram.

nn-bekamrt obekant, okänd. Un-bekanntheit, Uu-bekanntschaft f obekantskap m. un-bekehrt oomvänd. un bekleidet oklädd, un bekümmert obekymrad, un belebt folktom, död; K flau, un-belesen olärd. (impopulär.) un beliebt ej ell. illa omtyckt,] un-belohnt obelönt.

»n-bemerkbar omärklig, un bemerkt obemärkt, un bemittelt obemedlad, uu-benannt namnlös, anonym; (Zahl) abstrakt.

un benommen: j-m w fein vara ngn obetaget, un benutzt obegagnad, un bequem obekväm.

Un bequemlichkeit f obekvämlighet, obehag w. unberechenbar oberäknelig, un berechtigt oberättigad, un-berichtigt orättad; ouppgjord, un-beritten ej beriden ; afsutten; ej inriden; ej begagnad af ryttare.

Un berücksichtigt obeaktad, un berufen opåkallad, obetiörig. un-berühmt obemärkt, un berührt orörd, oberörd; obru-un-befchadet utan att skada, un beschädigt oskadad, oskadd, un beschäftigt sysslolös, un-bescheiden oblyg.

Un bescheidenheit f oblyghet. un bescholten oförvitlig.

Un bescholtenheit f oförvitlighet. un beschränkt obegränsad, oinskränkt; utan inskränkning, un beschreiblich obeskriflig. un beschrieben oskrifven, blank, un-beseelt själlös, liflös. [ren. un besehen obesedd. uu besetzt obesatt, oupptagen, un besiegbar oöfvervtnnelig.

un-desgnne» obetänksam.

Un besonnenheit f obetiinksam-het.

unbesorgt ej ombesörjd; (auch obekymrad, ej rädd.

Un bestand m =■ Unbeständigkeit, nit-bciloiitiig obeständig, ostadig. Unbeständigkeit s obeständighet, ostadighet. un bestechlich omutlig.

Un bestechlichkeit /'omutlighet. un bestellbar (Post) obeställbar. un bestimmt obestämd, sväfvan-

Un-bestimmtheit f obestämdhet, un bestraft ostraffad, unbestreitbar obestridlig, un bestritten obestridd, un beteiligt ej intresserad (i), främmande (för), un betont obetonad, un beträchtlich obetydlig, un beugsam oböjlig, okul lig. un-bewasfuet obeväpnad, un bewandert obevandrad un beweglich orörlig.

Un beweglichkeit f orörlighet, un-beweint obegråt en. un-beweiSbar obevislig. un bewiesen obevisad, ubevist. un bewölkt molnfri, un bewohnbar obeboelig, un bewohnt obebodd, un bewußt obekant; omedveten (om); ovetandets), un bezahlbar oskattbar, un bezahlt obetald.    (lig.I

un-bezäh mbar otärnjbar, otämje-j »n-bezähmt otamd, otäm(j)d. un bezwingbar obetvinglig, un-biegsam oböjlig, styf.

Un bilden pl., seltener: Un bill s åverkan s (§A.), oblidhet f {sg.); oförrätt(er pl.) m. un-billig obillig.

Un billigkeit f obillighet, un botmäßig uppstudsig, un-brauchbar obrukbar, oduglig

het.

(ja.

vande.

Un brauchbarkeit f obrukbarhet,

oduglighet.

un-bußfertig obotfHrdig. Un-bußfertigkeit f obotfärdighet. un-christlich okristlig, und och.

Un dank m otack. un dankbar otacksam.

Un dankbarkeit f otacksamhet. un denkbar otänkbar, un denklich urminnes, un deutlich otydlig, un-deutsch otysk. un dicht otät. un-dienstfertig ogen.

Un ding n oting. un duldsam ofördragsam.

Un duldsamkeit f ofördragsam-[lig.

un durchdringlich ogenomträng-Un-durchdringlichkeit f ogenom-tränglighet.

un durchsichtig ogenomskinlig. Undurchsichtigkeit /"ogenomskin-lighet.

un-eben ojämn; nicht - ej oäfven. Un ebenheit f ojämnhet, un echt oäkta; förfalskad, un edel oädel; gros. uu-ehelich oäkta, un-ehrbar ohederlig.

Un ehre f vanära, uu-ehrerbietig vanvördig. [m. Un-ehrerbiettgkeit f vanvördnad un ehrlich oärlig; ohederlig. Un-ehrlichkeit f oärlignet. un eigennützig oegennyttig. Un-eigenniltzlgkeit f oegeunytta. uu-rigentlich oegentlig, »n-eingedenk ej aktande på (gen.); - sein glömma, un einig oenig, oense, nu-riiuflfeit f oenighet, missäm-uu-einnehmbar ointaglig, un-eins = uneinig, an-empfänglich oemottaglig, un empfindlich okänslig, känslo-lös (för gegen).

Un empfindlichkeit f okänslighet, känslolöshet, un endlich oändlig Un endlichkeit s oändlighet, un entbehrlich oumbärlig, un-entgeltl'ch afgiftsfri(tt). un-enthaltsam oåterhållsam. Un-enihaltfamkeit/^oLtei hällsam-het. brist på återhållsamhet, un entschieden oafgjord.

Un entschiedenheit s ovisshet, un-entfchlofien obeslutsam, [het.) Un-entschlossenheit/'obeslutsam.j un eniwegt ----- unbeirrt.

uit-entfchuldbar oursäktlig, un entwirrbar outredbar. un erbittlich obeveklig, un-erfahren oerfaren. Un-erfahrenheit f oerfarenhet. un-erfindttch ofattlig, un-erforschlich outgrundlig, un-erfreulich obehaglig, sorglig, un erfüllbar outförbar. un ergiebig ofruktbar, föga gif-omätlig.l un-ergründlich outgrundlig,) un erheblich oviktig, obetydlig, un erhört (w-) oerhörd; (^-) ohörd, ej bönhörd. un erkannt okänd, unerkennbar o i genkänn lig. un-erkenntlich otacksam, un-erklärbar oförklarlig, unerläßlich oundgänglig, oefter-glflig.

un erlaubt otillåten, un ermeßlich omätlig, ofantlig. Un-ermeßlichkeit f omät lighet. un-ermüdrt oförtröttad, outtrött-un-ermüblich outtröttlig, [lig. Uii-trmub Uc^feit f outtröttlighet, un-erörtert outredd, un erquicklich obehaglig, un erreichbar oupphinnelig. un ersättlich omättlig.

Un ersättlichkeit f o måttlighet, uu-erfchaffen oskapad, un erschöpflich o uttömliar.

samhet.

unerschrocken o förskräckt, [het.! Un erschrockenheit f oförskräckt-j «n-erschütterlich orubblig, fast. «»-erschwinglich oerhörd, un ersetzlich oersättlig, un-ersprießlich gagnlös, un-ersteiglich omöjlig att bestiga, un erträglich odräglig, olidlig, un-erwachfen minderårig, [bigå. un erwähnt onämnd; w lassen för-un-erwartet oväntad. uu-erweiSlich obevislig. un-erwiesen obevisad, un erwünscht ej önskad, ovälkommen.

un-erzogen ouppfostrad, un-fähig oförmögen, ur stånd;

klent utrustad. [petens.l Un-fähigkeit /^ oförmåga, inkom-J un-fahrbar ofarbar. un fair (^far) Sport: oärlig.

Un fall m [pl. Unfälle) olycka /, olyckshändelse f, ^.Versicherung f olycksfallsförsäkring, un-fehlbar ofelbar.

Un-fehlbarkeit f ofelbarhet, un-fern ej långt ifrån {gen.). un-fertig ofullbordad.

Un-flat w smuts, snusk n. Un-fläterei f något opassande i handling ell. ord, oanständigheter pl.

un-fiätig smutsig, snuskig. Un-fleiß m brist f på flit. un-fleißig ej flitig, un-folgsam olydig, ohörsam. Un-folgsamkeit /“olydnad m, ohör-[van skaplig, un-förmig, un-förmlig oformlig, Unförmigkeit f oformlighet, vanskaplighet. un frankiert ofrankerad. un freiwillig ofrivillig, un freundlich ovänlig, otreflig, ledsam.

Un freundlichkeit f ovänlighet Un friede m osämja f. (sam. un-fruchtbar ofruktbar; otack

Un fruchtbarkeit f ofruktbarhet. Un fug m ofog «. un-fügsam omedgörlig. un-fühlbar omärklig, un-galant föga artig, ohöslig. un gangbar otillgänglig; obruk-lig; osäljbar.

Ungar(in) ungrare, ungerska, un garisch ungersk.

Ungarn n Ungern, un geachtet (mit gen.) oaktadt. un geahndet ostraffad, onäpst. un geahnt ej anad, otrolig, un gebahnt obanad. un gebärdig ostyrig; oskicklig, un gebeten objuden; oombedd, un gebildet obildad, un gebleicht oblekt un-geboren ofödd, un gebräuchlich obruklig, un gebraucht obegagnad. Uit-p'bü&r f otillbörlighet; zur otillbörligt.

un-gebührend, un gebührlich otillbörlig.

Un-gebührlichkeit /= Ungebühr, un gebunden (Buch) obunden; fig. otyglad; utsväfvande; we Red« obunden stil, prosa. Un-gebundenheit f frihet; själfs-våld n; tygellöshet. un-gedecktobetäckf, utan skydd; (Tisch) odukad; G ej betäckt, utan betäckning, un-gedruckt otryckt.

Un geduld f otålighet, un-geduldig otålig, un geeignet olämplig, un gefähr ungefärlig; ungefär, omkring; von w af en händelse. Un gefähr n händelse /“, slump m.

un gefährdet (be)tryggad, säker, un gefällig ogen; motig.

Un gefälligkeit f ogenhet, ungefärbt o färgad, un gefragt oåtapord. un gefügig klumpig; oregerlig.

[sad.

[tan.

minskad.

un-gegründet ogrundad, som saknar all grund, un gehalten ouppfylld; förargad, ungeheißen oombedd, själfmant. un-gehemmt fri(tt). un-geheuchelt oskrymtad, uu-geheuer oerhörd, ofantlig.

Un geheuer n vidunder, un-gehindert utan hinder, un-gehobelt ohyflad; fig. ohyfaad. un-gehostt o(för)väntad. un gehörig otillbörlig, oskicklig, un gehorsam olydig.

Un gehorsam ro olydnad, uu-gekämmt okammad. u«-gekannt okänd, un gekünstelt okonstlad, un geladen objuden; oladdad, »n-geleckt oslickad; fig. ^cr Bär riktig grobian. un gelegen oläglig, olämplig.

Un-gelegenheitfolägenhet,ornak) un-gelehrig oläraktig.    [n.J

Un-gelehrigkeil f oläraktighet, »n-gelehrt olärd. un gelenk tafatt, stel. un gelöscht osläckt; (Ladung) olos-Un-gemach n omak, obehag, besvärlighet f.    [lig.

uu-geinächlich obekväm, besvär-un-gemein ovanlig; adv. synnerligen ell. -t, särdeles, betydligt, un-gemesten omätlig, omåttlig, un gemischt oblandad, un gemütlich otreflig, obehaglig, uu-genannt onämnd, ej namn-gifven.

un genau ej noggrann, oriktig. Uu-genauigkeit f bristande nog-

grannhet.    obenägen.)

un-geneigt ogynnsamt stämd;J Un-geneigtheitf ogynnsam stämning; obenägenhet, un-geuiert ogenerad, obesvärad, un genießbar onjutbar; odräglig, un genügend otillräcklig, un genügsam oförnöjsam, [het.) Un-genügsamkeit f o förnöj sam-] uji-gmbuct oordnad; oordentlig, un-gerächt ohämnad, ostraffad, un gerade krokig, ojämn; udda. un geraten misslyckad; olöst;

(Kinder) vanartig, un gerechnet ej medräknad, un gerecht orättvis; orättmätig. Un gerechtigkeit f orättvisa, un geregelt otyglad; oregelbunden.

un gereimt orimmad; orimlig.

Un gereimtheit f orimlighet, un-gern ogärna.

un-gerocheu ohämnad, ostraffad, un gerufen objuden, utan att un gesagt osagd, (vara kallad, un-gefäuert osyrad, un gesäumt 1. okantad, ofållad.

2. ofördröjligen. un geschehen ogjord, uit-flefdjeut oförfärad, utan fruk-Un-geschick n, Un geschicklichkeit f tafatthet f, oskicklighet f. [lig. un geschickt tafatt, drumlig;odug-un-geschlacht klumpig, ohyfsad, un geschliffen oslipad, ohyfsad, ungeschmälert oförminskad, orubbad.

un geschminkt osminkad, un-gefchoren oklippt; i fred; e-u w lasten låta ngn vara i fred. un geschrieben oskrifven. un-geschwächt o försvagad, oför-Iskygg.

ungesellig o sällskaplig, folk-un-gesetzlich olaglig. Un-gesetzlichkeit f olaglighet. un-gefittet obelefvad. un-gestalt(et) missbildad, un-gestört ostörd, un-gestraft o straffad, un-geftum häftig, våldsam.

Un gestüm n häftighet f, våldsamhet f.    [sjuklig-l

un gesund osund; ohälsosam ;j un getan ogjord, un geteilt odelad, un-getreu otrogen.

unerschrocken o förskräckt, [het.! Un erschrockenheit f oförskräckt-j «n-erschütterlich orubblig, fast. «n-erschwinglich oerhörd, un ersetzlich oersättlig, un-ersprießlich gagnlös, un-ersteiglich omöjlig att bestiga, un erträglich odräglig, olidlig, un-erwachfen minderårig, [bigå. un erwähnt onämnd; w lassen för-un-erwartet oväntad, uu-erweislich obevislig. un-erwiese» obevisad, un erwünscht ej önskad, ovälkommen.

un-erzogen ouppfostrad, un fähig oförmögen, ur stånd;

klent utrustad. [petens.l Uti-fftbigfeit f oförmåga, inkom-j un-fahrbar ofarbar. un fair (^far) Sport: oärlig.

Un fall ro [pl. Unfalles olycka f, olyckshändelse f, ^Versicherung f olycksfallsförsäkring, un-fehlbar ofelbar.

Un-fehlbarkeit f ofelbarhet, un sern ej långt ifrån (gen.), un-fertig ofullbordad.

Un-flat ro smuts, snusk n. Un-fläterei f något opassande i handling ell. ord, oanständigheter pl.

un-flätig smutsig, snuskig. Un-fleiß ro brist f på flit. un-fieitzig ej flitig, un-folgscun olydig, ohörsam. Un-folgsamkeit /“olydnad ro, ohörsamhet.    [vanskaplig.1

un förmig, un-förmlig oformlig,) Unförmigkeit f oformlighet, vanskaplighet. un frankiert ofrankerad. un freiwillig ofrivillig, un freundlich ovänlig, otreflig, ledsam.

Unfreundlichkeit f ovänlighet. Un friede ro osämja f. (sam. unfruchtbar ofruktbar; otack-

Un fruchtbarkeit f ofruktbarhet. Un-fug m ofog n. un-fügsam omedgörlig. un-fühlbar omärklig, un-galant föga artig, ohöflig. un gangbar otillgänglig; obruklig; osäljbar.

Ungar(in) ungrare, ungerska. ' un garisch ungersk.

Ungarn n Ungern, un geachtet (mit gen.) oaktadt. un geahndet ostraffad, onäpst, un geahnt ej anad, otrolig, un gebahnt obanad, un gebärdig ostyrig; oskicklig, un gebeten objuden; oombedd, un gebildet obildad, un gebleicht oblekt uu-geboren ofödd, un gebräuchlich obruklig, un-gebraucht obegagnad. Un-p^Lühr f otillbörlighet; zur ^ otillbörligt.

un-gebührend, un gebührlich otillbörlig.

Un-gebührlichkeit f= Ungebühr, un gebunden (Buch) obunden; /kg. otyglad; utsväfvande; we Red« obunden stil, prosa. Un-gebundenheit ^ frihet; själfs-våld n; tygellöshet. un gedecktobetäckt; utan skydd; (Tisch) odukad; O ej betäckt, utan betäckning, un-gedruckt otryckt.

Un geduld f otålighet, un geduldig otålig, un geeignet olämplig, ungefähr ungefärlig; ungefär, omkring; von w af en händelse. Un gefähr n händelse /“, slump un gefährdet (be)tryggad, säker, un gefällig ogen; motig.

Un gefälligkeit f ogenhet, un gefärbt ofärgad, ungefragt oåts pord. un gefügig klumpig; oregerlig.

[sad.

minskad.

un-gegründet ogrundad, som saknar all grund, un gehalten ouppfylld; förargad, ungeheißen oombedd, själfmant. un-gehemmt fri(tt). un-geheuchelt oskrymtad, un geheuer oerhörd, ofantlig.

Un geheuer n vidunder, un-gehindert utan hinder, un-gehobelt ohyflad; fig. ohyfsad, un-gchofft o(för)väntad. uu-gehorig otillbörlig, oskicklig, un gehorsam olydig.

Un gehorsam m olydnad, uu-gekämmt okammad, iw-gefmmt okänd, un gekünstelt okonstlad, ungeladen objuden; oladdad, un-geleckt oslickad; fig. „tx Bär riktig grobian. un gelegen oläglig, olämplig.

Un-gelegenheit/'olägenhet.omak) un-gelehrig oläraktig.    [n.j

Uu-gelehrigleit f oläraktighet, »n-gelehrt olärd. un gelenk tafatt, stel. un gelöscht osläckt; (Ladung) olos-Un-gemach n omak, obehag, besvärlighet f.    [lig.

uu-geniächlich obekväm, besvär-un-gemein ovanlig; adv. synnerligen ell. -t, särdeles, betydligt, uu-gemeffen omätlig, omåttlig, un gemischt oblandad, un gemütlich otreflig, obehaglig, un-genannt onämnd, ej namn-gifven.

un genau ej noggrann, oriktig. Uu-genauigkeit f bristande nog-

grannhet.    obenägen.)

un-geneigt ogynnsamt stämd;/ Un-geneigtheitjfogynnsam stämning; obenägenhet, uu-geniert ogenerad, obesvärad, un-genießbar onjutbar; odräglig, un-genügend otillräcklig.

un genügsam oförnöjsam, [het.) Un-geuügsamkeit f o förnöj sam-j un-ßeocbiictoordnad; oordentlig, uu-gerächt ohämnad, ostraffad, un gerade krokig, ojämn; udda. ungeraten misslyckad; olöst;

(Kinder) vanartig, un gerechnet ej medräknad, un gerecht orättvis; orättmätig. Un-gerechtigkeit f orättvisa, un geregelt otyglad; oregelbunden.

un gereimt orimmad; orimlig.

Un gereimtheit f orimlighet, un-gern ogärna.

uu-gerochen ohämnad, ostraffad, un gerufen objuden, utan att un-gesagt osagd, (vara kallad, un gesäuert osyrad, un gesäumt 1. okantad, of&llad.

2. ofördröjligen. un geschehen ogjord.    [tan.

un-gescheut oförfärad, utan fruk-Un-geschick n, Un geschicklichkeit f tafatthet oskicklighet f. (lig.) un-geschicktt af att, drumlig; odug-j un geschlacht klumpig, ohyfsad, un geschliffen oslipad, ohyfsad, ungeschmälert oförminskad, orubbad.

un geschminkt osminkad, un-geschoren oklippt; i fred; e-n w lassen låta ngn vara i fred. un geschrieben oskrifven. un-geschwächt oförsvagad, oför-Iskygg.

ungesellig o sällskaplig, folk-un-gesetzlich olaglig.

Un gesetzlichkeit f olaglighet. un-gesittet obelefvad. un-geftalt(et) missbildad, un-gestört ostörd, un-gestrast o straffad, un-geftüm häftig, våldsam.

Un gestüm n häftighet f, våldsamhet f.    [sjuklig,}

un gesund osund; ohälsosam ; un getan ogjord, un geteilt odelad, un-getreu otrogen.

ovisshet.

[het; ledighet.

het.

[illa.

[de.

[troll n.

Unke s klockgroda, un-kennbar, un kenntlich oigen-[okun nighet.

un getrübt ogrumlad, ostörd.

Un getüm n odjur, un geübt oöfvad, ovan. »»-gewaschen otvättad, un-gewiß oviss, osäker; j-n im ungewissen lassen lämna ngn 1 [het.

Un-gewißbeit /'ovisshet, osäker-Un-gewit1rr n oväder, »n-gewöhnlich ovanlig. Un-gewöhnlid)keit s ovanlighet, un gewohnt ovan; ovanlig. Un-gewohntheit s ovana, un-gezähmt otyglad.

Un geziefer n ohyra f. un-geziemend opassande, «n-gezogen ouppfostrad, obelef-

vad; elak.    [elakhet.!

Un gezogenheit /obelef venhet ;J un gezügelt otyglad, un gezwungen otvungen, ledig;

själfmant.

Un gezwungenheit f otvungen-Un-glaube m otro f: tvifvel n. »« gläubig icke troende, klentrogen ; misstrogen. Un-gläubige(r) m otrogen, un glaublich otrolig, un glaubwürdig föga trovärdig, un gleich olik; ojämn; adv. ojämförligt, vida; ^artig olikartad; ^.förmig olikformig; osymmetrisk; oregelbunden.

Un gleichheit f olikhet; ojämn-[olämpning. Un-glimpf m omildhet f\ för-un-glimpflich omild; kränkande. Un-glürk n olycka f ; otur m. unglücklich olycklig.

Unglücks'— in Zs.'stzgn: ^.fallen olycksfall n, -händelse f\ *,• geführte m olyckskamrat; östern m olycksstjärna /; ^.tag m olycksdag.

un glückselig olycksalig.

Un gnade f onåd. un gnädig onådig, un-gründlich ytlig.

un-gültig ej gällande, ogiltig.

Un gültigkeit f ogiltighet.

Un gunst s ogunst, onåd. , ungünstig ogunstig, oblid; ogynnsam.

un-gut: für ^ nehmen illa upp-ta(ga); nichts für -! blif ej ond! un-gütig ovänlig, omild; adv.} un haltbar ohållbar.

Un heil n ofärd /, ondt, olycka /; stiften göra skada eil. ondt, ställa till förargelse, nn-heilbar obotlig, un heilbringend olycksbringan-un-heilig ohelig, un-heilsam osund, un heilvoll olycklig, un höflich ohöflig.

Un-Höflichkeit f ohöflighet. uu-hold onådig, ovänlig.

Unhold m vidunder n; ond ande; un-hörbar ohörbar.

Uniform f uniform m. uniformieren uniformera.

Ultisn / union.

universal, universell universal. Universal«.- in Zfsgn: Zerben, uni-versalarfvinge; ^mittet n universalmedel.

Universität f universitet n. Universum n universum.

kännlig.

Un-kenntniS f obekantskap a», un-keusch okysk.

Uu-keufchheit f okyskhet, un kindlich onaturlig, un klar oklar, grumlig; oredig, otydlig; tut unklaren sein über etw. ej vara på det klara med ngt, ej känna till ngt. un klug oklok.

Uu-klugheit f oklokhet. un-körperlich okroppslig.

Un kosten pl. omkostnader. Un-kraut n ogräs.

NN kündbar ouppsägoar.

ledsamt.

omaka.

osnygghet, un rettbar utan räddning, adv. un richtig oriktig, orätt.

Un richtigkeit f oriktighet uu-ritterlich oridderlig.

Un-fmibe f okunnighet, un kundig okunnig (gen. om), obekant (gen. med), un-längst för ej länge sedan, un lauter oren, oädel; ^er Wett« bewerb illojal konkurrens.

Un lauterkeit f orenhet. un leidlich olidlig, odräglig, un-lenksam oregerlig. un leserlich oläslig, un leugbar oueklig, obestridlig, un-lieb obehaglig, ledsam; es ist mir w det gör mig ondt, det är [ful, stygg, un-liebsam obehaglig, otreflig, un lösbar olöslig; oupplöslig.

Un lust f olust, motvilja, un manierlich obelefvad. [årig. un-mannbar ej manbar, minder-uu-mänulich omanlig. Un-männlichkeii f omanlighet. Un-masse f massa, mängd.' un-maßgeblich oförgriplig, un-mäßig omåttlig, ofantlig. Un-mäßigkeit s omåttlighet.

Un mensch m odjur n. unmenschlich omänsklig. Un-menschlichkeit /'omänsklighet, »n-merklich omärklig, un mittelbar omedelbar, un modern omodern, un möglich omöjlig.

Un möglichkeit f omöjlighet, un moralisch omoralisk, un mündig omyndig.

Un mündigkeit s omyndighet. Uu-mut m missmod n; misslynt-het f.

un mutig missmodig, unnachahmlich oefterhärmlig, oförliknelig.

un nachgiebig omedgörlig. un nahbar otillgänglig, un natürlich onaturlig. Un-natürlichkeit f onaturlighet, nn-uennbot onämnbar, obestämd, un nötig onödig; ^.erweise bnö-digtvle.

un nütz onyttig, gagnlös, oduglig; odygdig.    [nad.j

un ordentlich oordentlig; oord-j Un ordnung f oordning, olag n. un-paar (Zahl) udda; (Handschuhe) [oväldig, un-Partei.isch, -lich opartisk, Un parteilichkeit f opartiskhet, oväld.

un-passend opassande, un-paß, un päßlich opasslig.

Un päßlichkeit f opasslighet. un persönlich opersonlig, un politisch opolitisk (auch fig.) un populär impopulär, illa omtyckt.

un praktisch opraktisk, un pünktlich ej punktlig.

Un-rat m orenlighet f, smuts;

affall n; w merken ana oråd. un-rätlich, un-ratsam ej rådlig, oklok.

un-recht orätt, oriktig; oläglig; - haben ha(fva) orätt; ^ tun göra orätt.

Un recht n orätt to; orättvisa f;

im sein ha(fva) orätt, uu-rechtlich orättfärdig; olaglig, un rechtmäßig orättmätig, (het.) Un-rechtmäßigkeit f orättmätig-j un redlich oredlig.

Un redlichkeit f oredlighet, un regelmäßig oregelbunden.

Un regelmäßigkeit f oregelbundenhet.

uu-reif omogen.

Un reife / omogenhet, un rein oren (auck fig.); etwas inf schreiben skrifva koncept till ngt.

Un reinheit f orenhet. un reinlich orenlig, osnygg. Un-reinlichkeit f orenlighet, [hopplöst.

de.

[ning.l •

Un ruhe f oro; orolighet; (in der Uhr) oro.

Un ruhestifter m orostiftare. un ruhig orolig.

unrühmlich vanärande, skamlig.

UUs 088.

unsagbar, unsäglich outsäglig, un sanft omild, hård. un sauber oren, osnygg, un-schädlich oskadlig, un schätzbar oskattbar, un scheinbar obetydlig; matt. unschicklich oskicklig, opassan-

Un schicklichkeit s oskicklighet, un-schiffbar ej segelbar.

Un schlitt m talg. un-schlüssig obeslutsam, tveksam. Un-schlüfsigkeit / obeslutsamhet. un-schmackhast osmaklig, [het.) Un-schmackhaftigkeit f osmaklig-j un schön oskön.

Un schuld f oskuld, un schuldig oskyldig (an till) (auch fis)'

un schwer lätt; utan svårighet. Un-segen ro olycka f, otur; förbannelse f.

un selbständig osjälfständig. UiHclbitnnbißfeit/’osjälfständig-het.

un selig olycksalig, olycklig, unser af oss; vår. unsereiner, ^eiuä en af oss, en sådan som jag, sådana som vi. unsert-halbe», -wegen för vår skull.

un sicher osäker; ostadig. Un-sicherheit f osäkerhet, un sichtbar osynlig. Un-sirhtbarkeit f osynlighet Un-sinn ro dumheter pt., galenskaper pl.

un sinnig vansinnig, vanvettig. Un-sitte f osed m, oskick n. un sittlich osedlig, sedeslös, uusrige: der oder Unsrige vår; Me Unsrigen våra; de våra.

un-ftöt ostadig, orolig. Uu-stätigkeit f ostadighet. un-statthaft otillåtlig; obefogad, un sterblich odödlig. Unsterblichkeit f odödlighet. Un-stern m olycksstjärna /*, olycksöde «.

nn-sträflich ostrafflig, oförvitlig. Un-sträflichkeit f ostrafflighet. un streitig obestridlig (-en, -t), un-ftubiert ostuderad (auch fig.). Unsumme f oerhörd summa, un-tadelhaft, un-tadelig oklanderlig, oförvitlig.

Un-tat f ogärning, un tätig overksam, un tauglich oduglig. Un-tauglichkeit f oduglighet un teilbar odelbar, unten ned, ner; nedtill; (där-) nere; nederst; på nedre botten, unter 1. pip. under; bland; mellan; till; af. 2. a. ^(e) undre, nedre, lägre; ^fte understa. Unter ro (Starte) knekt.

Wo in ben Zfsgu mit „unter" kein Akzent steht, liegt dieser auf „unter".

Unter-abteilung f underafdel-f Unter-arm tn underarm. Unter-arzt ro underläkare. Unter-aufseher in underupp-syningsman.

Unter bau 3 «n grund. Uiitcr-beomte(r) in underordnad eil. lägre tjänsteman. Unter-befehlshaber m underbe fäl-hafvare.

Unter-behörde/'lägre myndighet. Unter-beinkleider pl. kalsonger. Unter bett n madrass m. Unter-bilanz underbalans in; sie hatten 20 Mark - de voro pä tjugu marks balans, unter-bi'nden (unterband; unterbunden) Med. underbinda, förbinda.

unter blei ben [unterblieb; unter«

va.

[g&ng.

[de.

samtal n.

blieben] ej bll(fva) af, inställas; ntebli(fva).

uuter-bre'chen [unterbrach, unter« brachen] af bryta. Unter-bre'chung f störande n, af-brytande n, afbrott n. unter breiten 1. (^-«) breda nt, lägga under. 2. (wlv) förelägga; framlägga, unter bringen [brachte unter; unter« gebracht] skaffa tak öfver hufvu-det, skaffa rum eil. plats (åt), härbärgera; placera, unter-der-hand oförmärkt. unter«deS, «b eff eit emellertid, nnter-drü'cken undertrycka; kväf-

Unter-drn'cker m förtryckare. Unter-drü'ckung f undertryckande n.

unter einander sinsemellan; om hvartannat, huller om buller, unter-fa'ngen [unterfing; unterfangen] : sich understå sig. Unter-feldherr m underbefäl-hafvare.

Unter-förster m skogvaktare, unter-fu ttern fodra.

Unter gang m nedgång; under-Unter-gattung f un deras dein ing. unter ge ben: j-m w fein vara ngn undergifven.

Unter-ge'bene(r) m underhafvan-unter-gehen [ging unter; unter* gegangen] gå ned; förolyckas, förgås.

unter geordnet underordnad. Unter-gericht n lägre domstol m, underdomstol m. unter geschoben understucken. Unter geschoß n bottenvåning f. Unter gewicht n undervikt f. unter-gra'ben [untergrub; untergraben] gräfva under; /ty.under-gräfva. [jordisk järnväg m.' Unter-Qtunbm als; ^.bahn f under-unter-halb nedanför, [hälle n. Unter halt m underhåll n, uppe-unter ha'lten [unterhielt; unter« halten] underhålla, roa; sich underhålla eil. roa sig; samtala.

unter-ha'ltend underhållande. Unter ha ltung f underhåll n;

[dagtinga. unter - ha'ndeln underhandla; Unler-Hä'ndler w underhandlare. Unter-ha'ndlungsunderhandiing. Unter-haus n underhus, unter hö hlen undergräfva. Unter-holz n småskog n». Unter-hosen pl. kalsonger, unter irdisch underjordisk.

Unter jacke f undertröja. unter jo chen underkufva. [n.l Unter-jo'chung f underkufvandej Unter kiefer m underkäk. Unter-klasie f underklass w. Unter kleid n underplagg, unter kommen [kam unter; unter« gekommen] få tak öfver hufvu-det, få rum eil. plats.

Unter kommen «, Unter kunft f tak n öfver hufvudet, rum w; plats m.

Unter lage f underlag n; underlägg n (znm Schreiben). Unterland n lågland. [(-ligt). Unterlaß m: ohne oaflåtligen unter-la'sien [unterließ; unterlassen] underlåta, uraktlåta, låta bli. Unter la ssung f underlåtande n. Unter-lauf m nedre lopp n. unter laufen 1. ('£wv) [lief unter; untergelansen]: mit ~ komma med, insmyga sig. 2. (wZv) [unterlief; unterlaufen] utådra sig; mit Blnt w blodsprängd. Unter leder n sulläder, unter le gen 1. lägga (in)under, inlägga. 2. f. unterliegen. Unter-lehrer m under-, extra-lärare.

Unter leib m underlif n. [nant Unter-IeutnontmöfUrr.underlöjt-Uuter leibS ... iuZffgn: underlifs-.

[rätta.

Unter schrift/'underskrift, namn-teckning.

unter-seeisch underhafs-.

Unter seite s undersida.

Unter seku nda f fjärde klassen uppifrån, (in Schweden) nedre sjätte klassen, unter setzen sätta (in)under. unter se tzt undersätsig. unter-siegeln sätta sigill under, unter sinken [sank unter; unter» gesunken] sjunka, unter-spü'len undergräfva. unterst underst.

unter-stecken skaffa tak öfver hufvudet; införlifva. unter stehen 1. (^-v) söka skydd. 2. (wlv) [unterstand; unter» standen] subordinera eil. lyda dat. under; sich ^ understå sig. unterstellen 1.    ställa in

unterliegen 1. (<v-v) [lag unter; untergelegen ] ligga under. 2. (w2v) [unterlag; unterlegen] duka under; vara underkastad; ei unterliegt keinem Zweifel det lider intet tvifvel.

Unter lippe f underläpp m. unter-ma'len grunda, unter-mau'ern undermura, lägga ny grund under, untei'we'ngeu, «mi'frfjen blanda, unter-minie'rtn underminera, un-dergräfva (auch fig.). unter-ne'hmen [unternahm; unter» nommen] företa(ga) (sig); åta (-ga) sig.

Unter-ne'hmen n (sg.) åtagande;

företag(ande). unter ne hmend företagsam. Unter-ne'hmer m entreprenör. Unter-ne'hmung f företag n. Unter-offizier X m underofficer, unter ordnen underordna. [n. Unter-ordnung f underordnande Unter-Pfalz f Nedre Pfalz. Unter-pfand n underpant m. Unter-Pfarre f komministratur. Unter-pfarrer m komminister. Unter-J)ri'ma snäst öfversta klassen vid högre läroverk, (in Schweden) nedre sjunde klassen, unterreden: sich ^ samtala, öf ver-

lägga.    [läggning.]

Unter-re'buiifl f samtal n; öfver-j

Unter-rhein w Nedre Rhen. Unter-richt m undervisning f. Unter-richts»... in Zffgn: abriefe pl. studiebref;    ^ministerium n

ecklesiastikdepartement; v stunde f lektion; ^lotsen n undervisningsväsen, uuter-ri'chten undervisa, under-U nter-richter m underdomare. Unter-rock m underkjol, unter-sa'gen förbjuda.

Unter-satz m underlag n.

Unter schale f tefat n. unter schä tzen underskatta.

Unter-schä'tzung f underskattande n.

unter-schei'den [unterschied; unterschieden] åt-, sär-, urskilja, skilja; sich ^ skilja sig. afvika. Unter-schei'dung f (åt)skillnad m ;

^sgabc f urskillningsförmåga. Unter schenkel m smalben n. unter schieben [schob unter; unter» geschoben] skjuta eil. lägga inunder; inflicka; understicka; förvränga.

Unter schiedn» skillnad, olikhet f. unter-schie'den olik, åtskillig, unter-schie'dlich olik; flere gånger.

unter-schlächtig 0 underfalls-, unter schlagen 1. (^-v) lägga i kors; untergeichlagen korslagd. 2. (""-") [nnterschlng; unter» schlagen] undanskaflfa; undansnilla, försnilla. Unter-schla'gung f försnillning. Unter-schleif m underslef n. unter-schrei'ben [unterschrieb; un» terschrieben] underskrifva, -teckna.

[sig, våga.

[mjuk.

[n.

under, under tak. 2. ställa under.

Unter-steuermann m andre styrman. (strichen! understryka.) unter-strei'che» (unterstrich; uuter-j

unter-stü'tzen understödja. Unter-stü'tzung f understöd n, bistånd n; ^Stierem m understödsförening f. unter-fn'chen undersöka; pröfva; rannsaka.

Unter su chung f undersökning; rannsakning.

Unter-su'chuugs»... in Assgn: ^stuS* schuß m undersökningskommission f; ^gefaugene(r) m rann-sakningsfånge; ^.haft f rannsakningshäkte n; ^richter m rannsakningsdomare, untertan undergifven; U*. m undersåte.

untertänig underdånig.

Unter tänigkeit f underdånighet. Unter taste f tefat n. [(ned), unter tauchen dyka (ned), doppa Unter-teil m underdel, unter treten (trat unter; unter» getreten] ställa sig under tak. unter-we'gs under ell. på vägen;

fein vara på väg. unter-wei'fen (unterwies; unter» wiesen] undervisa, lära. Unter-wei'suug f undervisning. Unter welt f: die underjorden, unter-we'rfeu (unterwarf; unter» toorfen] underkasta; lägga under (sitt) välde.

Unter-we'rfung f underkastande n; underkufvande n; underkastelse f. uuter-toVnben: sich w understå unter-wü'hlen böka upp; underminera.

unter-würfig underdånig, öd-Uuter-würfigkeit/'underdånighet, unter-zei'chuen underteckna, underskrifva; teckna. Uuter-zei'chner m undertecknare.

Unter-zei'chnete(r) m undertecknad.

Unter-$ei'd)nunfl /underteckning unter-ziehen 1. (^-v) ta(ga), sätta, dra(ga) eil. ha om ell. under. 2. (^-") (unterzog; unterzogen! underkasta; sich e-r Sachen underkasta sig, åta(ga) sig en sak.

un tief grund. [afgrund m.l Un tiefe f ringa djup n; gründn;! Un tier w odjur.    (sägbar.)

un-tilgbar outplånlig; G oupp-f un trennbar oskiljaktig, ml-treu otrogen; pliktförgäten. Un-tceue f otrohet; plikts örgäten-het.

un tröstlich otröstlig, tröstlös, un trüglich osviklig, ofelbar. Un-trüglichkeit f osviklighet, ofelbarhet, un tüchtig oduglig.

Un tugend f odygd, osed m, lyte un-tunlich ogörlig, un überlegt oöfverlagd. unübersehbar oöfverskådlig, oberäknelig.

un übersetzbar oöfversättlig. uu-übersteigbar oöfverstiglig. un-übertragbar som ej kan ell.

får öfverlåtas, oafhändbar. un übertrefflich oöfverträfflig. un überwindlich oöfvervinnelig, ointaglig.

un-üblich obruklig. [otreflig.( unumgänglich oundgänglig;) un umschränkt oinskränkt, unumstößlich oomkullrunklig, ovederlägglig. [odv. rent ut.) un-umwunden oförbehållsam;( un - unterbrochen oafbruten, ostörd; es regnete*, det regnade oafbrutet.

un veränderlich oföränderlig, un-verantwortlich oansvarig;

oförsvarlig.    [righeU

Un-verantwortlichkeit f oansva-f un veräußerlich oförytterlig.

[ut.

un-

tjänt; skuldfri. un-verfehen8 oförmodadt, ovän-un-versehrt oskadd, väl behållen, un-versichert oförsäkrad, un-versiegbar aldrig sinande, outtömlig.

uu-versiegelt oförseglad, un versöhnlich oförsonlig, un-versorgt oförsörjd.

Un verstand m oförstånd n. un verständig oförståndig, un verständlich obegriplig, [lös. nn-verteidigt oförsvarad, värn-un-vertilgbar outplånlig, un verträglich ofördragsam. Unverträglichkeit f ofördragsam-

het.

oförvissnelig,

un verbesserlich oförbätterlig, un verbindlich ej bindande; ogen;

obelefvad. un verblümt oförtäckt; adv. rent un-verbrennbar oförbrännelig. un verbrüchlich obrottslig, osvik-lig.

un verbürgt obestyrkt, un-verdächtig ej misstänkt, trovärdig.

un verdaulich osmältbar. Uu-verdaulichkeit f osmältbarhet. un verdaut osmält, un-verderblich oförstörbar, un-verderbt, un verdorben oför-därfvad.

un verdient oförtjänt, un-verdientermatzen oförskylldt. un verdrossen oförtruten. Un-verdrossenheit f oförtrutenhet.

verehelicht ogift. [svuren.j uu-vereidigt obeedigad; ej ed-j

un-vereinbar oförenlig; stridig, un-versälscht oförfalskad; oförställd.

un-verfroren ej bortkommen;

kallblodig, oförskämd, un vergänglich oförgänglig; äkta; oslitlig.

un vergessen ej glömd, oförgätlig, un vergeßlich oförgätlig, un-vergleich-bar, -lich oförliknelig, makalös, exempellös.

* uu vergolteu ej vedergälld. un-verhältnismäßig oproportionerlig.

un verheiratet ogift. [pandes. un verhofft oväntad; oförhap-nu-verhohlen ej dold, synbar, oförställd; adv. rent ut. un-verjährbar ej underkastad preskription, oafhändlig. un verkäuflich osäljbar, un verkauft osåld. un verkennbar omisskännlig, un verkürzt oafkortad. [rerad. un verlangt ej begärd, ej rekvi-uu-verletzbar osårbar; okränkbar.

un verletzt osårad, oskadd, un-verlöschlich outsläcklig, un-vermählt ogift, un vermeidlich oundviklig, un-vermerkt oförmärkt, omärklig, un vermietet outhyrd, un vermindert oförminskad.

un-vermischt oblandad.

Un vermögen n oförmåga /. un-vermögend obemedlad; oförmögen.

un-vermutet oförmodad, oväntad, un-vernehmlich oförnimbar. Unvernunft f oförnuft n. un vernünftig oförnuftig; oskälig, ohygglig, un-veröffentlicht outgifven. un verpackt lös.

un-verrichtet: *,et Sache med oför-rättadt ärende, un-verrückt orubbad, fast. un-verschämt oförskämd. Un-verschämtheit oförskämdhet, un-verschuldet oförskylld, o förstads.

un verwandt (Blick) oafvänd. un-verwehrt: e-m^ngn o betaget, un-verweigerlich oafvislig. un-verweilt oförtöfvadt. un-verwelklich oförgänglig.

un-verwendbar oanvändbar.

het.

-belåtenhet.

un-verwerflich oförvitlig, un verweslich som ej ruttnar, unverwundbar, un-verwundlich osårbar.

un verwüstlich oförstörbar, oslit-lig; sig. oförbrännelig. unverzagt oförvägen, oförskräckt.

un verzeihlich oförlåtlig, un verzinslich räntefri(tt). un verzüglich ofördröjligen. un vollkommen ofullkomlig,bristfällig. [het, bristfällighet.) Un-vollkommenheit/'ofullkomlig} un vollständig ofullständig. Un-vollständigkeit f ofullständigun vorbereitet oförberedd, un-votdenklich urminnes, uu-vorgreislich oförgriplig, un vorhergesehen oförutsedd, un-vorsätzlich ouppsåtlig. unvorsichtig oförsiktig.

Un vorsichtigkeit f oförsiktighet. un vorteilhaft ofördelaktig, un wägbar ovägbar. un wahr osann, falsk.

Un wahrheit f osanning, un wahrscheinlich osannolik. Un-wahrschmnlichkeit f osannolikhet.

un wandelbar oföränderlig, un wegsam otillgänglig, un-weiblich okvinnlig, un weigerlich blind; adv. utan tvekan, un-weise ovis. uu-weit ej långt (Ifrån), un-wert ovärdig.

Un-wert m värdelöshet f. Un-wesenn oväsen, ofog, oskick, un wesentlich oväsentlig.

Un wetter n oväder, un wichtig oviktig.

Un-wichtigkeit s obetydlighet, unwiderlegbar, unwiderleglich ovederlägglig.

un-widerruflichoåterkallelig(en).

Deutsch-schwedisch un-widersprrchlich ovedersäglig, un-widerstehlich oemotståndlig, un wiederbringlich som ej kan återfås, oåtervinnelig; adv. hopplöst.

Un wille m förargelse f harm. unwillig förargad, harmsen;

adv. ovilligt, motsträfvigt. un willkommen ovalkommen, un willkürlich ofrivillig, un wirksam overksam.

Un wirksamkeit f overksamhet. un wirsch elak, otäck, un-wirtbar, un wirtlich ogästvänlig, ofruktbar, karg. un wissend okunnig.

Un wissenheit f okunnighet, »»-wissenschaftlich ovetenskaplig, un wissentlich af okunnighet begången ; omedvetet un-woht illamående.

Un wohlsein n illamående, un würdig ovärdig.

Un-würdigkeit f ovärdighet. Un-zahl f otalig mängd, unzählbar, unzählig oräKnelig,. otalig.

unzähligemal otaliga gånger, un zart hård; gros.

Unze flirts" n.

Un zeit f otid; zur w i otid. un-zeitig omogen; förhastad, un zerbrechlich som ej kan sönderbrytas, oförstörbar, un zerlegbar som ej kan sönderdelas, odelbar.    [slitas.[

un zerreißbar som ej kan sönder-) un zerstörbar oförstörbar, unzertrennbar, unzertrennlich.

oskiljaktig, oupplöslig. un-ziemend, un ziemlich opassande, otillbörlig.

Un zucht s otukt. un-züchtig otuktig.    [oförnöj d.l

un zufrieden missnöjd, -belåten,} Un zufriedenheit f missnöje n,.

[komlig

un zugänglich otillgänglig, oåt-

23

litlig.

uu-zulängUch otillräcklig, [het.I Un-julätifllid)fctt f otillräcklig-j un zulässig oantaglig, otillåtlig. un zurechnungsfähig otillräkne-nn-zureichend otillräcklig, [lig. un zuträglich skadlig,ohälsosam, un zuverlässig otillförlitlig, opå-[het.

Un zuverlässigkeit f otillförlitlig-un-zweckinäßig oändamålsenlig, ändamålslös.

Un zweckmäßigkeit f olämplighet. un zweideutig otvetydig, unzweifelhaft otvifvelaktig, obestridligen), üppig yppig; frodig.

Üppigkeit f yppighet.

Ur m uroxe.

Ur«..., ur«... in Zssgn: -ahn m farfars ell. morfars far; -ahne f farmors ell. mormors mor; -> alt urgammal, -åldrig; -ansang m första början /; -anfänglich ursprunglig; -bedeutung f ursprunglig betydelse; -beginn m första början f; -bewohner m urinvånare; -bild n urbild m; -tltcrnpl. stamföräldrar; -mW m barnbarns barn n; -gebirge» urberg; -großmutter f farmors ell. mormors mor; -großvater m farfars ell. morfars far; -• heber(in) upphofsman, upphof »; -heberrecht n förlagsrätt m; -komisch genomkomisk; -• kunde f urkund in; handling, dokument n, aktstycke n; bevis n; zu -k. dessen till bevis hvarå; Rundlich stödd p& urkunder, -laub m permission f, tjänstledighet f; -mensch w urmänniska /"; -ochs m uroxe; -plötzlich helt plötsligt; -quell m urkälla s; -.fache /‘orsak; skäl n, anledning; -fachlich kausal: -Mitist/¹ urskrift, grundtext m; -spräche f urspråk n; gründ-, stamspråk n; -spruug m ursprung» ;-fprünglich ursprungligen) ;-stoff mur-, grundämne n; -Urgroßvater m farfars far far; -Volk n urfolk; -wähl / elektorsval »; -Wähler m valman för val af élöktorer; -Wald m urskog; -Welt f urvärld; -• weltlich urtida, urtids-, urvärlds-; -wüchsig ursprunglig; fig. naturlig; -zeit f urtid, utbar odlad; - machen uppodla, urgieren yrka på. [vatten.] Urin m urin; - lassen kasta sitt) Urne f urna.

Urteiln domm, utslag; omdöme, åsikt f; nach meinem - enligt min mening, urteile» döma; bedöma. Urteils-... in Zssgn: -eröffnung f offentliggörande n ell. afkun-nande n, af en dom; -fähig dom-för; -frost f omdömesförmåga; -spruch m dom, utslag n.

Urtel n ----- Urteil.

Usance /", Uso m D usans, uso. UsowechselGm uso-, usansväxel. Utensilien pl. utensilier, uzen drifva med.

Vagabund m luffare, lösdrifvare, landstrykare, vagabond. vagabundieren stryka omkring, vakant vakant, ledig.

Vakanz f vakans m, ledighet, vakzinieren vaccinera, valet » farväl, af sked.

valuta f valuta.

Vampir m vampyr. Bandiemensland » Van Diemens land, Tasmania. vanille f vanilj m.

Varietät f varietet, afart. variieren variera, växla.

Vasall m vasall.

Basallenschaft f vasallskap n. Vaie f vas tn.

Valer m [pl. Väter) fa(de)r. Vater-..., Vater-... in Zssgn: ^bruder m farbror; ^.hauS n fadershus, fädernehem; ^.laud w fädernesland; ^.ländisch fosterländsk; ^landsfreund w fosterlandsvän; ^landSliebe f fosterlandskärlek tn; faderlös; „motb tn fadermord n; ^.mörder m fadermördare (auch Kragen); ^mörderisch fadermördande; ^name m farsnamn n, tillnamn; wie heißen Sie mit ^namen? hvad är ert farsnamn? ^schwester f faster; ^.ftadt f fäderne-, födelsestad ; ^stelle vertreten vara (ngn) i faders ställe, vara som en far (för ngn); ^teil n fäder-nearf: ^.unser n fadervår. väterlich faderlig.

Vaterschaft f faderskap n. Vegetabilien pl. vegetabilier. vegetabilisch vegetabilisk. Vegetarier m vegetarian. Vegetation f vegetation, växtlighet.

vegetieren vegetera.

Vehikel n vehikel w, tn, befor-dringsmedel, hjälpmedel. Veilchen n viol f, m. veilchenblau violblå.

Veitstanz tn danssjuka f. Lelin(-papier) n velängpapper. Vene f ven, blodåder.

Veloziped n velociped tn. venerisch venerisk.

Venetianer(in) venetian ell. -are;

venetianska. venetisch venetiansk.

Ventil n ventil tn.

Ventilation f ventilation, ventilieren ventilera (auch fig.). ver abfolgen af- ell. utlämna, tillställa, gifva (ge). Ber-abfolgung f aflämning.

ver abrede» uppgöra om, aftala;

sich w träffa aftal.

Ver abredung f aftal n, öfver-enskommelse.

ver abreichen nt-, tilldela, lämna ver absäumen försumma, verabscheuen af sky. ver-absrheuungswert afskyvärd. verabschieden af skeda; låta af-träda; sich ^ ta(ga) afsked. ver achten förakta.

Ver-ächter m föraktare. verächtlich föraktlig.

Ver achtung f förakt n. ver-achtungswert föraktlig, ver allgemeinern generalisera, v er-alten föråldras; veraltet föråldrad ; öfverårig.

Veränderlich föränderlig, [het.) Ver änderlichkeit f föränderlig-} verändern (för) än dra. Ber-änderung f förändring; ändring.

v er-anlagen bestämma; skatta;

veranlagt anlagd, danad, ver-anlassen föranleda, föranl&ta, gifva (ge) anledning till. Ver-anlassung /"inrådan, tillskyn-delse; anledning, orsak, tillfälle n.

ver anschaulichen åskådliggöra, ver-anschlagen anslå, beräkna, ver anstalten föranstalta, anordna, ställa till; förbereda; laga. Ver anstaltung f föranstaltande n; åtgärd f; (festliche) tillställning.

ver antworten ta(ga) på sitt ansvar, ansvara för; sich försvara ell. rättfärdiga sig. ver antwortlich ansvarig. Ver-antwortlichkeit/"ansvarighet. Ver antwortung f ansvar n; ans seine ^ på hans ansvar; zur w ziehen ställa (ngn) till ansvar (wegen för).

Ver arbeiten för- ell. bearbeta, bereda; slå bort; illa till tyga.

[lig.

medlem m.

ort

eil. ändras.

[sig.

bjuda.

Ver arbeitung f för- eil. bearbetning,    [upp ngt.l

ver argen: j-m cito. „ ta(ga) illaf ver armen utarmas.

Ver armung f utarmande n. ver ästeln: sich w förgrena sig. ver auktionieren bortauktionera. ver-auSgaben utgifva (-ge), veräußerlich afhändbar, afytter-ver äußern afyttra.

Veräußerung f af yttring.

Verb n Gram. verb. verbacken (vid bakning) förbruka, uppbaka. verbal verbal.

ver ballhornen försämra i stället för att förbättra.

Ver band m 1. förband n, förbindning f. 2. — Verein, [pl. Verbandzeug n förbandsartiklar Ber-bandsmitglied n förenings-[lysa.

ver bannen (lands)förvisa; bann-Ver-bannte(r) m landsförvist 5B«-bomtuit9/'(lands)förvisning; landsflykt; ^.Sort m förvisnings-ver barrikadieren förskansa. ver bauen bygga för, (till)spärra; bygga upp, förbruka; sich w förbygga sig.

ver bauern bli(fva) bondaktig. ver beißen [verbiß; verbissen) undertrycka ; svälja; fördärfva; sich das Lachen w afhålla sig från att skratta, ver bürgen [verbarg; verborgen) (för)dölja; gömma; sich auch hålla sig dold.

Ber-bergung f (för)döljande n. Ber-befferer m förbättrare; rättare ; reformator, ver-befferlich som kan förbättras [rigera.

ver-beffern förbättra; rätta; kor-Ber-besserung f förbättring, rättelse.

ver beugen: sich „ bogaell. bocka

Ver beugung f bugning, ver biegen [verbog; verbogen) böja, kröka; vrida i olag. ver bieten [verbot; verbeten) för-[uppfostra. ver bilden vanställa; förvänd t ver bildlichen bildligt framställa, ver binden [verband; verbunden) för-, sammanbinda; förena; förknippa; fästa; sich zu etto. ^ förbinda sig till ngt; sich mit einem ~ sätta sig i förbindelse med ngn.

ver bindlich bindande; förbunden, tacksam; förbindlig, artig; sich - machen förbinda sig.

Ver bindlichkeit f förbindelse, förpliktelse; bindande kraft; förbindlighet, artighet.

Ver bindung f förbindelse, förening ; samband «. Ver-bindungs-... in Zffgn: Jbntm f sammanbindningsbana; ^röhr» f ledningsrör n. v er-biffen lömsk.

Ver bissenheit f lömskhet. ver bitten [verbat; verbeten): sich^ undanbe(dja) sig; das verbitte ich mir det undanber jag mig. ver bittern förbittra.

Ver bitterung f förbittring, ver blassen blekas, förvissna; bli urblekt.

Ver bleib m befintlighet f. ver bleiben [verblieb; verblieben) stanna (kvar); återstå; (in Briefen) förblifva;    bei vid-

blifva, blifva vid. ver bleichen [verblich; verblichen) (för)blekna, bli urblekt ; utdö. ver blenden (för)blända; förblinda, slå med blindhet.

Ver blendung f förblindelse.

Ber blichene(r) s. afliden. ver blüffen förbluffa.

Ver blüffung f förbluffelse. ver blühen blomma ut, afta(ga) 1 fägring, deklinera.

gång.

orda om.

(verargen.

ver-blümt förblommerad, (i) förtäckta) (ordalag), ver bluten und sich w förblöda, blöda slut; fig. falla i glömska, verbohrt F korkad.

Der-bohrtheit f fånighet. ver borgen 1. låna ut. 2. a. dold, gömd, hemlig, (het, ensamhet. Ver borgenheit f tillbakadragen-Der-bot n förbud, ver brämen kanta.

Verbrämung f kantning; bräm n. Ver brauch m förbrukning /, åt-(slita.

ver brauchen förbruka; använda; ver brechen (för)bryta, göra.

Ver brechen n förbrytelse brott. Ber-brechersin) förbrytare, brottsling; (förbryterska); ^album w förbrytaralbum; ^kneipe f krog m besökt af förbrytare, ver brecherisch brottslig, ver breiten utbreda, (ut)sprida; sich ^ über utbreda sig öfver, (vidga.)

ver breitern göra bredare, ut-i Ver breitung /“utbredning, sprid-1 ver brennbar brännbar, [ning.j verbrennen (verbrannte;    ver.

brannt) (för)bränna, bränna upp; förbrinna; brinna upp. Ver brennung f (för)bränning;

(Leichen.^.) likbränning, bet-btiefeiimed dokument styrka; ich verbriefe Ihnen dies Recht jag ger er svart på hvitt på denna rättighet!

verbringe» (verbrachte; verbracht) tillbringa; göra af med. verbrüdern: sich ^ förbrödra sig, ingå broderskap.

Ver brüderung f förbrödring, ver brühen skålla, [sväfvande. ver-buhlt okysk, liderlig, ut-Berbum n Gram. verb. ver bummeln slarfva bort; nöta bort; er ist verbummelt han har blifvit en odåga.

ver bunden förbunden (auch fig.). ver bünden förena; sich ^ förena sig, ingå förbund, ver bändet allierad. Ver-bündete(r) m allierad, ver bürgen: sich w für borga eil.

gå i borgen för, garantera, verbüßen af tjäna, undergå.

Ver dacht m misstanke, misstankar pl.; itn haben misstänka; in w bringen göra misstänkt, ver dächtig misstänkt, ver dächtigen göra misstänkt. Ver-dächtigung/": diedes Mannes war unbegründet ingen anledning förefanus att misstänka mannen.

Ver-dachtsgrund m skäl n att misstänka ell. till misstankar ver dammen döma; fördöma, ver-dammlich fördömlig. Ber-dammniS f fördömelse, ver dammt fördömd, P förbannad. Ver dammung f fördömelse, ver-dampfen afdunsta.

Ver dampfung f afdunstning. ver danken: entern etto. - ha(fva) ngn att tacka för ngt. ver dauen smälta, ver daulich smältbar, lättsmält. Ver daulichkeit f smältbarhet. Ver-dauung f matsmältning. Ver-deck n sufflett m; däck; „fifc m plats utanpå omnibusen, auch = däckplats auf Dampfern, ver decken öfvertäcka, (be)täcka; fig. dölja, ver denken (verdachte; verdacht) — Ver-derb m fördärf n. , ver derben 1. (verdarb; verdorben) fördärf vas, skämmas, bli(fva) fördärfvad ell. skämd, gå förlorad. 2. (verderbte, verderbt; fördärfva, förstöra; es mit j-m >, stöta sig med ngn.

Ver derben n fördärf, undergång m; j-n ins ^ stürzen störta ngn i förd&rfvet.

- 558 -

[sig.

ga.

[drare; dyrkare.

Verderber

Ver derber m förilärfvare, förstör are.

ver derblich fördärflig, skadlig;

förstörelsebringande.

Ver derblichkeit f fördärflighet. Ver derbnis fu.n förskämning f;

fördärf n, förfall n. ver-derbt eedligt fördärfvad. [n.l Ver derbtheit f fördärf n, förfall/ ver deutlichen förtydliga, ver deutschen till tyska öfversät-ver-dichten förtäta, [ta; förklara. Ver dichtung f förtätning, ver dicken göra tjockare; Lhem. förtjocka.

ver dienen förtjäna (bei p&); sich verdient machen göra sig väl förtjänt (um j-n, etw. af, om »gn, ngt).

Ver dienst 1. m förtjänst f. 2. « förtjänst merit m. ver-dienstlich, verdienstvoll förtjänstfull.

ver dient förtjänt; ein -er Mann en man af förtjänst eil. af stora förtjänster, en förtjänstfull man.

Verdikt n jurys utslag, dom m. Ver ding m beting n, ackord n. ver dingen städja; sätta i lära O ei hos); lämna på beting elf. ackord; utbjuda på entreprenad ; uthyra; offra; sich - ta(ga) tjänst, hyra (alr Matrose); sich in Kost u. Wohnung-ackordera in ver dolmetschen tolka.

Ver dolmetschung f tolkning, ver donnern F döma skyldig, ver-doppeln fördubbla; sich - fördubblas.

Ver doppelung f fördubbling, ver dorben fördärfvad, förstörd; skämd.

Ver dorbenheit f förskämning. ver dorren förtorka(s), torka, verdrängen uttränga, undantränga.

ver drehen vrida ur led eil. p&

Verehrung

sned, i baklås ell. sönder: fig. förvrida, förvända, (för)vrän-[kollrad. ver dreht förvänd; vriden, bort-Ver-drehtheit f förvändhet, galenskap m.

Verdrehung /‘förvridning (a. fig.);

fig. förvrängning, verdrießen (verdroß; verdrossen) förtryta, förtreta; sich nichts -lassen ej se på besväret, verdrieß lich förarglig, förtretlig;

förargad, förtretad.

Ver drießlichkeit f förtret m, förargelse, ledsamhet. ver drossen förtretad; olustig. Ver drossenheit f förtretlighet; olust.

Ber-druß m förtret, harm; ledsamhet s; ledsnad; j-m zum -ngn till trots.

ver-dufren «a. sich) afdunsta (auch fig. von Personen), [bli(fva) dum. Ver dummen göra dum, förfäa; Ver dunkeln fördunkla, förmörka. Ver dunkelung f fördunklande n, förmörkande n. ver dünnen förtunna; utspäda. Ver dünnung f förtunning, ut-ver-dunste» afdunsta. [spädning. ver-dünsten (v/a) afdunsta, låta bortdunsta.

Ver dunstung f afdunstning. Verdursten törsta ihjäl.

Ver düstern fördystra, förmörka, ver-dutzen förbluffa, göra häpen, ver edeln förädla.

Ver edelung f förädling.

ver ehelichen (sich) gifta (sig);

gifta bort; verehelicht gift. ver ehren ära, vörda; dyrka; tillbedja; j-m etw. - förära ngn ngt.

Der-ehrer m tillbes are, beun-ver-ehrlich ärad.

Ver ehrung f vördnad tn; dyrkan; beundran; present tn, skänk m.

sinnesstämning;

ning.

ver-ehrungswert, ver-ehrungswür-dig vördnadsvärd; tillbedjansvärd.

Oft-eib(tg)en ta(ga) ed af, låta aflägga ed; vereidigt edsvuren. Ver eidigung f afläggande n af ed, edgång m.

Ver ein ro förening /. ver einbar förenlig, öfverens-stämmande.

vereinbaren öfverenskomma om; sich - öfverenskomma; sich -lassen vara förenlig.

Ver einbarung f aftal n. Ver-eiubarkeitMrenlighet^öfver-eosstämmelse.

»«-einfachen förenkla.

Ver einfachung f förenkling. vrr-eiu(ig)en förena, sammanföra ; sich - förena sig, förenas; enas (über om); die Bereinigten Staaten von Nordamerika Nordamerikas Förenta stater.

Ver einigung f förening, ver einnahmen G uppbära, ver-einsamt ensam. [enstaka, »«-einzeln begränsa; vereinzelt »«-risen förvandlas till is, frysa, ver eiteln omintetgöra, tillintetgöra; gäcka.

ver-ekeln: j-m etw. - göra att ngn får afsmak för ngt. ver enden dö.

ver-enge(r)» göra trång ell. trängre; sich - bli(fva) trång ell. trängre, smalna, ver-erden lämna i ars, testamentera ; sich - gå i arf (auf till), ver ewigen föreviga, ver ewigt afliden. ver fahren [verfuhr, verfahren) A. (mit sein) 1. förfara, gå till väga. 2. åka upp. B. (mit haben)

3.    köra, forsla; köra sönder.

4.    tilltrassla. 5. sich- taga orätta vägen; köra ihop; fara vilse.

Ver fahren n förfarande, förfaringssätt, till vägagående.

V er-fall m lossnande n; instörtande n; förfall n; afmattning f; A förfallotid s. ver fallen 1. [verfiel; verfallen) förfalla; hemfalla (till, åt = dot.), tillfalla; - auf slå sig på; komma att tänka på; in Strafe -p.p. pliktfälld. 2. a. förfallen. Ver-fall-tag m, »zeit O f förfallo-dag, förfallotid. ver fälschen förfalska. Ver-fälsäiung f förfalskning, ver fangen [verfing; verfangen) gagna, ta(ga); sich - intränga; trassla in ell. snärja sig. ver-fänglich försåtlig, snärjande, misstänkt.

ver färben: sich - skifta färg. ver-faffen författa, affatta. Ver-faflkr(iu) författare, författarinna.

Ver fassung f författande n; författning; skftk n, kondition. Ber-fassungs...., ver-fassungs.... i* Zflgn: -bruch m grundlagsbrott n; -mäßig grundlagsenlig; -*r» kunde f författningsurkund m; -widrig författningsvidrig. ver-faulen ruttna, skämmas, ver fechten förfäkta, stå på. Ver-fechter m förfäktar», verfehlen försumma; ta(ga) miste på; förfela; bomma, skjuta bom på; komma för sent till.

ver feinden: sich mit e-nt-bli(fva) osams ell. ovän med ngn; verfeindet fientlig, fiender, ver feinern förfina, hyfsa. Ver-feinerung f förfining, hyfs-[lysa.

ver femen förklara i akt, bann-ver-fertigen förfärdiga, tillverka. Ver fertiger m tillverkare.

Ver fertigung f förfärdigande n tillverkning.

Ver fettung f fetbildning.

våldföra.

ver feuern elda upp; skjuta upp

e 11. bort.

verfilzen: sich - bli(fva) tofvig. ver finstern förmörka.

Ver finsterung f förmörkande n;

mörker w; förmörkelse, ver flachen afplatta, utjämna, verflechten hopfläta; intrassla lauch fig.); fig. inveckla, ver fliegen [verflog; verflogen) förflyktiga, bortdunsta; hastigt förflyta.

ver fließen [verfloß; verflossen) rinna bort; (ineinander) flyta ihop; upplösa sig; förflyta; verflossen förfluten, ver-flixt! förbaskadt! ver fluchen förbanna, fördöma; verflucht fördömd, P förbannad; adv. fördömdt, förbannadt. ver flüchtigen förflyktiga.

Ver folg m fullföljande n. verfolgen förfölja; fullfölja;

följa; (be)drifva; åtala. •

Ver folger m förföljare.

- Ver folgung f förföljande n; förföljelse; fullföljande n. ver-frachten uthyra; frakta, ver fressen [verfraß; verfressen) äta upp; fig. lefva upp; -er Mensch frossare, sto rätare, ver früht förhastad, ver fügbar tillgänglig,disponibel, ver fügen förfoga; bestämma (über öfver); anbefalla; sich -begifva (bege) sig.

Ver fügung f bestämmelse, förordning; order m; förfoganden, ver führen föra, frakta; fig. förföra, förleda.

Ver führer m förförare, ver führerisch förförisk. Ver-führung s förförelse, ver füttern fodra (med); Bfver-lasta med foder ell. mat. ver gossen: sich - förgapa sig. ver gällen förbittra, [len tunna.) ver-gallopieren : sich - hoppa iga-J

ver gangen förgången, förliden. Ver gangenheit f: die - det för-1 ver gänglich förgänglig, [flutnan.j Ver gänglichkeit f förgänglighet. ver gasen öfvergå till gasform, ver geben [»ergab; vergebens gifva eil. ge(bort); skänka bort; af-stå från; förlåta; (Karten) gifva (ge) orätt; sich nichts'- hålla på sin⁻ värdighet.. ver gebens förgäfves. ver geblich fåfäng, gagnlös; adt.

fåfängt, förgäfvés. Vergeblichkeit f gagnlöshet, fruktlöshet.

Ver gebung f förlåtelse, ver gegenwärtigen: sich - föreställa sig.

ver gehen [verging; vergangen) förgå, gå till ända; gå öfver; förflyta, lida; förgås (vor af); ihm vergeht der Appetit han mister ...; sich - förgå sig; (durch Gehen vertreiben) gå bort ...; sich - gegen förgripa sig på (Person) eil. mot (Gesetz).

Ver gehen n förseelse f, brott, ver geistigen förandliga, ver gelten [vergalt; vergolten) ve-dergälla, löna.

Ser-Qclterm belönare; hämnare. Ver geltung f vedergällning, lön. Ver-geltungsrecht n vedergäll-ningsrätt m.

vergessen [vergaß; vergessen) glömma (af eil. bort), förgäta.

Ver gessenheit f glömska, ver geßlich glömsk.

Ver geßlichkeit f glömska, ver geuden kasta eil. plottra bort, förslösa.

Ver geuder tn slösare. [seri n.j Ver geudung f slösande »; slö-j ver gewaltigen våldföra sig på, [igen. om), ver gewissern försäkra, förvissa ver gießen [vergoß; vergossen) utgjuta; spilla, slå ut.

order.

[förande.)

ver giften förgifta.

Ver giftung f förgiftning.

ver gilben gulna.    [f.\

Be^-gißmeinnicht^n förgätmigej/ ver gittern förse med galler, ver glasen förglasas.

Ver gleich m jämförelse f, förlikning /, öfverenskommelse f. ver gleichbar jämförlig, ver gleichen jämföra; bilägga;

sich - förlikas.

Ver-gleichung f mm Vergleich, vergletschern förvandla(s) till jöklar ell. is.

vcr-glimmen [verglomm; verglommen) så småningom slockna, ver gnügen: sich - roa sig (an,) Ver gnügen n nöjei mit med)./ ver gnüglich förnöjd; treflig. ver gnügt förnöjd, belåten.

Ver gnügung f nöje n. Ver-gnügungs'... in Zssgn: -reise f lustresa; ^,cei|eube(r) m lust-resande ; -sucht f njutningslystnad m. ver golden förgylla.

Ver-golder m förgyllare.

Ver goldung f förgyllning, ver gönnen (för)unna. ver göttern af-, förguda. ®cr-0Ott«uit8/‘afgudande n, för-gudning.

ver graben [vergrub; vergraben) nedgräfva; /?p. begrafva, dölja, ver greifen [vergriff; vergriffen): sich - förgripa sig på (an einer Person ob. an Geld) ell. mot (am Gesetz); missta(ga) sig; (von Waren) vergriffen sein vara ut-ell. slutsåld.

ver größern förstora, utvidga; öfverdrifva; sich - förstoras, utvidgas, tillta(ga).

Ver größerung f förstoring, utvidgning.    [ringsglas.)

Ber - größerungsglas n försto-J ver gucken: sich - förgapa sig.

Ver günstigung f gunst.

ver güten godtgöra, ersätta.

Ver gütung f godtgöreise, ersättning.

Ber-Hack & m förhuggning f. Ver-Haftm häkte n, arrest. verhaften häkta, arrestera. Ber-hafts-befehl m arresterings-[ning, arrestering.) Ver haftung f häktande n, häkt-| verhageln af hagel skadas, bli(fva) hagelskadad. ver hallen förklinga, dö bort. ver halten (verhielt; verhalten) åter-, tillbakah&lla; dölja; sich - förhålla sig; wenn eS sich so verhält om det så förhåller sig; sich ruhig - hålla sig (vara) lugn.

Ver halten n förhållande, upp-f Ver hältnis n förhållande.

Ver hältnis»..., Ver hältnis-... in Zsign: -mäßig proportionerlig; relativ; adv. jämförelsevis; widrig oproportionerlig; ^tuoct n Gram. preposition f.

Ver haltungS'... in Zffgn: -befehl m, ^.Maßregel f förhållnings-order m.

ver handeln underhandla (om), afhandla; behandla; sälja; förlora på handel.

Ver handlung f under-, förhandling; behandling, ver hängen öfver-, behänga; * über hemsöka med; ådöma; mil verhängtem Zügel med lösa tyglar, i full karriär.

Ver-hängni8 n öde. ver hängnisvoll ödesdiger, olycksbringande. [mande n.l Ber-hängung/'behängning: ådö-j ver harren (brieflich) framhärda;

bei vidbli(fva), stå fast vid. verharschen ärra sig, läka ihop. ver härten förhärda, göra hård eil. känslolös (gegen för).

Ver härtung f förhårdning; förhärdande n.

Ber-Hütung f förekommande u. ver-interessieren O förränta, der irren: sich w förirra sig, g& vilse.    [lupen.l

ver haspeln: sich ». snärja in sig;

komina af sig.

Ver haßt hatad; förhatlig, ver-hätscheln skämma ell. klema bort.

Ver hau m förhuggning f. ver hauen kvista; sönderhugga; hugga miste; mörbulta; göra U förlyfta sig.

tier-irrt vilsekommen; (Kugel) för-j Verirrung f förvillelse, felstegn. verjagen för-, bortjaga, för-drifva.

af med.

ver heben [verhob; verhoben): sich) ver heeren (för)härja, ödelägga. Ver heerung f härjning, ödeläg-gelse, förödelse, ver hehlen (för)dölja, förtiga, ver heimlichen hålla hemlig, förhemliga, dölja.

ver heiraten bortgifta; sich», gifta sig; verheiratet gift.

Ver heiratung f giftermål n, äktenskaplig förbindelse, ver heißen [verhieß; verheißen) (ttt)lofva.

Ver heißung f löste n. ver helfen [verhalf; verholfen) för-hjälpa.

ver herrlichen förhärliga; sprida Ber-Herrlichung ^förhärligande n. ver-hetzen upphetsa, -vigla. ver-hexen förhäxa, -trolla, ver-hindern (för)hindra. Vrr-Hinderung f hinder n. Ber-Hoffen n förväntan f; Wider alles », mot all f. ver höhnen håna.

Ver höhnung f hån(ande) n.

Ver hör n förhör, ver-hören höra; förhöra; sich », köra galet eil. vilse, [dölja.l v^-hüllen öfverhölja; hölja;) Ver hüllung f hölje n; förkläd-[faldt.

ver-hundertfachenförökahundra-ver-Hungern svälta ihjäl; verhungert uthungrad, utsvulten.

, ver hunzen förfuska; rådbråka.

ver-jährbar som kan bli(fva) öfvörårig, förfalla under häfd. ver-jähren bli(fva) försutten, öfverårig eil. för gammal, ver-jährt försutten, öfverårig. Ber-jährung/"preskription;-sfrist f, preskriptionstid, verjubeln i sus och dus tillbringa ell. förstöra, ruckla bort. ver jüngen (sich) föryngra(s).

Ver jüngung f föryngring, ver-juxen P = verjubeln, ver kalken förkalka(s). ver kannt f. verkennen.

ell. säck.

[glans öfver.

Ver kappen förkläda, maskera, ver kapselt innesluten i en blåsa [säljning f. Ver kans m [pl. Verkäufe) för-ver-kaufbar säljbar, ver kaufen sälja.

Ver käufer m säljare, verkäuflich till salu; säljbar; lätts&ld; /ig. fal; schwer », trög-såld.

Ver käuflichkeit f säljbarhet; fig.

falhet.

[pris n.

Gud därför i

Ver-kaufSpreiS m försäljninga-Ber-kehr m förbindelse f; umgänge n; samfärdsel f; trafik f; besökande pl.; handel, ver-kehren komma och gå; umgås (med); ha förbindelse (med); göra turer (mellan); vända om; förvända, förvränga ; sich w förvandlas (in till). Verkehrs«... in Zsfgn: ».mittel n samfärdsmedel;fortskaffnings-ver-hüten hindra, förekomma; medel; ».ftötung f trafikhinder das verhüte Gol!bevare oss ■ n- »Tito fr* f stråkväg m, sam-i iärobidd m.

[med; P klå upp.

ver kleinern förminska; reducera;

inskränka; förklena, nedsätta. Ver kleinerung f förminskning; reducering; nedsättande n, förklenande n.

stel; invecklad, [förbena(s).) ver-kuöchern förvandla(s)till ben,)

ver kehrt omvänd; bakvänd, af-vig; upp och nedvänd; förvänd ; adv. på sned ©11. tok. Ber-kehrtheit/fÖrvänäbet, galenskap tn. ver keilen fastkila; F göra sig af ver kennen [verkannte; verkannt) misskänna; förbise, ver ketten fastkedja; fig. förena. Ver kettung f fig. följd, ver ketzern förkättra, anklaga för kätteri.

Ver ketzerung f förkättring. ver kitten hopkitta. ver klagen lagsöka, stämma, &-tala; angifva (-ge).

Verkläger m == Kläger. Ver-klagte(r) s. svarande, ver klären förklara, förhärliga. Ver klärung /" förklaring, [bort.! ver-klatscheu förtala; skvallra) ver klebe» (eine Wunde) plåstra;

tiilklistra; göra slut på. ver kleiden för-, utkläda (al- till); bekläda, fodra.

Ver kleidung f förklädnad m; B beklädnad tn.

Ber kleiuerer m förtalare.

[minutiv. Ver kleinerungswort n Gram. di-verkleistern till-, hopklistra; klistra upp.

ver klingen [verklang; verklungen) förklinga, dö bort. ver-kueisen F; sich etw. ^ ej unna sig ngt.

ver-kueipen supa upp. verkniffen hopknipen; tillgjordt ver knüpfen sammanknyta; förena, förknippa, fästa, ver kochen koka in ©11. bort, bortdunsta.

Verkohlen 1. v/a. förkola, förkolna, kola. 2. v/n. förkolna, kola, kolna.

Ver kommen [tierfam; verkommen) 1. förfalla; förgås (vor af); dö ©11. gå ut. 2. förfallen.

Ver kommenheit f förfall n. ver korken korka. [sonifiera. ver körpern förkroppsliga, per-Ver-körperung f förkroppsligande n, personifiering. ver köstigen hålla (ngn) med mat. ver krachen F & kullbyttera. ver-kramen förlägga, ver kriechen (verkroch; verkrochen):

sich ^ krypa under, gömma sig. ver krümeln söndersmula; fig. plottra bort; sich ^ smula sig; fig. smälta bort.

Ver krümmung f böjning, krök-ning, snedhet.

ver krüppeln bli (sva) lam ©11. o färdig; stanna i växten:, lemlästa; fördärfva. ver kühlen afkyla; afkylas, svalna; sich ~ förkyla sig. ver kümmern tyna af ©11. bort; stanna i växten; störa; förbittra ; verkümmert förkrympt; lidande.    [da.j

ver-künd(ig)en förkunna; (be)bå-) Ver-kündignng f förkunnande n. ver kupfern koppra; verkupfert kopparförhydd. ver kuppeln hopkoppla, verkürzen afkorta; förkorta; minska (andelen för); sich ~ förkortas, minskas, bli kortare.

Ver kürzung f af-, förkortning, ver lachen skratta åt, utskratta, ver laden lasta; G aflasta (= af-sända), inlasta. [lastning.) Ver ladung /"(infästning, G af-} Ver lag m förlag n; tm „ von N. på N.s förlag; in - nehmen förlägga.

Vrr-lagS-... m Lf.'stzgn: „aitittlm

(n.

talerska.

förlagsartikel; -buchhändler m bokförläggare; förlagsbok-handlare; ^.buchhandlung /"bokförlag w, förlagsrörelse; ^geschäft n förlagsaffär m; ^recht n förlagsrätt m.

verlangen begära; fordra; annonsera efter; ^ nach efterfråga; längta efter, åstund a. Ver langen n begäran f; begär n. ver längern förlänga.

Ver längerung f förlängning, ver langsamen sakta, verläppern plottra bort; sich „ smälta ihop. ver-larven maskera.

Ver laß m tillit f; eS ist kein auf ihn man kan ej lita på honom, ver-lasien 1. öfvergifva (-ge), lämna, svika; sich auf j-n ^ lita •på ngn. 2. öfvergifven. Ver-lasienheit /^ ensamhet; hjälplöshet.

Ver-laffeufchaft f kvarlåtenskap

ver läßlich tillförlitlig, pålitlig, ver lästern förtala.

Ver-laud m: mit w med förlof. Ber-lauf m förlopp n; nach w von efter förloppet af. ver laufen förflyta; aflöpa; sich w förirra sig; springa bort; (Billard) förlöpa sig; skingra sig; rinna bort, sjunka (undan); j-m ben 2Bcg^ spärra vägen för ngn. ver-lautbaren utsprida, ver lauten förljudas, påstås; vara ell. bli bekant; ^ lassen yttra. Ver leben tillbringa; genomlefva. ver lebt öfverstånden; utlefvad. Ver legen 1. förlägga (auch von . Büchern) X vo» Truppen förlägga, (för)flytta; auf eine andere Zeit uppskjuta; den Weg spärra vägen; sich auf etw. slå sig på ngt. 2. a. förlegad; fig. förlägen.

Ber-legrnhrit f förlägenhet; in ~

fein vara i (um för); in w bringen sätta i f.

Ver leger m förläggare, ver leiden betaga (Insten för); (l‘ör)störa; etw. ist e-nt verleidet ngn saknar lust för, har fått afsmak för ngt. [dela; bevilja, ver leihe» utlåna; förläna; till-Ber-leiher m långifvare; för-länare; utdelare.

Ver leihung futlåning; förlänande n; tilldelande n; beviljande ver leiten förleda.

Ver leitung f förledande n. ver lernen glömma bort. verlesen läsa orätt; uppläsa; ropa upp; tillbringa med läsning.    [tålig; känslig.h

ver letzbar, ver letzlich sårbar; öm-j

Ver letzbarkeit s sårbarhet; ömtålighet ; känslighet, ver-letzen såra (oud) fig.); skada (auch fig.); fig. förolämpa, stöta, kränka; bryta mot.

Ver letzung f kränkning; störande n; öfverträdelse; skada; sår n.

ver leugnen förneka; sich lassen låta hälsa att man ej är hemma. Ver-leugnung f förnekande n. ver leumden förtala, nedsvärta. Ver-leumder(in) baktalare, bak-[klenlig. ver leumderisch ärerörig, för-Ver-leumdung f förtal n. ver lieben: sich „ förälska sig,

bli(fva) kär; verliebt förälskad,! Ver-liebtheit f kärlighet. [kär.j ver lieren förlora, mista, tappa; sich förlora sig, gå förlorad ell. komma bort, försvinna;

fördjupa sig.

Ver lies n [pl. Verliese) underjordiskt fängelse, fängelsehåla s.

ver loben förlofva. [lösning f. 1 Ver löbnis n, Ver lobung f för-J Ver-lobte(r) *. förlofvad.

sätta.

ver locken förleda, locka, fresta;

lockande, frestande.

Ver lockung f lockelse, frestelse, ver logen lögnaktig; hopgjord. Ver logenheit f lögnaktighet. ver lohnen: es verlohnt die (es verlohnt sich der) Mühe det lönar mödan.

ver loren förlorad, bortkommen; förspilld; borta; der -e Sohn den förlorade sonen; ^ geben gifva (ge) till spillo; ^ gehen gå förlorad, ver-löschen slockna, ver losen lotta bort.

Ver losung O f utlottning. ver löten hoplöda. ver-Iumpen trasa sönder; sudda bort ^förfalla; verlumpt trasig; afsigkommen.

Der-lust m förlust f\ It t ^ von vid (med) äfventyr att förlora; gliste f förlustlista, ver lustig förlustig; einer ^ache -sein, gehen gå en sak förlustig ell. gå miste om en sak. vermachen tillsluta, -stoppa;

igenmura; testamentera. Ber-machtniS n testamente; donation f.

ver mahlen mala. ver mählen förmäla.

Ber-mählung f förmälning. ver-mahnen förmana. Ber-mahnung f förmaning, vrr-maledeien förbanna, ver mannigfachen mångfaldiga, ver mauern mura in; mura för ell. igen; fig. tillsluta, ver mehren (för)öka; tillöka, utvidga; sich ^ (för)öka sig, ökas, tilltaga.

Ber-mehrnng < ökning, tillväxt, ver meiden undvika, undgå, ver-meidlich undviklig.

Ver meidung f undvikande n; bei von vid äfventyr af. ver-meineu anse; er vermeint

recht zu haben han förmenar sig ha rätt; vermeint förment, föregifven. [ven; så kallad. 1 Ver meintlich förment, föregif-j ver melden tillkännagifva (-ge), meddela; mit Respekt zu - med respekt till sägandes. ver mengen blanda; hopblanda. ver-menschlichengifva(ge) mänsklig gestalt; hyfsa.

Ver-merk m anteckning f, anmärkning f.

ver-merken anteckna, anmärka; übel - illa uppta(ga). ver-meffen 1. mäta ut, fördela; sich .x, mäta orätt; sich „ etro. zu tun vara nog förmäten att göra ngt. 2. djärf, förmäten.

Ver messenheit f förmätenhet. Ver-messerm (felten)mätare; (Land» messet) landtmätare.

Ver messung f mätning, ver-mieteu uthyra; städja; sich ta(ga) tjänst.

Ver mieter m en som hyr ut, hyresvärd.

Ver mietung f uthyrning, ver mindern (för)minska, ned-[nedsättning. Ber-minderung/'(för)minskning, vermischen (samman)blanda; vermischt blandad; Vermischtes diverse.

Ver mischung f blandning, ver missen sakna.

Ver-mißte(r) X m saknad, ver-mittellt förmedla; ombesörj a;

bemedla; utjämna, vermittels, vermittelst (för-) medels(t).

Der-mittelung f förmedling, försorg; bemedling; durch „ von j-m genom ngns förmedling. Ber-mittelungS-... in Zsign: ^.stelle f (Fernsprechet) centralstation: ^.Vorschlag m (för)medlingsför-slag n.

Ber mittler m medlare: förmed-

ver nachlässigen försumma, åsidosätta; vårdslösa. Ver-nachlässigung/"åsidosättande n; försummelse, försumlighet, ver nageln spika igen; förnagla: vernagelt fig. omöjlig, korkad.

‘[läka.

nekande.

lare; mellanhand f; ~ verbeten inga mellanhänder. [klå.) vermöbeln Fgöra af med; plocka,j ver-modern multna, ver möge i kraft af; genom, ver mögen förmå; es über sich ^ förmå sig därtill.

Ver mögen n förmåga f; förmögenhet f. ver-mögend förmögen. Vermögens-.^. in Mgn: ^.steuer f förmögenhetsskatt m; ^.umstände mfpl. förmögenhetsvill-) ver morschen murkna. [kor.j ver mummen förkläda (als till), maskera; insvepa, ver muten förmoda; tro (vara);

misstänka; 38^ n förmodan f. ver mutlich sannolik; adv. förmodligen*

Ver mutung f förmodan, antagande n, gissning; aller nach efter allt att döma.

ver nähen hopsy, ver narben; sich *, ärra sig, hop-ver-narren slarfva ell. nöta bort; sich ^ in förgapa sig i; in j-n vernarrt sein vara betagen i ngn. ver naschen använda ell. förstöra på sötsaker ell. snask. ver nehmbar förnimbar.

Ver nehmen höra; erfara; auf dem Gericht: höra, förhöra, anställa förhör med; sich nicht daraus ^ können ej kunna bli klok därpå; sich mit j-m ^ komma öf-verens med ngn.

Ver nehmen n s. vernehmen; dem ^ nach efter hvad man påstår, feierlich: enligt hörsägen.

ver nehmlich hörbar, tydlig, [n.l Ver nehmung /"hörande n, fÖrhörj

ver nehmungsfähig vittnesgill. ver neigen: sich ^ buga sig, niga. Ver-neigung f= Verbeugung, verneinen förneka; neka; ,J> [negation. Ver-neinung f förnekande n; vernichten tillintetgöra, förinta; förstöra; annullera. Ber-nichtung f tillintetgörelse, förintelse; annullering. Vernichtungskrieg m utrotmngs-ver-nickeln förnickla. [krig n. ver nieten nita.

Ver nunft f förnuft n. Vernunft-..., Vernunft-^.. in Zffgu ^gemäß, ^.mähig förnuftsenlig; ^glaubem förnuftstro f; ^.grund m förnuftsskäl n; ^los för-nuftlös, oförnuftig; Schluß m förnuftsslut n; ^widrig förnuftsvidrig, ver nünftig förnuftig, ver öden ödelägga; bli(fva) öfver-gifven; verödet öde(lagd). Ver-5dung f ödeläggelse. ver öffentlichen offentliggöra. Veröffentlichung f offentliggörande n.

ver ordnen förordna (zu tili);

stadga; anbefalla; ordinera. Ver ordnung f förordning, före-| ver pachten utarrendera, [skrift.j Ver-pächter m arrendegifvare. Ver pachtung f utarrendering. ver packen packa ell. lägga in, emballera.

Ver packung f emballering. [om.( ver passen försumma, gå mistes v er-pesten förpesta, ver-pfählen inhägna; förskansa med pålverk.

ver pfänden förpanta, pantsätta. Ber-pfänduug f förpantning, pantsättning.

ver-pflanzen omplantera, -sätta;

förflytta, införa.

Verpflanzung f omplantering, omsättning; förflyttning.

[bort.

ver-räuchern nedröka. ver rechnen göra upp (mit med); debitera; sich ^ missräkna sig (auch fig.).

verrecken P kola af.

vas.

[vriden.

verpflegen vårda, sköta; förpläga, proviantera.

Ver pflegung f vård m, skötsel; förplägning; (von Pferden) utfodring.

Ver-pflegungs«... in Zsign: ^amt & n intendentur f\ ^anstalt/'vårdanstalt; ^kosten pl. underhållskostnad m (sg.). ver pflichten förplikta; förbinda; göra en tjänst; sich ~ förbinda sig; j-n (zu Dank) ^ göra ngn sig förbunden; j-m zu Dank verpflichtet ngn tack skyldig; eidlich - med ed förplikta, ver pflichtet förbunden, tacksam. Ber-pflichtung/"förpliktelse,skyldighet; förbindelse, ver-pfnschen förfuska, skämma Ver-pichen becka, tillsmeta med beck; fig. verpicht auf dann med, lifvad för, lysten efter, verpimpeln F klema bort. ver plappern, ver plaudern prata bort; pladdra om. ver plempern F slarfva bort; sich ^ fastna; mit einem Mädchen för en flicka.

ver-pänen förbjuda, ver-prassen lefva upp, öda bort. ver proviantieren proviantera. ver puffen mst CHem. 1. v/n. detonera, förpuffa; fig. försvinna. 2. v/a. låta detonera; fig. göra af med; sich förbruka allt krut; göra af med alla sina pengar.

ver puppen: sich ^ förpuppa sig. v er-pusten: sich ^ pusta ut, hämta andan.

verpumpen F borga ut. ver-quacksalbern ge ut pengar för (kvacksalfvares) läkemedel, ver-qualmen röka upp; gå upp i rök, dunsta bort. ver-quickengöra närm are bekant, ver-quienen bes. ^ blekna, (af-) tyna.

tiet-romtnclu barrikadera, spärra. Verrat m förräderi n. ver raten förråda, röja. Ber-räter(in) förrädare, -derska Ver-räterei f förräderi «. ver räterisch förrädisk, ver rauchen röka upp; svalna; dunsta bort.

[9ig.

ver-reden afsvärja; fid)^ försäga ver regnen genom regn fördärf-* [tillbringa på resor.) ver reisen resa bort; resa upp;) ver-reiteu till ridt använda;

spränga; rida bort; spärra, ver renken vricka.

Ver renkung f vrickning. ver-renneu spärra; sich „ trassla in sig, köra fast. ver-richten förrätta, uträtta.

Ver richtung /" förrättande n; förrättning.

ver-riechen (sich ^,) förlora lukten, ver riegeln regla, tillbomma, ver ringern förringa; (förminska. [(auch fig.); fig. förflyta, ver rinnen rinna bort, förrinna v er-ro sten (för)rosta; verrostet förrostad, förlegad, ver rotten ruttna; verrottet rutten (auch fig.); fig. föråldrad, ver rucht skändlig, neslig, nedrig; gudlös.

Ver ruchtheit f skändlighet, nedrighet; gudlöshet, ver rücken flytta; rubba (auch/r§>); förvrida (fig.). verrückt i olag; fig. förryckt, Ver-rückte(r) s. galning. Ber-rücktheit f galenskap m.

Ver ruf m vanrykte n, misskre -dit; in ,* bringen bringa ell. sätta i m.; in a, kommen komma i m.; ht a. tun bojkotta

pantsatt.

[gas.

ver rufen 1. bringa i vanrykte. 2. a. illa beryktad.

BerS m vers.

Ders«... in Zssgn : ^absatz m strof; -barr tro versbyggnad; ^sutz m versfot; ^funft f verskonst; ^.macher m versmakare; ^maß » versmått.

versagen neka, vägra; svika; (bort)lofva; (Gewehr) klicka; versagt sein vara bortlofvad. Ber-sagung f vägran. Bersal-buchstabe m stor bokstaf. ver salzen salta för mycket; fig.

förstöra, fördärfva. ver-sammeln församla; sammankalla ; sich,v församla sig, samlas.

Ver sammlung f församlande n; sammankallande n; församling; möte w; sammanträde n, stämma.

B er-sand O tro afsändande n, försändning f\ Jbier n exportöl; ^geschäft n speditionsaff är tro. ver sanden fylla(s) med sand, uppgrunda(s).

Ver satz m pantsättning f; in -[knarrig.)

ver sauern surna; fig. bli(fva)} ver saufen supa upp. ver-säumen försumma, [förlust.! $ct-[åumui8 f försummelse; tids-j »erschachern schackra bort. ver schaffen (för)skaffa. Ber-schaffung f anskaffande ro. ver schalen © brädfodra. ver schallen [verscholl, verschollen! förklinga.

verschämt blyg, blygsam; ~e Arme pauvres honteux, blygsamma fattiga.

Ver schämtheit f blyghet, ver schanzen förskansa. Ber-schanzung f förskansning. ver-schärfen skärpa.

Ver schärfung f skärpande ro. ver scharren krafsa ned, gömma.

ver scheiden skiljas hädan, af* somna.

Ver scheiden n från fälle, ver schenken bortskänka; utskän-ka, -minutera.

ver scherzen skämta bort, förspilla; gå miste om. [skingra.! verscheuchen b ortskrämma; fig] ver schicken afsända; skicka bort. ver schieben flytta; uppskjuta. Ver schiebung f förskjutning, ver schieden olik; åtskillig; skild; skiljaktig; diverse; -e (= mehrere) Leute åtskilliga personer; *,artig olikartad; Abartigkeit f olikartad beskaffenhet, olikhet; ^farbig olikfärgad, brokig.

Ver schiedenheit f olikhet, skiljaktighet, skillnad m. ver schiedentlich olik(a); på olika sätt; åtskilliga gånger, ver schießen skjuta bort; (Farbe) blekna, bli(fva) urblekt, verschiffen utskeppa, afsända;

G aflasta. ver-schimmeln mögla. ver schlacken bilda slagg, förslåg-ver-schlafen 1. sofva bort ell. af sig; försofva (fich sig). 2. sömnig,¹ yrvaken.

Ver-schlafenheit f sömn aktighet. Ber-schlag m afplankning f. ver-schlagen 1. spika igen; af-spärra; slå ell. kasta bort; bläddra bort; förstöra; drifva; w lasten svalna; (latte Getränke) kylslå, ljumma. 2. a. förslagen; (Wasser) kylslaget; ^ vinddrif-ven; das verschlägt nichts det gör ingenting; das verschlägt mir nichts det rör mig inte.

Ver schlagenheit f förslagenhet, ver-schlammen uppslammas. [ra.| ver schlechtern försämra; förvar-j Ver schlechterung f försämring, ver-schleichen förflyta; sich - smyga sig bort.

[belägga.

[slösa, förstöra.

[von från).) ver schonen förskona, skona (mit,/ ver schönern försköna; förljufva. Ver schönerung f förskönande n. ver-fchosfen urblekt; in j-n förtjust i ngn.

Ver schränken lägga i kors; sammanfläta ; verschränkt korslagd; sammanflätad.

[slå ut.

[n.

ver schleiern beslöja; fig. öfver-sky^.

ver schleimen förslemma; (Znnge) Verschleiß m südd. utminutering f. ver-schleißen südd. utminutera, ver-schlemmen lefva upp (y/a.). ver-schleppen släpa bort; förlägga; förhala; sich w dra(ga) ut på tiden, ver schleudern bortslumpa; för-ver-schlietzen tillsluta; stänga;

stänga inne; spärra; försegla, ver schlimmern (sich) försämra(s), förvärra(s).

Ver schlimmerung f försämring. ver-sä)!ingen svälja ned; sluka (auch fig.); slingra, hopfläta, ver-schlossen tillsluten; stängd;

förseglad; fig. sluten.

Ver schlosienheit f slutenhet, ver schlucken svälja (a. fig.); uppsupa; sich få mat, vatten i vrångstrupen.

Ver schluß m stängning f; stängsel n; unter ^ inlåst, F inläst, ver schmachten försmäkta; gå under.

ver schmähen försmå. Ber-schmähung f förakt n. ver-schmausen lefva upp (v/a.); festa; den Abend >. festa hela aftonen.

ver schmelzen sammansmälta (a.

fig.); fig. sammanslå, [smälta, ver schmerzen trösta sig öfver; ver schmieren tillsm eta; förstöra, ver schmitzt illmarig, skälmaktig, ver-schnappeu: F sich w försäga sig, röja sig.

ver schnaufen pusta ut; sich „ andas ut, hämta andan, ver schneiden klippa; skämma bort; kastrera; (Wein) förfalska.

ver-schneien igensnöa.

Ber schnittene(r) m eunuck. ver-schnupfen snusa upp; förorsaka (j-u ngn) snufva; fig.

Deutarh-echwedisch.

förarga; verschnupft sein ha snufva; fig. vara förargad, ver schnüren snöra om ell. igen, omlinda.

ver schollen [v. verschallen) som man ej afhört, försvunnen, för död förklarad.

[förvrida, ver schrauben vrida sönder; fig. Ver schreiben skrifva upp; skrifva; rekvirera, efter- ell. inför-skrifva; (Arznei) ordinera; för-skrifva, skriftligen öfverlåta; sich ^ misskrifva sig. Ber-schreibung ^rekvisition; ordination; förskrifning; miss-skrifning.

Ver schreien söka nedsätta; ver-schrien illa beryktad.

Ver schroben vriden, galen, ver-schrumpfe» skrumpna; göra skrumpen.

Ver schüchtern skrämma, ver schulden skuldsätta: försynda sig (an, gegen mot); begå, göra; vålla; förskylla, förtjäna; verschuldet skuldsatt, skyldig.

Ver schulden n förvållande, för-skyllan f; skuld f. ver schütten begrafva; spilla ell. ver schwägern: ficfy^befryndasig, bli (sva) befryndad ell. släkt. Ver schwägerung f svågerskap n. ver-schwärzen nedsvärta. verschweigen förtiga, hemlighålla.

Ver schweigung /‘hemlighållande ver schwenden slösa (an på); slösa med; (för)spilla. Der-schwender(in) slösare, slö-serska.

14

tera.

liggöra.

ning.

ver schwenderisch slösande, slösaktig; öfverdådig.

Ver schwendung f slöseri n. ver schwiegen tystlåten.

Ver schwiegenheit f tystlåtenhet, ver schwielen bli(fva) hård, val-kig.

ver schwimmen upplösa sig, flyta (ineinander samman), ver schwinden försvinna.

Ver schwinden n försvinnande, ver-schwisteru befrynda; fig. innerligt förena.

Ver schwitzen fig. glömma bort. ver schwommen obestämd, sväf-vande.

Ver schwommenheit f oklarhet, obestämda konturer pl. verschwören svära; afsvärja;

sich ~ sammans värj a sig. Ber-schworene(r) m, Ver schwörer sammansvuren.    [ning.)

Ver schwörung f sammansvärj-J ver sehen förse (mit med); ettv. ^ förestå, sköta ngt; sich ^ förse sig (mit med); missta(ga) sig; sich einer Sache w vänta ngt (af von. zu).

Ver sehen n förseelse f; misstag, ver sehentlich af misstag, ver-sehren skada; såra. ver senden afsända, försända, expediera; t*e Ausland: expor-[ditör; exportör. Ver sender m afsändare; E spe-Ver-sendung f af sändande n, befordrande n. ver sengen sveda(s). versenken (ned)sänka; begras va;

fig. försänka, fördjupa. Ber-senkung nedsänkning; (im a oben) fallucka.

ver-seffen galen ell. tokig (auf i), ver-setzbar flyttbar; pantbar. Versetzen försätta; flytta; förflytta (sich sig); X transportera; uppflytta; omflytta; (verpfänden) pantsätta; mit etto. försätta med ngt; (einen Scklag) tilldela; (antworten) återta(ga), invända. Ver setzung f försättande n, förflyttning ; & transport m; upp-flyttning; pantsättning; legering, blandning, ver seuchen smitta(s). [gare.t Ver sicherer O m försäkringsta-j ver sichern försäkra (gen. om);

O försäkra, assurera.

Ver sicherung f försäkran, försäkring; G försäkring, assu-rering, assurans. Ver-sicherungs-...in Zffgn: K ^gesell, schüft f, ^.anstalt f försäkrings-ell. assuransbolag n, försäk-ringsanstalt; ^schein w försäkrings- all. assuranspolis, -bret n; ^.wesen n försäkringsväsen. ver siegeln försegla.

Ver siegelung f försegling, ver siegen (ut)torka; utsina (auch fig.).    [sera.)

ver-fllbern försilfra; fig. reali-j Ver silberung f försilfring; rea-lisering.

ver sinken (ned)sjunka; fig. försjunka; fördjupa sig; förfalla, råka.    [till, förfäas. [

ver simpeln F slappna till, slöa) ver sinnbildlichen symbolisera, sinnebildligt framställa, vcr-sinnlichen försinnliga, åsk&d-[försumma. ver-sitzen nöta ut; försitta; fig. ver soffen supig, ver sohlen (half)sula. ver söhnen försona(s sich), ver söhnlich försonlig.

Ver söhnung f försoning. Ver-söhnungSsestn försoningsfest (bei ben Juden) m.    [sörja,

v er-sorgen förse (mit med); för* Ver sorgung f förseende n; bärg-[till underhåll, ver-sorgungsberechtigt berättigad ver-sparen spara (auf till); gömma (auf till).

ver späten försena, fördröja; sich - försinka sig; försenas. Verspätung f försenande n, försening.

ver speisen uppäta, förtära, ver spekulieren: sich ». misslyckas i sina spekulationer, ver sperren spärra, stänga, ver spielen spela bort; med spel tillbringa; es bei einem ». stöta sig med ngn. ver spotten h&na.

Ver-spottung f hånande n. ver sprechen lofva; bortlofva (sich sig); sich », auch förlofva sig; försäga sig.

Ber sprechen n löfte, ver-sprengen skingra, ver-springen: sich den Su&~ hoppa och vricka foten, ver spritzen utgjuta; bortspruta;

sich w upplösa sig 1 skum. ver spunden sprunda. ver-spüren spåra, märka, ver staatlichen förvärfva åt all.

iuförlifva med staten.

Ver staatlichung f förvärfvande n åt staten.

Ber-stand m förstånd n; gesunder ~ sundt f.

Ver standes-... in Zflgn: »begriff m idé f; kirnst f förstånd(sför-mögenhet) n; »mensch m för-ståndsmänniska f\»schärfe fför-ståndsskärpa. ver ständig förståndig, ver ständigen underrätta; sich mit j-m » komma ölverens med ngn.

ver ständlich begriplig, tydlig. Ver ständnis n förstånd; sinne; uppfattning f, insikt f\ » für etw. haben ha sinne för, uppfatta, inse ngt.    [sefull.

ver-stLndnis.innig. «voll betydel-ver-stänkern förpesta.    (med),

ver stärken förstärka, öka (umj Ver stärkung f förstärkning.

verstatten föronna, medgifva

(-ge).

ver stäuben förvandla till damm;

neddamma; upplösa sig i skum. ver stauchen vricka; sich den Fuß » vricka foten (på sig).

Ver stauchung f vrickning.

Ver steck n gömställe, bakhåll; » spielen leka kurra gömma ell. titt ut.

ver stecken gömma, dölja; versteckt dold; förtäckt; försåtlig; indirekt.

ver stehen förstå; fatta; kunna; sich auf etw. » förstå sig på ngt; sich zu etw. » gå in på ngt. ver steifen: sich » stå fast (vid auf).

ver steigen: sich » klättra för högt ell. vilse; fig. gå för långt, ver steigern bortauktionera.

Ver steigerung f auktion, ver steinern förstena (auch fig.). Ver steinerung f förstening. ver stellbar flyttbar, rörlig, ver stellen flytta, rubba; (versper. ren) spärra; förställa; förvända ; sich » förställa sig. ver stellt förställd, låtsad.

Ver stellung f förställning, ver steuern förtulla; skatta för. ver stimmen förstämma (au* fig.). ver stimmt förstämd (auch fig.). Ver stimmung f förstämning (auch fig-)-ver-stocken förstocka, förhärda, ver stockt förstockad, förhärdad. Ver stocktheit f förhärdelse. ver-stohlen förstulen; ».erweise i smyg.

ver stopfen tillstoppa; (till)täppa;

spärra; förstoppa, v er-stop f t sein ha förstoppning. Ver stopfung f förstoppning, ver storben, Ber-storbene(r) ». af-liden, die ».en de aflidne. ver-ftört förvirrad, vanställd. Ber-stotz m missgrepp n, fel n.

skjutande n.

verstoßen utstöta; förskjuta;

gegen et - bryta, fela mot ngt. Ver-stoßene(r) s. förskjuten.

Ver stoßung f utstötande n, för-[flyta.

ver streichen bestryka; fig. för-ver streuen förströ, ver stricken snärja; inveckla, v er-studieren på studier förstöra, ver stümmeln stympa (auch fig.); lemläs ta.

Ber stümmelung f stympning, ver stummen förstummas, tystna. Ver such m försök n. ver suchen försöka; pröfva; pfof-va; fresta.

Ver sucher m frestare.

Ver suchs-..., Ver suchs-... in Zssgn: -selb n experimentalfält; -station f försöksstation; -weise försöksvis, på försök.

Ver suchung f frestelse.

ver sumpfen bli(fva) sank; fig.

råka i lägervall, ver sündigen: sich - försynda sig. Ver sündigung f förbrytelse, ver sunken [b. versinken): in Gedanken - försjunken, fördjupad i tankar.

Ver sunkenheit f (sedligt) förfall

ver süßen förljufva; mit Zucker -sockra.

v er-tagen ajournera (till auf), utsätta till annan dag, uppskjuta (till auf).

Der-tagung f ajournering, uppskjutande n.    [bort.

ver tändeln slarfva ell. plottra

ver tauschen bort-, utbyta, byta.

Ver tauschung f bortbytande n, utbyte n.

ver teidigen försvara.

Ver teidiger m försvarare.

Ver teidigung f försvar n.

Ver teidiguugs ... in Zssgn: -krieg m försvarskrig n; -mittel n försvarsmedel; -rede f för-

svarstal n; Schrift f försvarsskrift ; -Waffe f försvarsvapen) ver-teien 4/ förtöja.    [n.JI

Ver teilen fördela; utdela.

Ver teiler m utdelare.

Ver teilung f fördelning, ver teuern fördyra.

Ver teuerung f fördyrande n. ver teufelt förbannad, fördömd, ver tiefen fördjupa (auch fig.); sich in fördjupa sig i.

Ver tiefung /'fördjupande n; fördjupning, ver tieren förfäa. ver tilgen utrotat förstöra; utplåna ; F sätta i sig. Ver-tilgnngs-krieg m utrotningskrig n.

ver trackt vanskaplig; konstig;

invecklad; fatal.

Ver-trag m kontrakt n; fördrag n. ver tragschließend: -e Teile kontrahenter.

ver tragen fördra(ga), (Essen tc.) tåla (vid); (Kleider) utnöta; sich - komma öfverens; förlikas (c. fig.) (mit med); passa ihop; sich mit j-m, mit etto. - förlika sig med ngn, (öfverens)stäm-ma med ngt

verträglich förenlig; fördragsam ; treflig. [dragsamhet.l Ber-träglichkeit/"förenlighet; för-f ver tragsmäßig fördragsenlig. ver trauen anförtro (dat. åt); förtrösta (auf Gott på Gud); einem, auf j-n - (för)lita (sig) på ngn; (auf) etto. - lita på ngt. Ver trauen n förtroende, förtröstan förlitan; tm - auf i förlitan på.

Ver-lrauensperson f tillförlitlig person m; förtrogen, ver trauern i sorg tillbringa, ver traulich förtrolig; adv. i förtroende.

Ver traulichkeit f förtrolighet; frihet.

för.

Ver trieb D m afsättning f, omsättning f.

ver trinken dricka ur; supa upp;

dränka (sina sorger) i vin. ver trocknen torka bort. ver-trödeln bortslarfva, -glömma, -tappa.

ver trösten uppehålla (med fagra löften); j-n aus et. ^ förespegla ngn ngt.

$tr-tröftun0/Törespegling, växel m på framtiden, ver tun slösa bort; (Zeit) förspilla; (beim Spiel) vertan förlorad, ver tuschen nedtysta; dölja, ver übeln: ich kann es ihm nichts jag kan ej bli stött på honom för det.

ver übe» föröfva, begå.

Ver übung fföröfvande n, begående n.

osams.

snilla.

ver träumen drömma bort. ver traut förtrogen (mit med); förtrolig.

Ver-traute(r) s. förtrogen.

Ver trautheit f förtrogenhet (mit med); förtrolighet. v er-treiben fördrifva (auch fig.);

(Waren) afsätta.

Ver-treibung f fördrifvande n. ver treten (Getreide) nedtrampa; sich (den Fuß) w vricka foten; sich die Beine w räta på benen; i-m den Weg - spärra vägen för ngn; j-n - representera ell. företräda ngn; tjänstgöra för ell. ersätta ngn; j-s Sache „ bevaka, försvara ngns sak. Ver treter m representant, ombud n; ställföreträdare.

Ver tretung f företrädande n; tjänstgöring (för en annan), vikariat n; bevakande n; in w des såsom ombud för, i stället [tåtionskostnader.l Ver-tretungSkosten pl. represen-]

ver-unehren vanära, veruneinigen stifta oenighet mellan; sich w bli(fva) oense eil.

[illa om j ver unglimpfen förklena, talaf ver unglücken förolyckas; misslyckas; verunglückt förolyckad (auch als s.); misslyckad, ver unreinigen förorena, orena; smutsa ned.

Ver unreinigung f förorening, orenande n; nedsmutsning, ver unstalten vanställa, -pryda, veruntreuen förskingra, förtförsnillning.) Ver untreuung f förskingring,} ver unzieren vanpryda, ver ursachen förorsaka, ver-urt eilen döma; fälla; utdöma. Ver urteilung f dömande n. ver vielfältigen (sich) mångfaldigas), mångdubbla(s). ver vierfachen fyrdubbla. ver vollkommnen fullkomna; utbilda; fullända, [fulländning.! Ver vollkommnung f utbildning,} ver-vollkommnungSsähig mottaglig för högre utbildning, vervollständigen fullständiga, komplettera.

ver wachsen sammanväxa; utbilda sig (zu till); växa ur; läkas; a. öfvervuxen; hopvuxen, -växt; urväxt; förväxt; puckelryggig. ver wahren förvara; bevara; sich gegen etto.^, skydda sig mot ell. akta sig för ngt; protestera mot ngt. [slösa; försumma.! ver wahrlosen vanvårda; vård-} Ver wahrlosung f ovårdighet, .vanvård m.

Ver wahrung ^förvaring; förvar n; in ~ i förvar; j-nin^. nehmen häkta ngn; gegen ctto. - einlegen inlägga gensaga mot ngt. ver waisen bli(fva) föräldralös ell. öfvergifven. ver waist föräldralös, fader- ell.

moderlös; fig. öfvergifven. ver walten förvalta, sköta.

[las.

sig för ngt.

för

realisera.

[på vad förlora.

[fallen.

$er-waltet m förvaltare, [reise. Ver waltung f förvaltning, sty-Ver-waltungs'... in Zssgn: ^bericht m direktionsberättelse /"; zirk m förvaltningsområde n; ^jahr n förvaltningsår; ^rat m styrelse f\ ^zweig m förvaltningsgren, ver-wandelbar som kan förvand-Ber-wandelbarkeit f egenskap m att kunna förvandlas. [-s). ver-wandeln (sich) förvandla (sig, Ver wandlung s förvandling, ver-wandt besläktad, släkt (dot.

ob. mit med).

Ver-wandte(r) s. släkting.

Ver wandtschaft f släktskap m; frändskap m.

ver-wandtschaftlich släktskaps, ver warnen varna.

Ver warnung f varning, ver waschen 1. tvätta bort; tvätta upp. 2. urblekt, ver-wäsiern späda ut «11. upp;

verwässert fig. urvattnad, fadd. ver weben förarbeta till väf; fig. förena.

ver-wechseln förväxla; byta; zum 9L ähnlich förvillande lik. Der-wechs(e)lung f förväxling, ver wegen (o)förvägen, djärf.

Ver wegenheit f (o)förvägenhet, djärfhet.

ver wehen blåsa bort. ver-wehren; j-m etw. ~ hindra ngn att göra ngt, förbjuda ngn ngt. ver weichlichen förvekliga. [«. Ber-weichlichung /"förvekligande ver weigern vägra, förvägra, neka («11. neka för, till).

Ver weigerung /"vägran, afslagn; -Ssall: int ~ i händelse af vägran.

»et-toetlen uppehålla sig (a.fig.\ bei vid, med), dröja, stanna, vistas.

ver weint förgråten.

Ber weis m tillrättavisning f.

ver weisen hanvisa (auf till): förvisa; tillrÄttavisa (ngn för ngt einem etw.).    [visning.I

Ver weisung f hänvisning; för-j verwelken vissna (bort), förvissna ; fig. tråna bort. ver weltlichen sekularisera, in-dra(ga) till staten, ver wendbar användbar. Ber-wendbarkeit/ användbarhet, ver-wenden använda; sysselsätta; sich für j-n ob. et». - lägga sig ut för ngn «11. intressera [ord n.

$et-toeiibung f användning; för-ver-werfe» bortkasta; fig. kasta, fördöma; ogilla; Mva; (Holz) sich ^ krokna.

Ver werflich förkastlig, fördöm-lig; (Richter) jäfvig.

Ver werfung f förkastande n;

ogillande n; jäfvande n.

Ver werten göra. fruktbärande, tillgodogöra sig, använda;

[restå.

Verwesen multna; ruttna; fö-Ver-weser m förvaltare; föreståndare ; ställföreträdare, ver-weslich underkastad förruttnelse, förgänglig (auch bibi.). Ver wesung f förruttnelse; förvaltning, ver wetten hålla «11. slå vad om ;J ver-wichen förliden, förfluten, ver wickeln trassla in; inveckla. Ber-wick(e)lung f intrassling; förvirring ; intrig m; förveckling. Ber-wiesene(r) m, f landsförvist. ver wildern förvilda(s); bli(fva) vild; förfalla.

Ver wildert förvildad; vild; för-ver-winden smälta, öfvervinna. Verwirken förverka; göra sig förfallen till.

ver wirklichen förverkliga, [n. Ver wirklichung /"förverkligande ver wirren förvirra; bringa i oordning; rufsa (till); trassla ihop

[förbryllad.

[våning.

ställning.

eil. till; krångla bort; göra förlägen, verwirrt förvirrad; oordnad; Verwirrung f förvirring, oordning, oreda; förvillelse, verwirtschaften förslösa, förstöra.

ver wischen sudda öfver ell. ut;

utplåna; rufsa (till ell. om), ver wittern förvittra, ver witwet (som blifvit) änkling ell. änka.

ver-wogen — verwegen, verwöhnen skämma bort. ver worfen fördärfvad; gemen. Ber-worsenheitfgemenhet, osedlighet. [oredig; intrasslad, verworren förvirrad; virrig; ver wundbar sårbar; ömtålig, ver wunden såra (a. fig.); skära; sticka.

ver wundern (sich) förundra (sig), förvåna (sig).

Ver wunderung fförundran, för-Ber-wundung /‘sårande n; sår n. ver wünschen fördöma, förbanna. Ver wünschung f förbannelse, ver wüsten ödelägga, föröda, förhärja.    [rödelse.l

Ver wüstung f ödeläggelse, fö-J ver zagen misströsta, förtvifla. ver zagt modfälld, försagd. [n. Ver zagtheit s misströstan, -mod ver zählen: sich ^ missräkna sig. ver zahnen 0 förse med kuggar; sich ineinander^, gripa in i hvart-annat.

ver zapfen utskänka, tappa; 0 (Lischlerei »c.) hoptappa, verzärteln klema med, bortskämma, förvekliga.

Ver zärtelung f bortklemande n;

klemighet. ver zaubern förtrolla, ver-zäunen inhägna, ver zehren förtära, äta; lefva af; förbruka; lefva upp; förhärja, förstöra; sich ^ tråna bort.

Ber-zehrung f förtäring; förbrukning; förstöring, ver zeichnen anteckna; sich rita orätt.

Ver zeichnis n förteckning f. ver zeihen förlåta, ver zeihlich förlåtlig.

Ver zeihung f förlåtelse, tillgift ver zerren förvrida, vanställa. Ver zerrung f förvridning, vanfört.

ver zetteln slarfva ell. plottra Ver zicht m afstående n; auf etro. ^ leisten, tun af stå från, afsäga sig ngt.

verzichten: auf etto. » af stå från, afsäga sig ngt. [fråu) n.j Ver-zichtleistung/'afstående (auf) ver ziehen flytta; (verweilen) stanna; (verzerren) förvrida; (Kinder) skämma bort; sich w (Holz) slå sig, krokna; (sich entferne») skingra sig, försvinna, ver zieren utsira, pryda.

Ver zierung f utsirande n; prydnad m, ornament n. ver zinsen 0 försinka, ver zinnen © förtenna, ver zinsen (sich) förränta (sig). Ver zinsung f förräntning. ver-zinSlich räntebärande.

Ver zögern fördröja; sich fördröjas, dröja, låta vänta på s-g. Ver zögerung f fördröjande n, dröjsmål n, uppskof n. ver zollen O förtulla.

Ver zollung & s förtullning. ver-zücken hänrycka. ver zückt hänryckt.

Ver zückung f hänryckning.

Ver zug m uppskof n. ver zweifeln förtvifla, misströsta (an etw. om ngt).

ver zweifelt förtviflad.

Ver zweiflung f förtviflan. ver zweigen förgrena; fid) „ (för> grena sig, grena ut sig.

Ver zweigung s förgrenmr

- 37« —

verzwickt

ver zwickt intrasslad, trasslig; befängd.

Vesper f aftonsång m; Jbtot n aftonvard m; -zeit f afton m; aftonvardsdags (adr.).

vesper» äta aftonvard.

Vestalin f vestal.

Betera'n m veteran.

Veterinär m veterinär; -schule f veterinärinstitut n.

Veto n veto.

Vettel f käring, nucka.

Vetter m kusin; -Wirtschaft f otillbörligt gynnande n af släktingar. [liga) kusiner pl.) ©ettetfefjaft f kusinskap n; (samt-J

Vexier»... in Zssgn -. -becher m tan-talusbägare; -schloß Gn konstlås; -stück n konststycke, vexieren drifva ell. skoja med, förarga.

Vezier m vesir.

Viadukt m viadukt.

Vice-... s. Vize«... vidimieren vidimera.

Bieh n boskap m, kreatur pl.

Vieh...., Vieh.... in Zsign: -ausfiel, lung f kreatursutställning; -. bremse f broms m, styng w> -• suttetn kreatursfoder; -handel m kreaturs-, boskapshandel; -Händler m kreaturshandlare; -hos m ladugård, stallgård; -• knecht m ladugårdsdräng, oxdräng; -mttgb f ladugårdspiga; -markt m kreatursmarknad; -mäster m boskapsgödare; -. -seuche ^boskapspest m; -stall m ladugård; -stand m kreatursbesättning f; -uppsättning f; -treibet m oxfösare; -wagen m kreétursvagn; -toeibt /"kreatursbete n; -zucht f boskapsskötsel; -züchtet m kreaturs-uppfödare.

viehisch djurisk.

viel mycken, mycket, många; , eS mångahanda; noch einmal vier»...

so - en gång tili så mycket; -besser mycket bättre; ziemlich -rätt mycket eil. många; es ist mir gleich - det gör mig detsamma.

Biel«..., viel-... in Zffgn: -beutig mångtydig; -eck n månghör-ning m; -fach mångfaldig, fler-faldig; adv. i många afseenden, ofta; -fällig mångfaldig; -f<U. tigkeit f mångfald(ighet); -fraß mSoot.filfrasJärf; -geliebt bögt älskad; -g estalt i g månggestal-tad, uppträdande i många olika skepnader; -götterei f mång-guderi n; -jährig mångårig; -liebchen n (Spiel) filipin m; -• malig ofta upprepad, flerfaldig; -mals många gånger; -mehr snarare, fastmer, däremot; sagend betydelsefull, uttrycksfull; -seitig mångsidig; -sritig. feit f mångsidighet; -silbig mångstafvig; -verheißend, -• versprechend mycket lofvande; -lueibetei f månggifte n; -wiffer m ett lefvande lexikon n.

Vielerlei mångahanda, många slags.

Vielheit < mångfald. [måhända.)

vielleicht kanhända, kanske,]

vier fyra; unter - Augen mellan fyra ögon; auf allen -en på alla fyra: eine Vier en fyra.

Bier«..., vier.... in 6ssgn: -beintg fyrbent; -blätt(e)rig fyrbladig; -eck n fyrhörning m; fyrkant nt; -eckig fyrsidig, fyrkantig; -sach fyrfaldig; -fähig fyrfotad; -füßler m fyrfotadjur n, fyr-foting; -gespann n fyrspann; -händig fyrhändt; J¹ för fyra händer; -hundert fyrahundra ; -jährig fyraårig; -mal fyra gånger; -malig fyra gånger upprepad; -pfunbig fyrapun-dig; -rad « fyrhjuling m; schrötig undersätsig; -seitig fyr-

Visier n (am Helm) visir; (Gewehr) sikte; Jfoni X n korn. visieren visera, (Pässe) påteckna ;

[ning.

Visitation f Visitation, besikt-Visitenkarte f visitkort«. visitieren visitera.

Visum n ----- Visa.

Vitrio'l ra Vitriol, vivat! lefve!

Vivat n lefve.

G justera.

sidig; -filbig fyrstafvig; -ftfcet m fyrsitsig velociped; -sitzig fyrsitsig; -spänner ra fyrs'pän-nare; -fpännig fyrspänd; -• fpännig fahren köra med fyr-spann; -tausend fyratusen; --teil n fjärdedel ra, F fjärndel; steilen dela i fjärdedelar, fyrdela ; -nndsiebzig sjuttiofyra; -• wald st ätter See m Vierwald-stättersjön; -zeitig fyrradig.

Vierer ra fyragroschen; fyr-spännare.

viererlei fyra sorters, fyrahanda.

viert: der (die, daS) -e den, det fjärde.

Viertel n fjärdedel ra, F fjärndel ra; kvart w; Uhr: ein - auf fünf en kvart på fem eil. en kvart öfver fyra; drei - auf vier en kvart i fyra.

Viertel-..., viertel-... in Zffgn: -• bogen ra fjärdedels ark n, kvartark n; -hundert n fjärdedels hundra; -jahr n fjärdedels år, kvartal; -jährig tre månader gammal; -jährlich kvartals-; adv. kvartalsvis; -• note ^ f fjärdedels not; -pause J' f fjärdedels paus ra; -Pfund n fjärdedels skålpund; -stunde f kvart ra; -stündlich kvarts

vierteln oder vierteilen fyrdela.

Viertens för det fjärde, [dagars.) Vierzehn fjorton; -tägig fjorton) Vierzig fyrtio (ausgespr. fö'-'tf). Bierziger(in) fyrtioåring; in den -n på fyrtiotalet.

Vierzigste fyrtionde.

Vigilieren söka,spana (ouf efter). Vignette f vinjett ra.

Vikar ra vikarie; vice pastor, vikarirren vikariera.

Biktualien yl. viktualier.

Villa f villa.

vindizieren göra anspråk på. Bio'la «T f altfiol tn.

Viole'tt violett.

Violin-... violin-.

Violine f violin ra.

Violinist ra violinist.

Violonce'll n violoncell ra.

Viper f huggorm ra.

Virtuos ra, -ofiti f virtuos.

Vifa n konsuls påteckning f på

[konsol.

Vize-.- vice; -konsul ra vice

Vlies n [yl. Vliese): das goldene .X, gyllene skinnet.

Vlissingen n Vlissingen.

Vogel ra fågel.

Vogel-..., Vogel-... in Zffgn: -bottet ra fågelbur; -beerbaum ra rönn f\ -beere f rönnbär n; -düng er ra guano ra, n; -dunst ra dunst n; -sang ra fågelfänge n, -fångst f; -fänger ra fågelfängare; -• flinte f fågelbössa; -frei fågel-fri; -futter n fågelmat ra; ^ gefangra fågelsång; -ttfttblet ra fågelhandlare; -hans n fågelhus; checke f fågelhäck ra; -. Herd ra lockplats mod. lockfåglar och slagnät ior fågel långst; —» f fågelbärn; Jfunbe/läran om fåglarna, ornitologi; -leim w fågellim n; -licbhaber ra fågelvän; -mist ra fågelträck; G guano ra, n; -napf ra fågel-kopp, -fat n för fågelburar; -näpfchen n (frö-, mat-)låda f \ -Perspektive/'fågelperspektiv»»; -Pfeife f lockpipa; -schau f fågelperspektiv; spådom m af fåglars flykt; -scheuche f fågel-

- 378 -

[-kontor n.

utom.

Vogesen

skrämma; schießen n fågel-skjutning fy fagelskytte; »fteHet m fågelfängare ;»toilb= bret n fågelvildt; »zucht f fågelskötsel ; »züchtet m en som uppföder och säljer fåglar.

Vogesen pl.: die » Vogesema.

Bogt m fogde.

Vogtei s fogdesyssla, -distrikt n,

Vokabel f Vokabel, ord n, glosa.

Vokabular n glosbok f.

Voka'l m vokal.

vokalisch vokalisk.

Vokalmusik f Vokalmusik.

Bokation f utnämning.

Volk n folk; (von Tieren) flock m, kull    manskap; daS ge

meine - menige man m.

Völker«... in Zssgn: »krieg m mel-lanfolkligt krig n; Jtunbe f, »• lehre f etnografi; »recht « folkrätt m; »rechtlich folkrättslig; »Wanderung f folkvandring.

Völkerschaft f folkslag n, folk n.

volkreich folkrik.

Volks ... in Zs.'sygn: »ausdruck m vulgärt uttryck n; »ausgäbe f folkupplaga; »bibltotbef sfolkbibliotek n; »beschluß m folkbeslut n; »charakter m national-karaktär; »dichter m folklig skald; nationalskald; »fest n folkfest m; »fteunb m folkvän; »guiift f folkgunst; »haufe(n) m folkhop; »Herrschaft f folk-välde n; »küche s folkkök n; »• lieb M folkvisa f; »mäßig folklig; einenge f folkmängd; »-schule f folkskola; Schullehrer m folkskollärare; »schulwesen « folkskoleväsen; »spräche f folkspråk n; ».stamm w folkstam; ».stimme f folkets röst; ».unterricht m folkundervisning f; ».Versammlung f folkförsamling; (folk)möte n; ».Vertreter m folkombud«, -representant; »Vertretung f folkrepresenta-

«öllerel

tion; ».wirtschaft f nationalekonomi ; ».Zahlung f folkräkning.

Volkstum n nationalitet folk-lif, ett folks seder och bruk.

volkstümlich folklig; nationell.

Volkstümlichkeit f popularitet; -en pl. folkegendomligheter, nationaldrag.

voll full (af, med), fylld (med), uppfylld (af); hel, fulltalig; fyllig, rund, svällande; adv. fullt, tiil fullo.

Voll-..., voll'... in Zffgn: ».aktie D f till fullo inbetald aktie m; »-auf fullt upp, rikligt; »bahn f stambana; »Mut n fullblod; »-blutig fullblodig; ».Mutigfnt f fullblodighet; »Jbrüftig som har fylliga bröst; »bürtig född af samma föräldrar; »er Bruder helbro(de)r; »grnuß m full besittning f\ »gültig fullgiltig, fullgod; »beting m sill med rom •11. rnjölke; »jährig myndig; »• jährigkeit f myndighet; »kraft f kraftfullhet; »macht ffullmakt; »machtgeber m utfärdare af fullmakt; »machtinhaber m inne-hafvare af fullmakt; »milch f oskummad mjölk; »tnonb m fullmåne; »ständig fullständig; »ständigkeit s fullständighet;»-tönend fulltonig; »Versammlung f plenum n, fulltalig församling; »wertig som äger sitt fulla värde; full; »wichtig fullviktig; »zählig fulltalig; »• machen komplettera.

vollbringen fullgöra, verkställa, fullborda.

Vollbringung f fullgörande n, fullbordande «.

vollenden fullända, afsluta; vollendet a. fulländad.

vollends helt och hållet; déss-[ fulländning. | Vollendung f fullbordande «;]

Vollere! f frosseri n, fylleri w.

[n.

[hand.

vera.

vollführen fullfölja, utföra.

völlig fullkomlig, full; adv. helt och hållet.

vollkommen fullkomlig; fullständig; fulländad; alldeles.

Vollkommenheit f fullkomlighet.

vollstrecken utföra, verkställa.

Vollstrecker m verkställare.

Vollstreckung/'utförande n, verkställande n.

vollziehen utföra, verkställa, fullborda ; sich - fullbordas, försig-g&.

Vollziehung f, Vollzug m verkställande n, utförande n, fullbordande n.

Volontär rn frivillig: K volontär, voltaisch voltaisk; volta-, z. B.

stapel; elektrisk (ljusbåge). Dolt D n (elektr. Maßeinheit) voltm. Bolte f volt m; die - schlagen slå volt.

voltigieren voltigera.

Voltmeter m, n voltameter. Volumen n volym m. voluminös voluminös, vom ----- von dem. von af, (i)från, om, i, på, med, - welchem af hvilken; - heute an från och med i dag, alltifrån i dag; ein Freund - mir en vän till mig; -nöten sein vara af nöden.

vor framför, inför, mot, utanför, till; före, innan; af; - acht Tagen för åtta dagar sedan; - der Abreise före afresan; - uns liegt Stockholm framför oss ligger St.; - Kälte zittern darra af köld; - Zeiten fordom; - allen Dingen framför allt.

Vor abend m föregående afton, vor ahneu ana.

Vor ahnung f aning. [pema.l Bor-alpen pl. sidokedjor af Al-j vor an framför, i spetsen, främst; framåt; förut; -gehen gå före ell. i spetsen, föregå; -schicken skicka förut ell. i förväg; förutskicka.

Vor anschlag m kostnadsförslag Vor-anstalt f förberedelse.

V or-anzeige /^förberedande, föregående annons m.

Voranzeigen annonsera på för-Bor-arbeit f förarbete n. vor arbeiten göra förarbeten; j-rn - hinna före ngn.

Vor arbeiter m förman.

vorauf — voran.

vor-auS förut, framför; i förväg;

im - på förhand, i förväg, vor aus-.... Vor aus-... in Zsign: -bedingen på förhand betinga ; -bestellen på förhand beställa; -bestellung f på förhand gjord beställning; -bezahlung f förskott n; -gehen gå före ell. förut; vor j-m -gehen gå före ngn; -haben ha den fördelen (vor framför); etwas-h. hu(fva) före ngt; -nähme f uttagande n på förhand; -nehmen på förhand utta(ga); -sage, Tagung f förutsägelse ; -sagen förutsäga; -sehen förutse; -setzen förutsätta; Setzung f förutsättning; unter der Setzung, daß ... under förutsättning att ...; -sicht f förutseende n; -sichtlich antagligen adv.).

Vor bau m utsprång n, utbygg-. [bygga, vor bauen bygga framför; före-vor bedacht 1. a. planlagd, uppsåtlig. 2. B- m uppsåt n; mit B- med u., uppsåtligen. vor bedeuten (före)båda.

Vor bedeutung f förebud n.

Vor behalt m förbehåll n. vorbehalten förbehålla, reser-[(§-".).

vor behaltlich med förbehåll af vorbei förbi, Ös ver; bort; -gehen (an) gå förbi; tilländalöpa; -* laßen släppa förbi ell. fram;

ord n.

-muffen måste förbi; -schießen flyga eil. svepa förbi; bomma. Vor bemerkung / inledning, förberedande, vor bereiten förbereda; -b för-Lior-bereitung / förberedelse. Vor-bereitungsanstalt / förberedande skola; seminarium n. Vor-bericht m inledning /. vor-bestraft förut bestraffad, vor-beten förestås va; uppläsa; beim Tisch: läsa.

vor beugen förebygga; sid) - böja ell. luta sig framåt. Bor-beugungs«... in Zssgn: ^.maßregeln pl. preventiva ^förebyggande) åtgärder; -mittel n pre-servativ, skyddsmedel.

Vor bild n förebild m.

vor bilden förbereda; förebilda.

vor bildlich typisk.

Vor bildung / underbyggnad m. vor binden binda för. vor-bleiben: j-m - ta(ga) ledningen (im Wettlanf).

Vor bote tn förelöpare, förebud n. vor bringen förebringa, anföra; få fram.

vor-buchstabieren förestafv».

Vor bühne / avantscen tn. vor datieren sätta senare datum på

vor dem förr, förut, vorder främre, fram; ber -ste den främste; das -ste zu hinterst kehren vända bakfram, ut och in. Vorder-..., vorder-... in Zssgn: --achse / framaxel tn; -anficht / afbildning af framsidan; -arm tn underarm; -asten n Främre Asien; -fuß tn framfot; -ge-bäude, -Haus n framsidan / af en byggnad; -grund m förgrund; -Hand / (Kartensp.) förhand; -«tub teil n Främre Indien; -lader X tn framladdare; -laufe m/pl. (Jagd) framben; -mann X tn förste man; -• mast m fockmast /; -pferd n förhäst tn; -rad n framhjul; -reihe X /‘främre led n; -fatz m försats; -feite / framsida; -sitz m framsäte n; -steven \I/ m förstäf; -stube / rum n åt gatan; -teil tn framdel; -treffen & n förtrupp tn; -tur f dörr åt gatan; -wagen m fram v agn; -zahn m framtand /; -zimmer n rum åt gatan.

vor-der-hand för närvarande, vorderst främst.

vor drängen tränga (sich sig) fram. vor dringen framtränga.

Vor-ebbe / ebbens början, vor eilig förtidig, förhastad, brådstörtad.

$or-eilißfeit / förhastanden, (för stor) brådska, öfverilning. vor eingenommen intagen af fördom, partisk.

Voreingenommenheit/ fördom m. Vor eltern pl. förfäder, (aning.) Vor-empfindung / förkänsla, j vor enthalten undanhålla. [n.j Vor-enthaltung / undanhållande) Vor-erbe m ars vinge med förmånsrätt.

vor erst för närvarande, vor-erwähnt förutnämnd. Vor-effen n förrätt tn.

Vor fahr tn stamfader; -en pl. förfäder.

vor-fahren köra före ell. förbi; köra fram ell. upp (bei till); lasten Sie den Wagen - säg till att vagnen kör fram.

Sor-foHm händelse/, tilldragelse

/, fall n; Med. framfall n, nedfallande tt. [falla fram ell. ut.) vor fallen förefalla, hända’; Med.) Vor feier / inledning, förspel n till en fest; aftonen före; -halten bereda sig till en fest. vor finden (före)finna, an- ell. påträffa; sich - förefinnas. komma till rätta

varande.

Vor-flut >L f flodens början, vor-fordern inkalla, stämma.

Vor frage f inledande fråga, vor-fragen höra sig för. vor führen framföra, (upp)visa, framställa; förebringa. Sot-gang m företräde n; händelse /"; ohne „ exempellös. Vor gänger m företrädare. Vorgarten m trädgård framför ett hus.

vorgaukeln förespegla, vorgeben gifva (ge) före; gifva (ge); sätta på; fig. föregifva. Vor geben n föregifvande, förevändning f.

Vorgebirge n udde m, kap. vorgeblich föregifven; adv. efter hvad man påstår, vor gefaßt förutfattad.

Bor-gefühl n förkänsla f. vor gehen gå före (auch v. b. Uhr), framför ell. förut, föregå; framrycka ; gå till väga; tillgå, försiggå, hända.

Vor gehen n framryckande; uppträdande n, tillvägagående n. Dor-genuß m försmak.

Vor gericht n förrätt m.

Vor geschichte f förhistoria, vor geschichtlich förhistorisk.

Vor geschmack m försmak, vor gesehen! se upp! Bor-gesetzte(r) m förman; chef. vor gestern i förrgår (a. förgår);

„ abend i förrgår afton, vor gestrig för i förrgår, vor greifen förekomma, gå ell. komma (j-m ngn) i förväg, vorhaben ha på sig; föreha(fva), ha för afsikt att, ämna göra; sträcka upp.

Vor haben n förehafvande, afsikt /.

Vor halle /"förhall m, vestibul w; Thea. foajé; samtalsrum n i riksdagshus; portik.

Vor halt m föreställning f.

vor halten hålla fram(för) ell. för, visa; förehålla; räcka.

Vor hand /"företräde n; (im Spiele) förhand.

vor handen befintlig, förhand en-varande ; „ sein vara till hands, (före)finnas.

Vor hang m förhänge n, ridå. vor hängen v/a. hänga fi-r elL framför; v/n. hänga fram.

Vor hängeschloß n hänglås.

Vor haut f Anat. förhud.

Vor hemd n skjortbröst, veck. vor her förut; förr.

Vor her«..., vor her... in Zssgn: „• bestimmen förutbestämma; „» bcftimutui!fl/"förutbestämmelse; „gehen föregå; „gehend föregående ; „sagen (prophezeien) förutsäga ; „sagung /"förutsägelse; „sehen förutse.

vor-herig föregående, förut-[förhärskande.l vor herrschen förhärska, varaf vor-heulen: j-m etw. „ gråtande berätta ngt för ngn. vor hin förut, nyss.

Bor-hof m förgård.

Vor hut & f förtrupp m vorig föregående, förliden, förre, vor jährig förra årets, fjolårets. Vor kämpfer m förkämpe, vor kauen tugga (e-m etw. ngt åt ngn), fig. tugga om (e-m etw. „ ngt för ngn).

vor-kaufen på förhand uppköpa. Vor kaufsrecht n förköpsrätt w. Vor kehrung f åtgärd; „en pl. auch mått och steg.

Vor-kenntnisie f/pl. förkunskaper. Bor-kirche f vapenhus n. vor - kommen förekomma (j-m ngn), förefalla (e-m ngn); inträffa ; bei j-m „ titta in till ngn. vor-kommeud enfalls om så (skulle) fordras, eventuellt.

Vor kommnis n händelse f. [larel Bor kosthändler m grönsakshand-j

[buga sig.

privilegium.

vor laden (in)kalla, stämma. JBor-tobuug/"kallelse, stämning. Vor-lage f (framlagdt, föreliggande) förslag n, proposition, bor-längst för länge sedan, vor-lafsen släppa fram eil. in;

lämna företräde åt.

Vor-lauf m försprång n. vor-lausen springa framför. Vorläufer m förelöpare, vor läufig tillfällig, provisorisk; förberedande; adv.tills vidare, för tillfället, för närvarande, vor laut högljudd, näsvis. Bor-leben n föregående lif. Bor-lege-... tu Zs.-stzgn: -blatt n plansch m; förskrift f; -löffel m förläggarslef f; -messet n förskärarknif m; ^schloß n hänglås.

Vor legen lägga ell. sätta för, (bei Tische) framsätta; förelägga; framställa, visa. vor lesen föreläsa, uppläsa. Vor-leser(in) föreläsare, -läsarinna ell. -läserska.

Vorlesung f föreläsning; uppläsning.

vor letzt näst sist. vor-lieb — fürlieb.

Vor-liebe f förkärlek m. vor liegen ligga (fram)för; vara ell. sitta för; föreligga, förefinnas; -b föreliggande, vor lügen ljuga.

vor-machen sätta (fram)för; göra, visa; inbilla, lura.

Vor magen m bladmage. vor-malig forna, vor-mals förr (i världen); f. d. (— för detta).

Vor-mann m = Vordermann.

Vor marsch m frammarsch, vor-märzlich som inträffat under tiden iore marsrevolutionen (1848).

Bor-mauer f förmur m. vor merken D notera.

Vor merkung G s notis m; an-notering.

Vor mittag m förmiddag, vor mittags på förmiddagen.

Vor mund m förmyndare. [n. Vor-mundschaft/'förmynderskap vor-mundschaftlich förmyndar-. vorn framför, framtill, på framsidan; fram; nach - framåt; von - framifrån; från början; ^ heraus, nach - hinaus åt gatan; -on främst; von -herein alltifrån början ;-uberframstupa; framåt; vornüberstürzen falla framstupa.

Vornahme f företagande n.

Vor name m förnamn u. vor nehm förnäm; - tun vilja synas förnäm.

vor nehmen sätta på sig; företaga), ta(ga) itu ell. ihop med; sich - företa sig, föresätta sig.

Vor nehmen n företag, [dighet.l Vor nehmheit f förnämhet, vär-| vor nehmlich förnämligast, huf-vudsakligen. vor neigen: sich -böja sig framåt, Vor-ort m förstad.

Vor orts-... förstads-.

Vor platz m plats framför ett hus.

Vor posten & m förpost. [ning.( Sor-prufuitg/"förberedande pröf-|

vorragen — hervorragen. Bor-rang m högre rang, företräde n.

Bor rat m förråd n, tillgång, vor rätig befintlig; i förråd, på lager ell. förlag, inne, i reserv ell. behåll.

Vor rats.... in Zssgn: -Haus n förrådshus, magasin; -tömmer f förrådsrum n; handkammare m; -schrank m matskåp n. vor rechnen räkna för, visa.

Vor recht n företrädesrättighet /"„ [omsvep n. Bor rede f företal n, förord n; vor reden berätta; inbilla.

uppsåt M.

Vor redner m föregående talare, vor reiten rida framför, före eil. fram; rida för; framföra; förehålla.

Vor-reiter w förridare. vor richten göra i ordning, förbereda.

Vor richtung f förberedelse; anordning, inrättning, apparat m, mekanism m.

vor rücken framrycka, gå fram; framskrida; hinna; lida; vinna befordran; flytta, vrida ell. skjuta fram; förehålla; vor. gerückt framskriden; försigkommen.

Bor-rücken n framryckning f. vor-rusen framropa, vors = vor das.

Bor-saal m försal; väntsal. vor sagen säga för, förestafva; förutsäga.

Vorsänger m kantor.

Lor-satz m föresats, afsikt /", [lig(en).) vor sätzlich afsiktlig, uppsåt-J Bor-scheiu m uppträdande n; zum „ kommen komma i dagen, korama fram, framträda, visa sig, bli (sva) synlig.

Vor scheinen framskymta.

Vor schicke»: bei j-m „ skicka bud till ngn.

Vorschieben skjuta för; framskjuta; skjuta (ngn) framför sig; flytta fram.

Vorschießen framskjuta; eine Summe: förskottera, försträcka. Vor schlag»» förslagn; Jförslag, vor schlagen slå för; dra(ga) för; fig. föreslå.

vor schmecken ha(fva) öfverhand, vara öfvervägande. Vorschneide.... in Zssgn -. „breitn skärbräde; „messet n förskärar-knif m.

vor schneiden skära för. Bor-schneider m förskärare.

vor schnell förhastad, brådstör-

tad.

vorschreiben skrifva framför; skrifva för; (j-m etto. „ ngn ngt) föreskrifva.

vor-schreiten gå framför ell. före;

framskrida, fortgå.

V or-schrift /"förskrift; föreskrift, vor schriftsmäßigreglernentarisk, reglementsenlig; enligt föreskrift.

Vor schub m understöd n, hjälp f; „ leisten understödja. Vor-schuh m ofvan-, öfverläder n. vor-schuhen försko.

Vor schule f förberedande skola; fig. elementarkurs m.

Vorschuß »» förskott n; „verein m lånekassa f.

vor schützen föregifva (-ge), förebära, låtsa.    [billa.j

vor schwatzen prata om för; in-j vor schweben föresväfva. vor schwindeln: j-m etto. „ inbilla ngn ngt.

Vor segel n försegel, vor sehen förutse; förse (mit med); uppgöra; sich „ se sig för ; vorgesehen! se upp!

Vor sehung f försyn, vor setzen sätta (fram)för, i spetsen ell. fram; föredra(ga); sich „ föresätta sig; sich e-n Zweck „ sätta sig ett mål före.

Vor sicht f förutseende n, försiktighet.

vor sichtig försiktig.

Vor sichtsmaßregel f försiktighetsåtgärd.

Vor-silbe f förstafvelse. vor-singen sjunga för. vor-sintflutlich antediluviansk (a.

fig.); befintlig före syndafloden. Vor-sitz m ordförandeskap n; den „ führen föra ordet, presidera, vor-sitzen föra ordet, presidera. Bor-sitzende(r) m ordförande. Bor-sorge f förutseende n; „ tres»

[spann n.

list f.

sen vidta(ga) åtgärder, w für dra(ga) försorg om. vor sorglich förutseende, omtänksam; adv. såsom en försiktighetsåtgärd.

Bor-spann m hästombyte n; för-vor-spannen spänna för. Vor-spannmaschiue # f hjälpmaskin m.

Bor-speise f förrätt m. vor spiegeln förespegla. Vorspiegelung f förespegling; unter - falscher Tatsachen under föregifvande af falska uppgifter.

Vorspiel / n uvertyr m; förpjäs [ha(fva) förhand, vorspielen spela för; (Karten) Vorspräche f = Fürbitte.

vor-sprechen säga för, förestafva; bei j-m - titta in till ngn, hälsa på (på betont) ngn. vor-springen hoppa fram; framspringa, stå ut. [språng n. Vor-sprung m utsprång n; för-Bor-stadt f förstad ro.

Bor-städter m förstadsbo, vor-städtisch belägen ell. boende i förstad, förstads-.

Bor-stand m styrelse f, direktion f\ direktör; O chef; -ösitzung f styrelsesammanträde n. Bor-steck-... in Zs.-stzgn: -ärmel ro armskyddare; -imbelfkråsnål. vorstecken sätta, fästa ell. ta (ga) på; sticka fram; (Ziel) föresätta (sig sich).

vor stehen skjuta fram ell. öfver; gå före; (einer Sache ic.) förestå, sköta; -d ofvanstående, förutnämnd; adv. ofvan. Bor-steher(in) föreståndare, föreståndarinna.

Vor stehhund ro fågelhund, vor stellen flytta fram; ställa framför ell. för; (Uhr) vrida fram; presentera; sich - föreställa sig.

vor stellig: bei e-r Behörde - werden inlämna en ansökan eil. inlaga till en myndighet.

Bor-stellung f presentation; föreställning,representation; framställning; X mönstring; -S» vermögen n föreställningsförmåga f.

Vor steven \L m förstäf.

Vor stoß m 1. X utfall n. 2. <9 framspringande del. 3. kil;

[ning.

Vor strafe/'föregående bestraff-

vor-strecken sträcka «11. räcka fram «11. ut; försträcka.

vor streiche» stryka för; stryka fram.

Vor studien pl. förstudier.

Bor stufe f första «11. nedersta steget n; flg. första stadiet n; första grunder pl.\ förskola, vor-sündflutlich vgl. vorsintflutlich, vor-tanzen dansa för; öppna balen; anföra (dansen). Vor-tänzer m anförare af dansen. Vor-teilrn fördel, förmån, vinsts, vor teilhaft fördelaktig.

Vor-trab X m förtrupp.

Vor-trag m föredrag n, auch (beim König) föredragning f\ % transport.    [framställa. 1

vor-trag en föredra(ga); uppföra,} vor trefflich förträfflig. Vor-trefflichkeit f förträfflighet, vor treten stiga «11. träda fram. Vor tritt m försteg n, företräde n (vor framför).

Vor turner m gymnastikledare, vor über förbi, öfver, slut; framåt; -gehen (an) gå förbi; gå öfver; förflyta; im Vorüber-gehen i förbigående.

Vor übung f föregående öfning. Vor untersuchung f förberedande undersökning.

Vor urteil n fördom ro.

Vor väter pl. förfäder. [hör. t Vor verhör n förberedande för-}

Bor-verkauf m Thea, förköp n. vor-vorig näst sista.

Vor wahl f förberedande val n. vor walten vara förhärskande, råda.

Vor-wand m förevändning f. vor-wärts fram, framåt; -kommen komma fram; ta(ga) sig fram. vorweg före; på förhand; -» nehmen anticipera, förekomma; j-m das Wort -n. taga ifrån ngn ordet.

vor weisen förevisa, förete. Vor-welt f urtid; forntid, vor-wenben föregifva (-ge), vor werfen kasta fram; kasta åt ell. till; förebrå.

Vor werk & n fort.

vor wiegen vara öfvervägande;

-b öfvervägande.

Vor-wissen n vetskap m.

Vor witz m näsvishet f. vor-witzig näsvis. [position f.\ Bor-wort n förord; Gram. pre-j Sot-tourfm förebråelse f\ ämne] vor wurfsfrei oklanderlig. n.J vor-zählen uppräkna.

Vor zeichen n förebud; J" förtecken.

vor-zeichnen rita för; utstaka. Vor-zeichnung f ritplansch m; mönster n; J förtecken n. vor zeigen förete, uppvisa. Vor-zeiger G> m innehafvare. Vor zeigung f företeende n.

Vor zeit f forntid, vor zeiten i forna tider vor zeitig förtidig, vor ziehen dra(ga) fram; dra(ga) för ell. till; föredra(ga).

Vor zimmer n tambur m, yttre rum; Thea. foajé m.

Vor zug m företräde n, förmån, vor züglich särskild, synnerlig;

förträfflig, utmärkt.

Vor züglichkeit f förträfflighet. Vor zugs-..., Vorzugs.... in Zssgn: -aktie G f preferensaktie m; -preis m vänskapspris n; -weife företrädesvis, [de röstande.j votieren votera, rösta; bteSLbettJ Botiv-bilb »r,-.1afel /votivtafla f. Vulkan w vulkan, vulkanisch vulkanisk.

[gevär!

Wabe f honungskaka.

wach vaken.

Wach-..., wach-... in Zstgn: -dienst m vakt(göring f) f; -hållning /; -srau f sjuksköterska; -frei vaktfri, tjänstledig; -habend vakthafvande, tjänstgörande; -Haus n vakt(hus) /*; -rufen väcka.

Wache/vakt; auf - sein ob. stehen vara eil. stå på vakt ell. post; auf - ziehen rycka upp på vakt; die - ablösen aflösa vaktpost; - ins Gewehr! oder - 'raus! i

wachen vaka.

Wacholder ?men f ; -beere f enbär n; -branntwein m enbärs-brännvin n.

Deutach-echwediech.

WachS n vax; -abdruck m vax-aftryck n; -bild n vaxbild m; ^ -figur f vaxfigur m; -gießer m vaxljusstöpare; -kerze f vaxljus n; -kerzchen n vaxtänd-sticka f; -leinwand f vaxduk m; -lichtn vaxljus; -Malerei/vaxmåleri n, vaxmålning; -perle / vaxpärlu; -stock m vaxstapel; -leuchter m vaxljus stake; -• streichholz ober -streichhölzchen n vaxtändsticka /; -lasset m vax-taft m, n; -tuch n vaxduk m; -zieher m vaxljusstöpare. wachsam vaksam; - auf etw. sein ha ett öga ell. ögonen på ngt. Wachsamkeit f vaksamhet, wachsen [wuchs, gewachsen) växa;

85

[ostadig.

ökas, tillta(ga), stiga; gut gewachsen välväxt, wächsern af vax, vax-.

Wachstum n växt f\ tillväxt f; utveckling f\ växtlighet /"; skörd, alster n.

Wacht/"---Wache; abteuft m vakttjänst /", vakt(göring f) f; »,■ feuer n valet-, lägereld m; ^ Mannschaft f vaktmanskap n; ».Meister m X fanjunkare; öfver-konstapel vid polisen (betont: -sta'pel) »Parade f vaktparadm; ».stube f vaktrum n; »türm m vakttorn n. Bgl. a. Wach-... Wachtel sSool. vaktel m; Jjuubwi vaktelhund; »könig w (Bogey kornknair.

Wächter m vaktare, väktare, vakt

tn, f.

wack(e)lig vacklande; rankig; Wackeln vackla; runka; ruska, wacker tapper, käck; duktig, bra. Wabe f vad på ben. Wabenstrumpf m långstrumpa f. Waffe f vapen w.

Waffel /" voffla; »bäcker m voffel-bagare; Zeisen n voffeljärn. Waffen-..., Waffen-... in Zs.-stzgn: vapen-: »bruder m vapenbroder; ».biensttn vapen-, krigstjänst/"; »fabrikant m vapenfabrikant; ».fähig vapenför; »gattung f vapen (-slag n) n; »gemalt f vapenmakt; »glück n vapenlycka f; »los vapenlös, obeväpnad; »rock X m vapenrock; »-ruhe f vapenhvila; Lüftung f vapenrustning; »schein m till-ståndsbevis n att få bära vapen; »schmied m vapensmed; »fHttftonb m vapenstillestånd«; »tftt f vapenbragd; »ftbung /) waffnen väpna. [vapenöfning.J wägbar vägbar.

Wage f våg; am Wagen svängel m; die » halten hålla jämvikt; fig. mot-, uppväga.

Wag(e) ^..., wag(e)-... in Zssgn halS m våghals; »halsig våghalsig; dumdristig; »halsigkeit f dumdristighet; istäck n vågstycke.

Wage*-..., wage-... in Zssgn: balte» m vågbalk; »Haus n våghus; »meister m vågmästare; »recht vågrät; »schale f vågskål; »zettel m vågsedel.

wagen våga.

Wagenm vagn; »ttbteilffcmkupé; Yachse f vagnsaxel m; »bauer m vagnmakare; »decke f — plane; »fenster « vagnsfönster ; »fülltet mkörare, förare; skaften m vagnskorg; Uttb ung/"vagnslast; pleiter f vagnsstege m; »meister K m vagnmästare; »• Pferd M vagnshäst m; spinne f presenning m; »schlag m vagnsdörr f; »schmiere/" vagni^-smörja; »schuppen m vagns-hus n, -lider n; »verdeck n tak på omnibus, spårvagn; »• verkehr m körtrafik f; »Wechsel Ä m vagnombyte n; »zug « m tåg n.

Wägen väga.

waghaft, waglich vågsam, djärf.

Wagner m vagnmakare.

Wagnis n vågstycke.

Wagschale s. Wage--...

Wahl f val n.

Wahl'.... wähl-... in Zssgn: »berech. tigtvalberättigad; »berechtigung f valrätt m; »bezirk m valkrets; »fähig valberättigad; valbar; »fähigkeit f valrätt m, valbarhet; Kaiser m valkejsare; ^ kandidat «r valkandidat; Körper m valkorporation f; »steig m valkrets; »fugel f valkula; »• liste f vallista; ».mann m elektor; ».ort m val ställe «, -lokal; ».Prüfer m granskare af vid ett val afgifna röster; »Prüfung / granskning af vid ett val af-

[sedel.

[» akta sig.

gifnaröster; »tedjtn valrätt tn; valbarhet f; »reich n valrike; Spruch nt valspråk n; ».statt f valplats nt; ».stimme /'röst; »« tag nt valdag; »urne f valurna; ».Versammlung f valmöte n; »» Verwandtschaft f Chem. valfrändskap m; »zettel nt röst-wählbar valbar.

Wählbarkeit f valbarhet, wählen välja.

Wähler nt väljande, valman. wählerisch kinkig, noga.

Wahn nt falsk inbillning /", villfarelse /, villa s.

Wahn-..., wahn-... inZsign: ».glaube tn vantro f\ ».sinn nt vansinne n; ».sinnig vansinnig; »Witz tn vanvett n; »witzig vanvettig, wähnen tro, inbilla sig (vara), wahr sann, verklig; sein Wort » machen hålla ord.

Wahr-..., wahr-... in Zssgn: »nehm-bar märkbar, förnimbar; »neh. men märka, bli(fva) varse; iaktta(ga); bevaka; »nehmung f iakttagelse; bevakande n; »sagen förutsäga, spå; sich » lassen låta spå sig; »sager(in) spåman, spåkvinna; »sagerei s spådom m; »sagung s förutsägelse, spådom m; »scheinlich sannolik;»scheinlirhkeit/"sanno-likhet; »fcheinlichkeitsrechnung f sannolikhetskalkyl m; »spruch nt jurys utslag n; »zeichen n (vård) tecken, wahren bevaka; iaktta(ga); sich währen vara, påstå, dröja, während under; under det (att), medan.

wahrhaft sanningsenlig; sann;

i sanning, verkligen, wahrhaftig sann, verklig; adv.

sannerligen, verkligen. Wahrhaftigkeit f sanningsenlighet, sannfärdighet.

Wahrheit f sanning.

wahrheits-... in Zs.-segn: »gemäß sanningsenlig; »ttebtnb san-ningsälskande.

wahrlich i sanning, [varande n.)

Wahrung f skyddande n, be-j

Währung f myntfot m; gång nt.

Waiblinger m Geschichte: ghibelin.

Waid H w vejde nt, n.

Waid.... s. Weid-...

Waise f föräldralöst barn n.

Waisen-... in Zfsgn: »Haus n barnhus; Jfitib n föräldralöst barn; »fiittbe m föräldralös gosse; »mädchen n föräldralös flicka f.

Wal m hval; »fisch m hvalfisk; »fisch-fahrer, «sänget mhval(fisk)-fångare; »nuß f valnöt; »nuß-bäum m valnötsträd n; »tttt nt hvalraf; »roß n hvalross m.

Walache tn, »Hin f valak, -iska.

Walachei: die » Valakiet n.

Wald m skog.

Wald-... in Zssgn: »bau m skogshushållning f; »bnum m skogsträd n; Jbronb m skogseld; »« bruder m eremit; »efcl m vildåsna f; »frevelt» skogsåverkan f; »gebirge n skogbeväxt berg-sträcka f; »gegend f skogstrakt m, /*; _ßott m skogsgud; »Horn •T n valthorn; thätet nt skogvaktare ; »I<mb n skogsmark f; »Meister ^ nt madraf; ».mensch m skogsmänniska f; ».Nymphe / skogsnymf; »ordnung f skogs-ordning; »Pfad m skogsstig; ».reich skogrik; »schnepfe f mor-kulla; »teufel nt skogsrå n; skogsdjäfvul; ».Vogel nt skogsfågel; ».Wärter m skogvaktare ; ».wolle s skogsull.

Waldenser nt valdens(er).

waldig skogig.

Waldung f skog m.

Walk-... in Zfsgn: »(er)erde f valk« lera; »mühte f valkkvarn; »« müller m valkare.

Walke f valkning; valkkvarn.

ur n.

Wandel m vandel; (för)ändring f, växling f; Handel und - handel och vandel; -bahn f öfver-

täckt promenadplats m; östern m planet, wandelbar föränderlig, växlan-j Wandelbarkeit f föränderlighet. wandeln vandra; förvandla. Wand er»... in Zflgn: ablocke m/pl. Geol. flyttblock; -buchn gesällbok f; -joljre n/pZ. vandringsår; -stab m vandringsstaf; den -» stab ergreifen gripa vandrings-stafven; -Vogel m/pl. flyttfåglar.    [re, vandrerska.{

Wanderer m, Wanderin svan dra-j wandern vandra; gå; kring van-[dring.

walken valka.

Walker m valkare.

Wall m vall; bank; 4, kust m, f.

Wall»..., wall-... in Zssgn: —bruch m bräsch; -fahrersin) pilgrim; -fahrt f vallfart, -färd; -» fahr (Yen v/n. vallfärda(s); -» fahrtsort m vallfartsort.

Wallach m valack.

wallen svalla; bölja; klappa; sväfva; vaja; vandra, vallfärdas).

wällen koka på sakta eld.

Wallung f svallning, svall n; fig. jäsning.

Walpurgisnacht f valborgsmässoafton m.

walten råda; härska; styra; sköta; sörja; schalten und - styra och ställa; das walte Gott! det gifve Gud! .

Walter m Valter.

Walz»... in Zssgn: —blech n valsadt bleck; -werk n valsverk.

Walze f vals m.

walzen valsa.

wälzen välta, vältra; hvälfva; rulla; sich tm Kote - vältra sig i smutsen; etwas von sich - vältra från sig ngt; sich dör Lachen - kikna af skratt.

Walzer m vals.

Wamme Ffbuk m, magern; (beim Rind) hudfåll m.

Wams n tröja f.

Wand f vägg; -bekleidungfbräd-fodring; -gemälde n väggmålning f; -kalender m väggalmanacka; -forte f väggkarta; -» leuchter m lampett; -Pfeiler m väggpelare, pilaster; -schirm rn (afdelnings-) skärm; -schrank m väggskåp n; Spiegel m trymå; -tafelf svart talla; -uhr /"vägg-[de, ostadig.

dra; hamna.

Wanderschaft f, Wanderung fvan-Waubersmann m vandringsman. Wandlung f förvandling; växling.

Wange f kind.

Wankelmut m vankelmod n. wankelmütig vankelmodig, wanken stappla, vackla, svikta, runka; darra.

wann när; dann und - då och då; seit - sind Sie hier? hur länge har ni varit här? [kar n.\ Wanne f (sädes-)vanna; (bad-)J Wanst m buk, mage.

Wanze f väggius; F väggmadam, wanzig full af vägglöss.

Wappen n vapen; -bild n vapen-bild m; -buch n vapehbok f; -• Herold m vapenhärold ; -kunde f heraldik; Schild m vapensköld, wappnen väpna.

Wardein »n myntproberare.

Ware f vara.

Waren»... in Zf.»ftzgn: -abfender m varuafsändare; ^ou8fuöt f varu-utförsel; -bestand m varulager n; -Haus n varumagasin; -fonto n varukonto; stunde f varukännedom m; plager n varulager; magasin w; -Niederlage f nederlag n, varumagasin n; -» Probe f varuprof n; -rechnung f faktura; -zeichen n varumärke.

neskåp n.

warm varm; cS ist- det Är varmt; mir ist - jag är varm.

Warm-.... warm-... in Zfsgn: -Bad n varmbad; -blutig varmblodig; -Halter m tallriksvärmare; te-ell. kaffemössa /; -Haus n drif-hus.

Wärm«.^ in Zssgn: -flasche/värrne-flaska; -Halle / nppvärrnnings-sal ro; -psanue / sängvärmare

Wärme / värme ro ; fig. värma; -lehre / värmelära; -Messer in värmemätare;-stoffro värmen, wärmen värma.

Wärmer ro värmeapparat, warnen varna.

Warner ro varnare. .

Warnung / varning.

Warte / u'kik ro; vakttorn tt;

Observatorium n.

Warte-... in Zssgn: -fron / sjuksköterska; -gelb n lön / för städning ell. sjukvård; vänt-pengar pl.; -saal ro väntsal; --zimmer n väntrum, warten vänta (ans på); vårda, sköta (j-n ngn); seines Amtes -sköta sin syssla.

Wärter ro vårdare; vaktare; K banvakt; -in / sjuksköterska. Wartung / vård ro, skötsel, upp-passning; warum hvarför.

Warze / vårta, warzig vårtig.

was hvad; det som; som; hvilket; hvad som; något; - für ein? hvad för (en) ?; - Sie auch immer tun hvad ni än gör. Wasch»... in Zssgn: -anstalt / tvättinrättning ; -bär ro tvättbjörn; -decken n tvättfat; -Blaun stärkelse ro; -Bleuel ro klappträ n; -Bodro tvättstol; -echt som håller att tvätta, tvättäkta; -fass n tvättbalja /; -frau / tvätterska; -Haus n tvätthus, -stuga /, mst brygghus; -kesse l ro tvättkittel, Jtorb m klädkorg; klappen ro disktrasa /;fig. mjäker; -lauge/ lut; -lebet n sämskskinn; -« ledern sämskskinns-; -leine / klädstreck n; -Maschine / tvättmaskin w; -schlisset / -----bocken; -schwamm ro tvättsvamp ; -seise / såpa; -tisch ro, -toilette / lavoar m, kommod m; -wanne f tvättbalja; -Wasser n tvättvatten ; -Weib n tvättgumma /; -jettet ro tvättnota /.

Wasche / tvätt ro, byk m; linne n; reine - rent linne; in der - i eil. på tvätten, på byken.

Wäsche-... in Zssgn: -Beutel ro påse att lägga smutskläder i, krag-påse; -geschäft n linnemagasin, hvitvaruhandel ro, (für Kinder) barngai;derob ro; -sammet / linnekammare; -schrank w lin-[vaska.

waschen tvätta; badda; gurgla;

Wäscher(in) tvättare, tvätterska.

Wäscherlohn ro afgift / lör tvätt, tvättpengar pl.

Waschung / tvättning; vaskning.

Wasser n vatten; svett ro; gu-und zu Lande till lands och vatten ; sein - abschlagen kasta sitt vatten; 4/ - einnehmen ta(ga) in vatten; zu - werden smälta; fig. bli(fva) om intet.

Wasser-..., Wasser-... in Zssgn: -arm vattenfattig,-lös; -Armut /vattenbrist; -arzt m kallvattens-läkare; -bau ro vattenbyggnad; -Baukunst / vattenbyggnadskonst; -Berten n bassäng ro; -Behälter ro cistern; vattenbehållare; -blase /bubbla, vat-tenblåsa (auch Path.); —blau n marinblå, grönblå; -Blei n Miner, grafit ro; -Bruch ro Med. vattenbrock n; -damps ro vattenånga /; -dicht vattentät; -dichter (Stoff vattentätt tyg n\ -brnd m vattentryck n; -• eintet m vattenämbar n; -fahrt / rodd-, segeltur ro; -fall ro vattenfall n; -färbe / vattenfärg m, /; ^fatbeniiistlerei /mål-ning i vattenfärg, akvarell(-målning)ro; -flädje/"vattenyta; -flasche / karaffm m; -flut /"vattenflöde n, flod; öfversvämning; -stacht / frakt sjöledes -gefatyr / fara för öfversvämning; -gefcih nvattenkärl; -geflhgel n coll. vattenfågel ro; -gewächs n vattenväxt ro; -glas n vattenglas; -» gleich horisontal; -graben ro (vatten-)graf /; -grübe/"cistern m; -haltig vattenhaltig; -hebe. Maschine © / pumpmaskin ro, -verk «; -Heilanstalt / (kall-) vattenkuranstalt; -Heilkunde / vattenläkekonst; -Heizung / uppvärmning med varmt vatten; J)öbe /"vattenhöjd, -stånd n, -nivå ro; -Hofe / skydrag n; -huhn n sothöna /; -jungfer / vattennymf; (Insekt) trollslän-da; Janne / vattenkanna; -» kante /"hafskust; -karte / sj ökort n; -saften m — -behälter; -feffel ro klttel; © panna /; -kopf ro SWeb. vattenn i hufvudet; -kraft / vattenkraft; -frug ro vattenkruka /, zum Trinken: (vatten-) krus n; -kun st/vattenkonst, auch ©; -kur /Med. vattenkur ro; -• leitung / vattenledning; -lilie $ / vattenlilja; -linfe $ / andmatro ; -los vattenlös; -malerei / akvarellmålning; -mangel ro vattenbrist /; -mann ro vattenbärare ; Astr. vattuman(nen); -marke / vatten(stånds)märke n; © vattenstämpel ro; -melone / vattenmelon ro; -messet ro vattenmätare, mätningsapparat för vatten; -mu&le/vattenkvarn ; -mullet ro vattenk varns-ägare; -iiijro: ber - näcken;

-nixe / vattennymf; -not /vattenbrist; -Partie / ------fahrt: -•

paß © ro vattenpass n: -pest $ /vattenpestro;-pflanze/vatten-växtro;-pfuhlro,-pfühe/vaiten-pöl ro;-pocken pr. vattenkoppor; -Pumpe / vattenpump ro; -rad n vattenhj ul; -rotte / vattenråtta, -sork ro; fig. F sj ögast ro; -recht vågrät; n vattenrätt ro; -reich vattenrik; n vattenrike; -röhre / vatten(lednings)rör n; -foule / vattenpelare ro; -schaden ro af vatten förorsakad skada /; -• scheide / vattendelare ro; -schen

1.    rädd för vatten; angripen af ell. behäftad med vattuskräck.

2.    / vattuskräck ell. vattenskräck ro; -schlänge / vatten-ormro;-schraube©/vattenskrnf ro, Arkimedes’ skruf; -fpiegel ro vattenspegel; -sport ro vattensport; -stand ro vattenstånd n; -station A / vattenstation; -stiesel m/pZ. sjöstöf-lar; -stoff ro väte n; -strahl ro vattenstråle; -strahe / sjö-, vattenväg; -streifen ro im Broi degrand /; -stürz ro vattenfall n; -sucht / vatt-, vattu-, vattensot; -süchtig vattusiktig; -suppe / vattvälling ro, /, -soppa; -tiete n/pZ. vattendjur; -transport ro transport sjöledes; -träget ro vattenbärare; -tracht xL /djupgående n; -treten n vatten-trampning/; -trinketro vatten-drickare; -trog ro vattenho; -tropfen ro vattendroppe; -• Uhr /Altertum: vattenur n; -Vogel ro vattenfågel; -wage / vattenpass n; -weg ro = -firafce; --werk n vattenverk; -zeichen © n vattenstämpel ro; -Zins ro vattenafgift /.

wässerig, währig vattenaktig, auch

fly

wässern vattenlägga; vattna, med vatten utspäda; fuktas; mir wässert der Mund danach det vattnas i munnen på mig. Wassersnot f af öfversvämning lörorsakad skada, ödeläggelse. Wäss nun g/" vatten läggning; vattning, bevattning.

Wate Ö f Fischerei: (Zuggarn) vad. waten vada, pulsa, watschelig vaggande, watscheln gå vaggande, vanka. Watt »» 1. lågländ strand f blottad under ebben; -e(n) pl. sandbankar. 2. (Siett. watt m.

Watte f vadd ro. wattieren vaddera Wau $ m vau.

Webe f vät m, v&fnad ro. weben väsva.

Weber(in) väfvare (väfverska); Jbaum ro väfbom; -einschlag m inslag n, väft; -lamm ro väfsked f, -kam; -schiffrhen n skyttel ro; -spule f spole m; -(a. Web-) stuhl»» väfstol; -tritt m trampa f; -zettel m ränning s, varp. Weberei f väfveri n; väfnad ro. Webstuhl m väfstol.

Wechsel m växlande n; växling f; ombyte n; omväxling f\ förändring /■; G växel; D skars. Wechsel-..., Wechsel«... in Zflgn: -tigtnt m växelmäklare; -» balg m bortbyting; Jbanf f växelbank m; -beziehung f ömsesidigt förhållande n; -bürge ro, -bürgschaft /° växelborgen f; -fähig berättigad att dra(ga) växlar; -fälle m/pl. växlingar; fälsch er m växelförfalskare; -fieber n Med. frossfeber w; -• forderung f växelfordran (pl. -fordringar); -frist O s respit-dagarpl.; -geld n växelpengar pl.; -gesang m växelsång; geschäft n växelaffär m; -ge-spräch n dialog ro; -gläubiger, -inb ab er m växelinnehafvare;

-fonto n växelkonto; -kredit m växelkredit; -kurS m växelkurs ; -Makler ro växelmäklare; -nehmer m växeltagare; -orb-nung f växellag m; -protest m växelprotest; -recht n växelrätt m; weitetet f växelrytteri n; -fcitig ömsesidig; -feitigkeit f ömsesidighet; ostrom G ro växelström; -Verhältnis n ömsesidigt förhållande; -rotift ömsesidigt; växelvis, ömsom, omväxlande; -Winkel ro Math. alternatvinkel;    -Wirkung f

växelverkan (pl. -verkningar); -wirtschaft^ Ackerb. växelbrukn. wechseln växla; utbyta; (Pferde, Kleider) byta om, ömsa; skifta; die Zähne - fälla tänderna, byta om tänder.

Wechsler O ro växlare.

ÜÖecftn hvete-, tisdagsbulle.snut wecken väcka.    [ur n.l

Wecker ro väckare; -uhr /väckar-J Weck-ruf ro X revelj, i utpurr-ning f; fig. väckelse f.

2Bcb dm solfjäder/¹; stänkkvast; svans.

wedeln vifta (med); fläkta bort. weder ... noch hvarken ... eller. Weg m väg; -weiser ro vägvisare, weg bort; borta; undan; Kopf -1 aktahufvudet! -da! ur vägen! Weg-..., weg-... in Zssgn: -begeben: sich -b. begifva (bege) sig bort; heizen bitaaf; F fig. uttränga; -bekommen få i sig; eins -b. f& sig ett rapp, en åkomma; -, bleiben utebli(fva); utgå; -« brennen bränna af, bort ell. upp; brinna upp; -bringen föra eil. ta(ga) bort; -dürfen få gå bort; -eilen skynda bort; -fahren köra bort; fara bort; stryka (über ös ver); -fall m bortfallande n; -fallen falla bort, utgå; förfalla; -fangen fånga, frånta(ga); -fliegen bort-flyga; -führen bortföra; -gang m bortgående n; bortg&ng; utg&ende n; -geben bortgifva (-ge), bortskänka; -gehen g& bort eil. Bin väg; afg&; über etwas (hin)-gehen förbigå ngt; fabelt kunna, förstå; ehalten hålla undan, vända bort; -« hängen hänga undan; -Haschen snappa bort ell. upp, knipa; -Heben lyfta af; sich J). packa sig i väg; Jj elf ett hjälpa undan; j-m (Über etwas) -helfen hjälpa ngn igenom; -boten hämta, ta(ga) (bort); -jagen jaga ell. köra bort; -kehren sopabort; vända bort; -som* men komma bort, ifrån ell. undan; förkomma; -fotmen kunna komma ifrån; glassen utelämna; släppa (ifrån sig), skiljas vid; JUtffmtg f utelämnande n; -• laufen springa bort ell. undan, rymma; siegen lägga undan ell. bort; -leugnen förneka; -machen bortta(ga); sich - laga sig i väg, ge sig af; -mögen vilja (komma) bort; -müssen måste bort; -nähme f borttagande n; -neh. men bortta(ga), ta (ga) från; -« packen lägga undan; sich - packa sig i väg; -raffen bortrycka; -räumen undanskaffa, -röja, ta(ga) bort; -reiben gnida af eil. bort; -reise f bortresa; reifen resa bort; -reißen rycka bort ell. undan, lösrycka; -• reiten rida bort; -rollen rulla bort; -rücken flytta (undan); maka sig; -tufen bort-, hädan-kalla; -fogen såga bort ell. af; -schaben b ortskrapa; -schaffen bort-, undanskaffa, aflägsna; -schenken bortskänka; -scheren bortklippa; fsich - packa sig i väg; -scheuchen bortskrämma; -schicken bortskicka; -schieben bort- ell. undanskjuta; -schießen bortskjuta; afskjuta; försvinna; -schleichen: sich - sch.srnygasig bort ell. undan; -schleifen bort-ell. af slipa; -schleppen bort- ell. undansläpa; -schlendern bortslunga; -schlüpfen smyga sig bort; -schmeißen bortkasta; -• schnappen bortsnappa, knipa: -• schneiden bortskära ell. -klippa, afskära ell. -klippa; -schütten slå ell. hälla bort ell. ut; -« schwemmen spola bort; -sehen bortse, se ell. titta bort; -sehnen: sich -s. längta bort; -fein vara borta; -senden bortsända; -fetzen sätta, hoppa ell. springa (über öfver); sätta bort ell. undan ; sich über etwas (hin)-setzen sätta sig öfver ngt; -spülen bortspola; -stehlen(bort)stjäla; sich - smyga sig bort ell. undan; -stellen ställa bort ell. undan; -stibitzen knipa, anamma; -. stoßen stöta ell. skuffa bort; -. streichen stryka bort ell. ut; stryka fram; -treten gå af sides; -tun ta(ga) bort, lägga undan; göra sig af med; -weisen borteil. afvisa; -wenden vändabort; -werfen kasta bort ell. af; sich - förnedra sig; -werfend föraktlig; -wischen torka bort ell. af; -wollen vilja bort; -wün-schen önska bort; -zaubern trolla bort; -zerren rycka bort; -• ziehen dra(ga) ell. flytta-bort ell.undan, flytta; framdra(ga); framila.

Wege.... in Zffgn: -aufsehet m väg-fogde, uppsyningsman; -bau m väganläggning f; -gelb n väg-pengar pl.; -lagerer m stråt-röfvare; -messet 0 m vägmä-tare.

wegen för ... skull, i ell. till följd af, för, i och för.

Wegerich ^ m groblad n.

weh smärtsam, ond; o -! aj !; -e

ihm! ve honom!; » tun göra | mjukna; röras; » gekochte Eier löskukta ägg.

ondt, värka, smärta.

Weh n ondt, smärta fy sorg f.

Weh-..., weh-... in Zsign: »frau f barnmorska; »gefühl n smärtsam känsla f; »klage f veklagan; »klagen klaga eil. jämra sig; »mut f vemod n; »mutig vemodig, sorgsen; »mutters = »frau.

Wehe f 1. (Schnee») (snö)drifva, (Sand») hög m. 2. »tt pl. barn-värkar.

ur.

Weich-..., weich.... in Zsign: »bilb n atadsområde; »gekocht, »gesotten löskokt; »herzig vek-, ömhjär-tad; »Herzigkeit /°ömhjärtenhet; stifte n/pl. blötdj Weiche f 1. mjukhet; vekhet.

2.    (meist »n pl.) ljumske m.

3.    K växel rn.

[svaja; ila fram. wehen blåsa; fläkta; fladdra, Wehr f 1. värn n; motvärn n. 2. n vall m.

weichen 1. vika, ge (gifva) yika eil. efter, lämna rum. 2. thpp-mjuka; mjukna.

Wehr-..., wehr-... in Zsign: ».fähig vapenför; »gehänge & n sabel-koppel; »lod värnlös; »l. machen afväpna; »mann m krigare; landtvärnsman; »Pflicht X f värnplikt; »pflichtig ^ värnpliktig ; »stand m krigarstånd

Weichen-... M in Zsign: »scheibe f vändskifva; »steiler m växlare. Weichheit f mjukhet; vekhet, ömhet.

weichlich vek, veklig; slapp; fadd. Weichlichkeit/'vekhet, veklighet; slapphet.

wehren hindra; sich » värja ell. försvara sig (gegen, gen. mot, för); afvända, stäfja. wehrhaft Vapenför; »sitachen väpna; sätta i försvarstillstånd. Weib n kvinna f; hustru f. Weibchen n liten kvinna s\ liten hustru f\ v. Tieren: hona f. Weiber-... in Zs.-svgn: »arbeit f kvinnoarbete n; »seind m kvin-nohatare;»geklatschn,»geschwätz n, »klatsch m käringprat n, -skvaller n; »Herrschaft f kvin-novälde n; »list f kvinnolist; »rock m kjortel; »scheu rädd för kvinnor; »sommer m eftersom-mar; »volk rr kvinnfolk, weibisch kvinnlig; veklig. weiblich kvinnlig; das »eGeschlecht kvinnokönet.

Weiblichkert f kvinnlighet. Weibsbild n, »person f, »stück n kvinnfolk n, kvinnsperson f. weich vek; mjuk; len; » werden

Weichttng m vekling Weichsel-rohr n (von bet Weichsel-kirsche) pipskaft af Weichsel. Weid-... in Zssgn: »geselle m jaktkamrat ; »mann m jägare; »* männisch jägar-, jakt-; »mainig» spräche f jägarspråk n; »rnesser n jaktknif m; »werk n jakt f. Weide f l. $ vide n, pil. 2. bete n, betesmark; fig. fägnad m; »land n, ».platz m betesmark f; ».recht n betesrätt m. loeibeii¹ valla; beta, beta af; g& på bete; sich » an njuta af, lämna insteg åt, invagga sig i; seine Augen an etwas » ha sin ögonfägnad af ngt. weiden* ----- ausweiden.

[neka.

Weiden-... in Zsign: »band n vidje-band, hank m; »bäum m pil f; »gebüsch n, »gehölz n videsnår; »korb m videkorg; »rufe s vidja. Weiderich ^ rn dunört f. weidlich duktig, grundlig, tapper. Weise Ö f haspel m. weifen B haspla, weigern u. sich » vägra; förvägra, Weigerung f vägran.

liten stund.

[-stock).

drufplockare.

vis.

Weih m ----- Weihe 2.

Weih-... in Zsign: -altar m vigdt altare n; -beeten n vigvattens-kärl; -bilb w vigd bild m; -. bischof m Kath. Rel. lydbiskop; -» btotn välsignadt bröd, hostia /; -geschenk n offergåfva /; stauch m rökelse /; -rauchfatzn rökelse-kar; -wasier n vigvatten; bet m vigvattenskvast.

Weihe 1. f invigning; prästvigning. 2. Zool. glada.

weihen viga; in vi ga; helga; ägn a; tillägna.

Weihet m fiskdamm.

Weihnachten fjpl. jul sg.

Weihnachts-... in Zsign: -abenb m julafton; -Baum m julgran /; -bescherung / julklappar pl.; -• fest n julhelg /; -geschenk n julklapp w; -lieb n julpsalm m, -sång m.

Weihung / vgl. Weihe 1.

weil emedan, eftersom, därför att, för (det) att.

weilanb fordom, förr; för detta.

Weile / stund; eine kleine - en [sig-

weilen dröja, hvila, uppehålla

Weiler m liten by.

Wein m vin n (auch vinranka /,

Wein-..., wein ... in Zssgn: -artig vinartad, -lik, -aktig; -bau m vinodling /; -bauer m vinodlare; Jbecre/vindrufva; -berg m vinberg n; -blatt n vinranksblad; -brossel / Zool. rödvinge(trast) m; -essig m vinättika /; -färbe / vinfärg; -faß n vinfat; ^färben vinfärgad; -flasche / vinbutelj m; -garten rn vingård; -gärtner m vingårdsarbetare; -gegenb / vintrakt m, /; -gehalt m vinhalt; -geist m vinsprit; geläubet n vinspaljé m; -geschäft n vinaffär m; -geschmack m vinsmak; ^.glas n vinglas; ^hänb-let m vinhandlare; ^hanblung f

vinhandel m; ^hauS n vinhus, -affär m; ^.hefe /vindrägg m; Hügel rn vinberg n; ^jahr n vin-år; starte / vinlista; stelln m vinkällare; JMtei f vinpress m; ^seltner m vinkännare; kneipe /‘vinstuga; ^küfer m, küper m tunnbindare som tillverkar vinfat; ^.kühler m vinkylare ; plager n vinlager; vinkällare m; Jtonb n vinland; laub n vinlöf pl.; glaube f af vinrankor öfverväxt berså m; Jkfe f vinskörd; Uefer(iti) vinskördare,

-plockerska; ^lied n dryckessång m; *,moft m vinmust; ^ Pfahl m stör för vinranka; preste f vinpress m; åtanke / vin-klängen; ^rausch-n vinrus n; rede H / vinranka; ^reifenbe(r) m vinresande; ^fauer vinsur; saufet m vinpimplare; Uöute f vinsyra; ^fchank m vinstuga /; «jtfjtuf mägare af en vinstuga; ^.schenke / = ^kneipe; vinstuga; ^stein m vinsten; ^stock m vinstock; ^stube f vinstuga; traube / vindruf(s)klase m; Irefter pl vindraf m, n {sg.); --trunken rusig af vin; ^ziehet m vinprofvare.

weinen gråta; ^ um begråta; W^. n gråtande, gråt m.

weinerlich gråtfärdig, -mild, gråtande.    [vin-.)

weinhaft, weinig vinaktig,vinlik,j

Weis-..., weis-... in Zsign: -machen inbilla; -sagen förutsäga, (före-) spå, (be)båda; -sagenb förutsägande, profetisk; -fager m siare; -sagerin / sierska; -. sagung f förutsägelse, spådom weise vis, klok, förståndig; ^ Frau klok gumma; Weife(r) m

Weife / sätt n, vis n; bruk n;

/ melodi; in Zflgn: durch adv. z. B. natürlicherweise naturligtvis.

Weisel m (bi)vise. weisen visa (an tili, von sich ifrån sig); peka; anvisa, hänvisa; aus der Stadt - förvisa ur staden, (au- der Schute) relegera. Weiser m l. f. weise. 2. (Uhr) visare.

Weisheit s vishet. weiSlich visligen. weiß hvit; ein W-er en hvit; i-n '- waschen fig. rentvå ngn; -e Wäsche rent linne n; das W-e tnt Ei ägghvitan f\ das W-e un Auge hvitögat. — Vgl. Weiße f, Weiße(r) m u. Weiße(s) n. Weiß-..., weiß-... in Zfsgn: -bäcker ro finbagare; -bort m gråskägg n; -bier n berlineröl; -blech n hvitbleck; -brot n hvetebröd; -buche $ f hvitbok; -dorn H m hagtorn; -fisch m hvitfisk; v gar B hvitgarfvad; -gelb hvitgul, isabellfärgad; -gerber 0 m hvitgarfvare; -glühen n hvit-glödgning f; -glühend hvit-glödgad; -glühhitze /"glödhetta; -grau hvitgrå; -följt ro hvitkål; -Näherei f linnesöm m; -näherin /"linnesömmerska; -pappel ^ f silfverpoppel; -tanne ^ /silfver-gran; -tourcu D f/pl. h vitvaror; -geschäft O n h vitvaruhandel ro; -Händler ro lärftskramhandlare; -zeug n linne.

Weiße f hvit kvinna; hvithet;

ett glas berlineröl. weißen hvitmåla; bleka; hvit-limma.

Weiße(r) ro hvit(man).

Weiße(S) n hvit färg ro, f, hvitt. weißlich hvitaktig.

Weisung f anvisning, föreskrift, tillsägelse, order ro. weit 1. vid; lång; vidsträckt; stor; rymlig; adr. vida; högt, långt;

långt borta; wie - sind Sie mit Ihrer Arbeit? hur långt har ni hunnit på (med) e(de)rt arbete'f

-    größer vida större; - übertreffen vida öfverträflä; bei -em ojämförligt; bei -em nicht ej (inte) på långt när; von -em på långt håll; - und breit vidt och bredt, öfverallt; inwie-hur pass mycket, i hvad mån. 2. daS Weite suchen ta(ga) till flykten.

Weit-..., wett»... in Zssgn: -berühmt vidtberömd; -gehend, -greifend vidtgående; -hin långt, vida; vida omkring; -läuf(t)ig vidsträckt; aflägsen; vidt åtskils; på långt håll; vidlyftig; -• länf(t)igfeit f vidsträckthet, utsträckning; vidlyftighet; -en pl. vidlyftigheter; -maschig med stora in askor; -schweifig vidlyftig ; -schweisigkeit fvidlyftighet; -sichtig Med. långsynt; fig. förutseende ; vidtgående; -sichtig-fett f iDteb. långsynthet; fig. förutseenden; -tragend vidtgåen-weitaus vida, ojämförligt, [de. Weite f vidd, bredd; sträcka;

vida fältet n; afstånd n. weiten vidga.

weiter längre; vidare; närmare ;

-    lesen läsa vidare; und so- och så vidare (o. s. v.); - nichts7 ingenting annat?; bis auf -es tills vidare; ohne -es utan vidare ; das Weitere wird sich finden det blir nog någon utväg (för det öfriga).

Weiter-..., weiter.... in Zstgn: meist vidare; j. B. -bef örd ern befordra vidare; -Beförderung f vidare befordran; -gehen gå vidare. WeiteretS) n vidare, mer, det öfriga.

Weitergreiseu n spridning f. Weiterungen s/pl. efterräkningar. Weizen ro hvete n; türkischer -

punkt.

Mais; -beben m jordmån för hvete; -brot n hvetebröd; -• mehl n hvetemjöl, welch (-er, -e, -es) hvilken (n ^vilket, pl. hvilka); -er von ... hvilken af; som; något; pl. auch somliga; - auch immer hvem än; derjenige -er den som; ich habe -e gesehen jag har sett några eil. sådana eil. någraj welcherlei hurudan. [stycken.j Welf m Gesch. velf; Jagd: unge. welk vissnad, vissen, hopskrum-pen.

welken vissna, förtorka.

Well-... in Zsign: -bäum® m hjulaxel ; -blech ® n korrugerad plåt m; -fleisch n kokt fläsk. Welle f 1. våg. 2. ® axel m;

spindel m. 3. knippa. Wellen-..., wellen-... in Zfsgn: -bad n hafsbad; -bewegung f vågrörelse ; -brecher \L m vågbry-tare; -förmig vågformig; -• -grabn graf f i böljorna; -linie f våglinje; -schlag m böljslagn. Wellern ® uppföra af 1er och hackelse.

wellig vågig, böljande.

Wels m mal.

welsch välsk, romansk; fransk, italiensk; die -e Schweiz franska Schweiz.

Welsch land n Italien.    v

Welt f värld; alle die ganze -hela världen.

Welt-..., Welt-... in Zsign: —all n världsallt; -alter n tidsålder m; -ausstellung f världsutställning; -bekannt världsbekant; -berühmt världsberömd; -be-fchreibung f världsbeskrifning; -bürget m världsborgare; -ereign iS n världshändelse f\-feie be(n) m världsfred; -geboube n världsbyggnad m; -gegend f väderstreck n; -geistliche(r) m präst som ej tillhör någon klosterorden; -geeicht n yttersta dom m; -geschäft n världsaffär m ; -geschichte f världshistoria; -Handel m världshandel; -hän-del m/pl. världens äflan f/sg.; -karte f världskarta; -kenntnis f världskännedom m; -kind « världsbarn; -klug världsklok; -klugheit f världsklokhet; -• körper m världskr'opp; -fuget f jordklot n; -funbc/"världskännedom m; -kundig världskun-nig; -läge f: die - den politiska ställningen; -lans ro världens gång; -lust f världsligt nöje n; -macht/' världsmakt; -mann m världsman; -männisch världsman na- ; -meer n världshaf; -ordnung f världsordning; -• Postkarte f utländskt brefkort n; -poftverein ro världspostför-ening f; -Priester ro — -geistlicher; -schmerz F ro lifsleda f\ -schöpfet m världsskapare; -• sinn m världsligt sinne n; -» spräche / världsspråk n; -stadl f världsstad.ro; -teil m världsdel; -umsegelung f världsom-segling; -Untergang m världens undergång; -verbesierer m världsförbättrare; -verloren undangömd; -Weisheit fvärldsklokhet; -wunder n: die sieben

-    världens sju underverk, weltlich världslig;-gesinnt världsligt sinnad.

tZÖelt!id)feit/världslighet;världs-lig makt.

wem [dat. b. roer] åt hvem; von

-    af ell. om hvem. wen [acc. b. roer] hvem.

Wende 1. m vend. 2. f skifte n,

öfvergång m, utgång ro; -ha!L m Zoot. göktita /'; -kreis m vänd krets; -punkt m sig. vänd-[trappa.

Wendeltreppe f vindel-, spiral -wenden vända (an på); mit -ber

9$oft(med) omgående (post); sich an, gegen j-n - vända sig till, mot ngn; seine Zeit auf etwas -ägna sin tid åt ngt. wendisch vendisk.

Wendung / vändning, wenig liten, litet, ringa, föga, få; -e pl. få; -er cmpr. mindre, färre; sup. am -sten minst; mit -eti Worten med få ord; ein -x, (något) litet, en smula; estens minst; åtminstone.

Wenigkeit / ringhet, litenhet; småsak; meine - min ringa person; er ödmjuke tjänare, wenn om; då; när; - anders, nur såvida, om nämligen; aber men om; - auch om ock, om än; - gleich, - schon ehuru;

-    immer närhelst; - nicht om ej; selbst - till och med om, äf-ven om.

wenngleich ehuru, [spiel: knekt. Wenzel m, Wenzeslaus m statten* wer hvem, hvilken, (pl.) hvilka; den som; någon; - auch hvem än; - da? X verda?; - nur ... hvem än; - es auch sei hvem det än är.

werben X 4/ värfva; anställa; um j-n - söka vinna ngn, fria till ngn; um etw. - söka vinna ngt, eftersträfva ngt; sich -lasten ta(ga) värfning.

Werber m värfvare.

Werbung / värfning; frieri n. werden bli(fva); skola, komma att; förvandlas; »kunna, må; zu ... - bli (sva); atå Hilfsverb: ich werde (würde) lieben jag skall (skulle) älska; ich werde geliebt jag älskas.

Werder m holme.

werfen kasta; sprida; slå; Junge

-    föda ungar; sich - (Holz) slå sig, bågna.

Werft / (skepps-)varf n.

Werg n blånor pl.; 4/ dref n.

Wert n verk; gärning /; sätt; Hand ans - legen gripa verket an; im-e sein vara i görningen; ins ^ setz en sätta i gång (auch igångsätta).

Werk-..., werk-... in Zssgn -. Jmitf G / verkbänk m; -sichrer m verkmästare; -heilige(r) m skenhelgon n, hycklare; bleute pl arbetare; -meister m verkmästare ; -statt, -statte, -stelle / verkstad m; -tag m hvardag; -tätig verksam; -tisch <2> n verkbord n; -zeug n verktyg, coll. redskap m (sg.); -zeug kasten m verktygslåda f; -zeugtasche f der Radfahrer verktygsväska. Werkeltag m hvardag.

Wermut ^ m vermut, wert värd; dyrbar; kär; värderad, ärad; nicht viel - sein ej vara värd mycket; nicht der Mühe - lönar ej mödan; nicht der Rede - ej värd (t) att tala om; in Briefen: Ihr (W)-Ss Eder ärade (skrifvelse).

Wert m värde n.

Wert-..., wert-... in Zffgn: -angabe /angifvet värde n; -Bestimmung /värdering; -bliesm värdebref n; -geschätzt värderad; -loS värdelös; -losigkeit / värdelöshet; -Papier n värdepapper; -schätzen uppskatta, värdera; -» sendung / värdeförsändelse; -» voll värdefull.

Werwolf m varulf. wes = wessen.

Wesen n varelse m, väsen(de); väsen, sätt; (o)väsen, bråk; höchstes - högsta väsende; viel -s von et. machen göra mycket väsen af ngt. wesenlos okroppslig, wesentlich väsentlig(en), viktig. Wesentlichkeit / väsentlighet, weshalb, weswegen hvarför; och därför.

för.

Wespe f Sooi. geting m. Wespennest n getingbo, wessen hvems, hvilkens; hvar-(vind.

West, Westen m väster; västan-Westwest-... in Zssgn: «.afrifa n Västafrika; «.fälisch vestfalisk; ~gote m västgot; Indien n Västindien; «.wärts åt väster;

västvart; «.löiitb m västan-vind.

Weste f väst tn.

West(en) m väster. [-faliska.j Westfale m, «,Iiu f restfalarej westlich västlig, weswegen --- weshalb, wett kvitt.

Wett--., wett-... in Zssgn: Jbetimb m täflan /; täüing f; Üblich n vadbok f\ ^eifer m täflan f; «,» eiserer m medtäflare; «.eifern täfla; «.gesang m sångtäflan f; «.fttmpf m täflan/", täflingskamp; Kämpfer m medtäflare; boxare; brottare; «.lauf m kapplöpning f\ glänser m kapplöpare; ^rennen l.v. delta i enkapplöpning; 2. n kapplöpning f; «.renner m kapplöpare; kapplöpningshäst; «.rudern n kapprodd m; «»streit m täflan f; täfling f.

Wette s vad n; e-e «, machen ingå ett vad, slå vad; was gilt die ^ ? hvad gäller vadet?; um die «. i kapp.

wetten slå vad (om), våga, hålla. Wettende(r), Wetter m vadhål-lare.

Wetter n väder; väderlek m; oväder, åskväder, åska f; es ist sehr schönes «, heute det är mycket vackert väder i dag; alle «.! kors för tusan!; 2$ schlagendes -grus gas tn.

Wetter-..., Wetter-... in Zssgn: Jbe* obachtnng f väderleksiakttagel-se; ^.bericht m väderleksiakt-tagelser pl.; «.dach n skärmtak, skyddstak; «.fahne f vindflöjel m; «.ftft härdad; «.glas n barometer m; «.Hahn m vindflöjel; «futtbe f meteorologi; «launisch — «wendisch; «leuchten: es «-leuchtet det blixtrar utan att åskan höres; «lösung X f luftväxling ; «nacht f ovädersnatt; «Prophet m väderspåman; «• Prophezeiung/" väderleksspådorn m, väderleksutsikter pl.; «• schaben tn af oväder förorsakad skada f, hagelskada f; «feite / vindsida; «Wechsel m väderleks förändring f; «wendisch ombytlig; «.toolft f oväders-, åskmoln n.

wettern åska; dundra, svära.

Wetz-... in Zssgn: «stahl tn bryn-stål n; «stein m brynsten.

wetzen bryna; slipa; klara, skärpa; reta.

Whist(spiel) n vist(spel) ro.

Wichs F ro stor toalett, visitdräkt f, F frack och hvit halsduk.

WichS-... in Zssgn: «bürste ^blank-borste m; «stiefel m/pl. blank-lädersstöflar.

Wichse /* blanksmörj a; skäggvåx n; O polervax n; fig. smörj n, stryk n.

wichsen blanka, borsta; bona; vaxa; fig. klå; ein gewichster Herr en ytterst elegant klädd herre, [erbärmlicher « kräk n.'

Wicht rosälle; armer«,stackare;

wichtig viktig, betydande; «tun göra sig viktig. [tydenhet.

Wichtigkeit f vikt, betydelse, be-

Wichtigtner ro en som gör sig viktig, öfversittare.

Wicke ^ f vicker m.

Wickel ro rulle; ringel.

Wickel-... in Zssgn: «trnnb n linda f; «stau /"barnsköterska; «.kind n lindebarn; «.zeug n lindeklä* der pl.

[mot min vilja.) - meinen Willen/

ma.

Wickeln rulla; linda (auch ein Kind); vira; nysta; svepa; lägga eil. slå in.

Widder m gumse, bagge; Astr. vädur.

wider (e)mot;

Wider-..., wider-... in Zssgn: -M« len sig. svara sturskt; -fahren vederfaras, hända; -haarig borstig; fig. motspänstig; thaten m hulling; -hall m genljüd n, återljud n, eko n; -hallen genljuda; -halt m stöd n; -* haltig som gör motstånd; bastant; ^.legbar som kan vederläggas; stegen vederlägga, bemöta, jäfva; -legung f vederläggning ; -natürlich onaturlig; -part m motpart; j m ehalten motsäga ngn; spratt m åter-studsning f; staten afråda; --rechtlich lagstridig, olaglig; --rechtlichkeit f olaglighet; -reb* f motsägelse; -rist m manke; -• ruf m återkallelse f\ stufen återkalla, -ta(ga); -ruflich som kan återkallas ell. &terta(ga)s, återkallelig; Fächer m vedersakare ; -schein m återsken n, reflex; -setzen: sich - motsätta sig, sätta sig emot, göra motstånd; -setzlich motspänstig, uppstudsig; -setzlichkeit f motspänstighet; -fimitu galenskap; motsägelse f\ -sinnig galen; motsägande; -spenslig motspänstig; ostyrig; -fpenstigkeit f motspänstighet; -spiegeln återspegla; -sprechen motsäga, jäfva; -sprechend motsägande; Spruch m motsägelse /*, jäs u, protest; strid f\-spruchsgeist m motsägelseanda f, -lusta f; -• stand m motstånd n; -stands-fähig motståndskraftig; -stehen motstå, stå emot, göra motstånd; vara motbjudande; -• streben 1. v sträfva ell. strida mot; 2. u motsträf vighet f; motstånd; -streit m motsägelse f\ strid f\ stridighet f; -streiten strida emot; -wärtig vedervärdig; -wärtigkeit f vedervärdighet , motgång m ; -Wille m vedervilja motvilja f; -• Willig motvillig, motsträfvig. widerlich vidrig, vedervärdig, motbjudande.

Widerlichkeit f vedervärdighet. widmen ägna; visa; tillägna; helga, inviga; anslå, bestäm-

Widmung f tillägnan. widrig vidrig, motbjudande; ogynnsam; -enfallS i motsatt fall.

Widrigkeit f vidrighet, wie hur(u); hvad; så; hurudan; som, liksom; såsom; så väl som; just som; medan; än; - alt sind Sie? hur gammal är ni?; - spät ist es? hvad är klockan?; - gut Sie sind! hvad snäll ni är! oder hvad ni är snäll!

Wiede /" vidjeband n, hank w. wieder åter; ånyo; tillbaka; igen. Wieder-..., wieder-... in Zs.-stzgn: --abdruck ra omtryckt upplaga f; -abreisen åter afresa; -anfangen åter börja; -anstellen åter anställa; -anzünden åter tända; -aufbau m återuppbyggande n; -aufbauen återuppbygga; ^aufblühen återuppblomstra; -<mf» führn»g f återuppförande n; --aufkommen åter komma upp ; -aufleben stå upp (från de döda); återupplifvas; -aufstehen åter komma upp; -ausbrecheu åter utbryta; -beginnen börja på nytt; -bekommen återfå, få tillbaka; ^beleben åter upplifva; -bezahlen återbetala; -bringen återlämna, bära igen; -druck m ny upplaga f; -einbringen åter ta(ga) igen, godtgöra; åter framställa eil. väcka; ^einführen återinföra; -einlösen åter-inlösa; -einnehmen återinta (-ga); -einschiffen återinskeppa; einschlafen åter insomna; åter af stanna ;-einsetzen återinsätta; -einsetzung f återinsättande n; -erhalten återfå; -erkennen igenkänna; -erlangen återfå; ^.erobern återeröfra; -erscheinen åter visa sig, utkomma ell. uppträda; -erstatten återgälda, ersätta; -er st att ung f ersättande n; -erzählen åter berätta; -finden återfinna ell. få reda på; -fordern återfordra; -gäbe f återlämnande n; återgifvande n; -geben ge (gifva) tillbaka, återge(-gifva) aud) fig.; återlämna; -geboren pånytt-född; -gebutt f pånyttfödelse; -genesen tillfriskna; -hall m s. Widerhall rc.; -herstellen återställa ; återupprätta; istånd-eätta, reparera; -Herstellung f återställande n; -ho len (sich) upprepa(s); förnya(s); (-^-v) återhämta, hämta; -ho'lt upprepade gånger, gång på gång; -ho'lung f upprepande n, förnyande n; -kauen idissla, tugga om; -käuer m idisslare; -kauf m återköp n; -kaufen återköpa; -kehr f återvändande n, återkomst; -kehren återvända, vända om, återkomma; -• kommen återkomma, komma tillbaka; -kunft f återkomst; -machen göra om; -nähme f återtagande n; -nehmen återtaga); -sagen upprepa, tala om; -schall m s. Widerhall; -schein m s. Widerschein; -schicken åter-skicka; -schreiben åter skrifva; -sehen återse; auf W-l adjö så länge!; farväl till härnäst!; -taufe f omdöpande n; -taufen omdöpa; -täufer m vederdö-pare; -tun göra om; -um ånyo; däremot; -vereinigen återförena; -verfallen återfalla; -ver» gelten återgälda; -Vergeltung f vedergällning; -verheiraten: sich - gifta om sig; -verkaufen återförsälja; -vermieten åter uthyra, uthyra i andra hand; -• Versöhnen åter försona; -wähl f återval n, omval n; -wählbar Söm får omväljas, återval bar; -wählen återvälja, omvälja; -• zulassen åter insläppa, åter lämna tillträde.

Wiege f vagga (auch fig.); hack-knif m.

Wiege-... in Zffgn: -brett n skärbräde; -mesier n hackknif m.

wiegen väga; ein K,nd - vagga; sich - in invagga sig i.

Wiegen-... in Zffgn: -fest n födelsedagsfest m; -kind n lindebarn ; -lied n vaggvisa f\ -Pferd n gunghäst m. [flat-, gapskratt.) wiehern gnägga; -des Gelächters Wiehern n gnäggning f.

Wien n Wien.

Wiener(in) wienare, wienerska wienerisch wiener-.

Wiese f äng.

Wiesel n vessla f.

Wiesen-... in Zffgn: -bau m ängs-odling f; -grund m, -land n ängsmark f; -teppich m ängsmatta f.

wieviel hur(u) mycket, hur(u) många; der -ste hvilket dato (ell. datum).

wievielmal hur många gånger, wiewohl ehuruväl.

Wiking m viking, wild vild; tofvig; utslagen; ostyrig, oregerlig; yr; ber, die W-e vilden; -es Fleisch dödkött. Wild n vildt, villebråd.

Wild-..., wild-... in Zffgn: -braten m vildt n; -btetn vildt, villebråd;

[n.

stånd n.

-bretgeschmack m smak af vildt, vild smak; Bieb m tjuf-, krypskytt ; BLeben öfva tjufskytte, tjuf skjuta; -dieberei f tjuf-, krypskytte n; -foitg m fångst fas vildt; fångadt djur n; fig. vildbasare m, f; -garten m, -* gehegt «, -park m djurgård; --geschmack m smak af vildt, vild smak; Buter m skogvaktare; Schaden m af vilda djur förorsakad skada f; -schür f päls m med hårsidan utåt; -schütz(e) m krypskytt; -schwein n vildsvin ; -schweinskopfnr vildsvins-hufvudn;-schweiusrüsselnr vild-svinstryne n ;-tuod)feub ^ vild(t växande).

Wilde(r) m vilde.

Wilderer m = Wilddieb, wildern öfva tjufskytte, tjuf-skjuta.

Wildheit f vildhet; vildt tilltag Wildling m vildt träd n; vildt djur n; vilde (auch fig.).

Wildnis f vildmark; vildt till-[helmina. Wilhelm m. Jnc f Vilhelm, Vil-Willern viljas; samtycken; uppsåt n; freier - fri vilj a; aus freiem -n af fri vilja; gegen meinen -n mot min vilja; mit -n med flit; um ... willen för ... skull; willens sein vara villig, willenlos viljelös.

Willens-... in Zfsgn: -äußerung f viljeyttring; Bestimmung ftes-tamentarisk bestämmelse; -« freiheit f fri vilja; -frost f viljekraft ; -Meinung f viljeyttring, willfahren villfara; j-m - göra ngn till viljes.

willfährig villig, tillmötesgående. tjänstaktig.

Willfährigkeit f förbindlighet, tjänstaktighet, willig villig, hågad; sedig. Willigkeit f villighet.

Deutsch-schwedisch willkommen välkommen. Willkomm(en) m välkomsthälsning /", vänligt mottagande n; -smahl n välkomstfest m. Willkür f godtycke n, godtycklighet, godtfinnande n; -Herrschaft f godtycklig styrelse, willkürlich godtycklig. Willknrlichkeit f godtycklighet, wimmeln vimla, wimmern jämra sig, tjuta. Wimpel sL m vimpel.

Wimper f ögonhår n.

Wind rn vind; blåst; väder (auch Med.) n; starker -stark blåst ;4, unter beut - ned i lä, åt läsidan; was haben wir für -? hvad är det för vind? fig. - bekommen von få nys om; in den - schlagen slå bort; förkasta; lauter - bara prat n; j-fn - vormachen ljuga för ngn.

Wind-..., wind-... in Zssgn: Beutel m skrodör, skoj are; (hohles Back-werk) vindböj tel; Beutelei F f munväder n; Blattern pl. — Bocken; Bruch m vindfälle n; Büchse f luftbössa; Butt F ut-magrad, spinkig; -ei n rötägg, vindägg; -sahne f vindflöjel m; -fang m vindfång n’Borfe/eols-harpa; -Hofe f skydrag n; -hnnd m vindthund; -Hündin f vindt-hynda; -klappe f ventil m; -« laden m yttre fönsterlucka s; --mühle /"väderkvarn; -Müller m väderkvarnsägare; Bocken pl. vattenkoppor; -tob G n fläkt m; -röschen ^ n sippa /"; -rose 4/ / kompassros; -schaden m af blåsten förorsakad skada f; -schief vind, sned; -schirm m vindbry-tare, väderskärm; -schnell pil-, blixtsnabb; -feite f vindsida; -spiel n vindthund m; -still lugn; es ist -still heute i dag är det vindstilla; -stille 4/ /"vindstilla; -stoß m vindstöt; -strich 4, m

26

blåser.

väderstreck n: -sturm m storm; -wärts 4/ i lo(f) vart; -toeljefsnö-drifva; -zug m luftdrag n. Winde O f vindspel n; nystfot] Windel f linda. [m; ^ vinda, j

windeln linda.

winden nysta; vrida (sich sig), (aus ber Hand) rycka; slingra, ringla; linda, vira, veckla; (Kränze) fläta, binda; in die Höhe - hissa.

windig blåsig, stormig; luftig; flyktig, tvetydig; es ist - det [tighet.

SBiubtgfeit f lustighet; fig. flyk-Windsbraut f stormvind m. Windung f slingring; ringel m; vindel m, vindling (e-r Muschel). Wink m vink, tecken n.

Winkel w vinkel; hörn n; vrå f. Winkel-..., Winkel-... in Zssgn: advokat m bränn vinsadvokat; -druckerei f hemligt tryckeri n; -ehe f hemligt äktenskap n; -* eisen n vinkeljärn; -förmig vinkelformig; -haken 0 m vinkelhake; -kneipe f lönnkrog w, syltkrog tn, F sylta; -maß 0 n vinkelmått; -Messung f vinkelmätning ; -recht rätvinklig; -» schenke f — -fueipe; -schreiber m dussinförfattare; -schule f sämre skola; -züge m/pl. und-flykter, knep.

Wink(e)lig...vinklig.

Winken vinka, vifta, winseln jämra sig, tjuta, gnälla. Winter m vinter; des Winters, winters om vintrarna, (om) vintertiden.

Winter... in Zssgn: -abend m vinterafton; -anfenthalt m vistelse f under vintern; -fahrplan m vintertidtabell; -feldzug m vinterfälttåg n; -frucht f vinterfrukt; -grün 0 n vintergröna f; -kleider n/pl. vinterkläder; -korn n vinter-säd f\ Landschaft f vinterland-skap n; -quartier & « vinterkvarter ; schlaf m vintersömn, -dvala f; -feite s norra sidan; -zeit f vintertid, winterlich vinterlig, vinterlik. wintern vintra. winterS f. Winter.

Winzer m vinodlare; vingårds-arbetare, -man.

winzig ytterst liten, oansenlig. Winzigkeit f litenhet, oansenlig-| Wipfel m topp.    [het.j

Wippe f gunga, wippen vifta; gunga, wir vi; wir, die wir... vi som... Wirbel m hvirfvel; (Knochen-) kota f; (Kopf-) hjässa f; drill; -bei» n ryggkota f; -los Zool ryggradslös; -faule f ryggrad; -sturm m hvirfvelstorm; -tiere n/pl. ryggradsdjur; -wind m hvirfvelvind

wirbelhaft, wirbelig hvirflande. wirbeln hvirfla, svänga, dansa (omkring); slå en hvirfvel; von der Lerche: drilla.

Wirk«... in Zssgn -. -bank f, -brett n degtrågn; -waren pl. väfnader. wirken verka; sörja; åstadkomma; uträtta; göra verkan, inverka; sticka; (Teig) knåda, wirklich verklig (auch in Titeln); adv. verkligen.

Wirklichkeit f verklighet; in - i verkligheten, wirksam verksam.

Wirksamkeit f verksamhet. Wirkung f verkan, verkning, effekt m; inflytande n. Wirkungs-..., wirkungs'... in Zssgn: -kraft f verkningskraft; -kreis m verkningskrets; -los overksam, utan verkan; -losigkeit f gagnlösliet.

wirr virrig, förvirrad; oredig; rufsig, tofvig; brokig.

Wirr»... in Zssgn: -garn n trassligt

[ihop.

- 403 —

Wirre

garn; Jfopf m person med rufsigt hår; fig. oredigt hufvud n. Wirre f; ^.n pl. förvecklingar, oroligheter. wirren: durcheinander- trassla Wirrnis f, Wirrsal n oreda f, förveckling f.

Wirrwarr m virrvarr n.

Wirt(in) värd, värdinna; (guter -) hushållare, wirtbar beboelig; gästfri, wirtlich hushållsaktig; gästfri. Wirtlichkeit f hushållsaktighet; gästfrihet.

Wirts-... in Zssgn: -Haus n värdshus; -hansleben n kroglif; v-leute pl. värdfolk n/sg.; .Jafel f table d'höte.

Wirtschaft f landtbrukn; förvaltning; hushållning; hushåll n; värdshusrörelse; väsen n, lif n, tillställningar pl.; reine -machen göra rent hus. wirtschaften (gut -) hushålla; husera, lefva, fara fram; vansköta; förstöra.

Wirtschafter(in) förvaltare; (cm guter-) hushållare; (f) hushållerska.

wirtschaftlichnationalekonornisk, tillhörande (stats-)hushållnin-gen; hushållsaktig. Wirtschafts-... m Zs.-stzgn: -buch n hushållsbok f; -gebäude pl. ekonomibyggnader; -geld n hushållspengar pl.; -haf m gård rid ekonomibyggnader; stallgård; -Verwalter m inspektor.

Wisch m sudd; viska f, dammvippa f; trasa f; -lappen m disk-, dammtrasa f\ -wasch m smörja f, sladder n. [smyga, glida, wischen aftorka; torka; stryka; Wischer m Malerei:Stornp; X(Ge-schütz--) viskare; (Verweis) fig. uppsträckning f.

Wismut m vismut.

witzigen

Mispel m sädesmått = 14 hl. wispern hviska.

Miß-..., wiß.... in Zffgn: ^begier(de) f vetgirighet; Jegierig vetgirig.

wissen veta (von etw. om ngt.); kunna; förstå; känna till; lassen, ju ^ tun låta veta, skicka bud till.

Missen n vetande, kunskap(er pl.) m; ohne mein SRL utan min vetskap, mig ovetandes; meines J8 såvidt jag vet, mig ve-terligt.

Missens-..., wissend-... in Zs.-stzgn. abrang, Jutft, Jrieb m kunskapstörst; ^.wert märkvärdig, intressant; jlueig m kunskaps-gren.

Wissenschaft f vetenskap m; die schönenden pl. vitterhet flsg wissenschaftlich vetenskaplig, wissentlich medveten; uppsåt-lig(en); veterligen.

Mitfrau änka.    [lukta.I

wittern vädra, spåra, få nys om ;J Witterung/'(Geruch) väderkorn n, nys m; väderlek m. Witterungs-... in Zssgn: Jerhält-nisie njpl. temperaturförhållanden; stunde f meteorologi; wechsel m temperaturförändring, -växling f.

Mit tum n änkesäte.

Mitwe f änka.

Witwen-... in Zs.-stzgn: ^.gehaltn änkepension f; Jahr n änkeår; ^kasse f änkekassa; östand rn änkestånd n.

Witwer m änkling.

Witz m kvickhet f, vits, skämt n; Jlatt n skämttidning f; Jbolb m vitsare, skämtare.

Witzelei f vitsande n; vits m. witzeln vitsa. witzig kvick.

witzigen göra (ngn) klok(are); gewitzigt varnad, bränd.

dag.

Witzling m --- Witzbold.

wo hvar, hvarest; där, dit; när, då; om; öoit^hvarifrån; „nicfyt hvarora icke; ^ auch, nur hvarhelst; ^.Bei hvarvid; hvar-under; hvari; hvar; ^durch hvarigenom; ^fent så vida (od. såvida), i fall, så framt (od. såframt); ^füt hvarför; hvartill; för hvem; ~gcgen hvaremot; mot hvad ell. hvil-ket; ^her hvari från; hvaraf; hur(u); ,J)ht hvart (hän); någon-städes; dit; ^hingegen hvare-mot;_mit hvarmed; ^möglichem möjligt; sannolikt; ^nachhvarefter ; blieben bredvid hvilket; ^ran hvarpå; på hvad, hvilken ell. hvilket; ^rouf hvarpå; h varefter t ^raus hvarur; hvaraf; ur hvad ell. hvilken; ^rein hvari, i hvad; ^rin hvar(ut)i; i hvad, hvilken ell. hvilket; über hvaröfver; hvaråt; öfver ell. åt hvad, hvilken ell. hvilket ; ^rum hvarom; ^runter hvarunder; hvaribland; hvaraf; af hvilket; bland hvad ell. hvilka; till ell. med hvilka; under hvilken; ^selbst hvarest; ^Von hvarom; ^vor hvarför,för hvad ell. hvilket;    hvartill,

till hvad ell. hvilket.

Woche f vecka; ^n pl. barnsäng flsg.; in vier ^.n om (på) en månad; Heut über drei ^n tre veckor i dag; in ^n som ligger i barnsäng; in die    kommen

bli(fva) förlöst.

Woch en-..., Wochen-... in Zffgn: J6ett n barnsäng /’; ^Blatt n veckoblad ; ^.geld n, glotzn m veckolön f; ^.lang hela veckor (igenom), vecktals; binarst m torgdag ; *,tag m hvardag, söcken-[i veckan.

wöchentlich vecko-; hvar vecka;

Wöchnerin f barn sängskvinna.

Woge f våg; ut pl. von Menschen myllrande hopar ell. skaror.

wogen svalla, bölja; myllra; simma, gunga.

wogig böljande, i vågor.

wohl a. bra; adv. bra, väl; godt; riktigt; väl, nog, visst, antagligen ; noga; nåväl!; ^ dem, der... lycklig den, som...; sehr ^ mycket bra; mir ist am wohlsten jag mår(trifs) bäst; er ift^ han mår bra; es tut mir ^ det gör mig godt; nun tun Sie es se så, gör det!

Wohl n lycka /", bästa; väl,välfärd /*, välgång m; auf Ihr _! lycka till!; skål!

Wohl-..., wohl'... in Zs.'stzfln: ^on välan!; ^anständig anständig; ^.aus kry; ^auf 1 välan!; Jbebadjt välbetänkt; ^Bedächtig välbetänkt, öfverlagd; ^Befinden n välbefinnande; ^.Behagenn välbehag ; ^Behalten välbehållen; ^Bekannt välbekant; ^.Bekommen bekomma väl; ^Beleibt korpulent ; ^Beleibtheit /‘korpulens m; ^Beschaffenigodt stånd eil. skick; ^Bestallt välbeställd; ^Bewandert bevandrad, hemma(stadd); ^ ergehenn välgång m; ^erzogen väl uppfostrad, bildad; ^fahrt f välfärd; ^fahrtsausschnß m välfärdsutskott n; ^feil billig;^» seilen Kaufs för godt köp; ^seil« heit f billighet; ^geartet välartad, snäll, städad; ^gebildet välbildad, välväxt; ^geboren högädel: ($to. ^H.H. (= Högädle Herr) in Briefen; ^gefallen behaga; es gefällt mir ^ jag tycker bra om det; n välbehag; behag, nöj e, förnöj eise f; ^gefällig behag] ig; vänlig, förbindlig; med nöje ell. välbehag; ^.gefühl n känsla f af välbehag; ^.gemeint välment; ^grnut glad; (recht ^.) frisk och kry; ^genährt välfödd :

[flykt f.

-geneigt s. -gesinnt; -geruch m vällukt f; -geschmack m god smak, smaklighet f; -gesinnt vänligt eil. välvilligt stämd; -gesittet städad, belefvad; -ge-stalts et)---gebildet; -getan väl gjord; -gewogen (väl)bevågen; -gewogeuheit / bevågenhet; -• gezogen väluppfostrad; -habend, -häbig välmående, välbärgad; -habenheit f välmåga; -klang m välklang; välljud n; -klingend välljudande; -lautm välljudn; -leben n vällefnad m; -löblich välloflig; -meinend välmenande ; -redend vältalig; -redenheit f vältalighet; -riechend väiluk-tande; -schmeckend välsmakande; -sein n välbefinnande; auf Ihr -s. lycka till; skål; zum-s. beim Niesen väl bekomme! -» stand m välstånd n, välmåga f; -tat f välgärning; -täter(in) välgörare (-görarinna); tätig välgörande; -tätigkeit f välgörenhet; -tu» göra godt; n välgörenhet f\ -verdient välförtjänt; -Verhalten n välförhållande; -verstanden välför-stådd; -wollen vilja väl; n välvilja f; -wollend välvillig, wohlig angenäm, behaglig. Wohn«... in Zs.-stzgn: -gebäude n, -Haus n boningshus; -ort, -• Platz, -sitz m boningsort; -Platz m hemvist n, f\ bostad m; -sitz m (a. ein HauS im allg.) hus n, hemvist n,/; er hat seinen-sitz in Stockholm han är bosatt i 8.; -stufte f, -jimmetn boningsrum hvardagsrum; -zins m hyra f. wohnbar beboelig.

Wohnbarkeit f beboelighet, be-boeligt skick n. wohnen bo; finnas, wohnhaft bofast; boende, bosatt, wohnlich bekväm, treflig. Wohnung f boning; bostad m,

hemvist n, f\ våning; -sgeld n hyresersättning f; -smangel m bostadsbrist f; -swerhsel m flyttning f.

wölben hvälfva; slå; kröka. Wölbung f hvälfning; hvalf n iBlolfmvarg; (Wundsein) ridsårn. Wölfin f varghona, varginna. wölfisch varglik.

Wolfs-... in Zsign: -Qtufte f varg-grop; -Hund m varghund; -• Hunger m varghunger; -jagd f vargjakt; -milch H f törel w. Wolke f moln n, sky m.

Wolken-... in Zsign: -beuch m skyfall n, -drag n; -Himmel m mulen himmel; -hoch skyhög; -• los molnfri; -zug m molnens wolkig mulen.

Woll-..., woll-... in Zsign: -abgang m ullaffall n; -arbeit /'tapisserisöm m; -arbeitet B m ull-beredare, -sorterare; -fett G n ullfett; -garn n ullgarn; -haar n ullhår; -Handel m ullhandel; -Händler m ullhandlare; -» kämmer 0 m ullkammare; -» kleid n ylleklänning f ; -kratze f ullkarda; -markt m ullmarknad; -sack m ullsäck; -schür f ullklippning; -sortieret m ull-sorterare; -spinner(in) ullspin-nare (-spinnerska); -spinnerei f ullspinning; (Fabrik) ullspinneri n; -tragend ullalstrande; -Vieh n får pl.; -wasche f ylle-tvätt m; -zeug n ylletyg.

Wolle f ull; ylle n; fig. in der -sitzen sitta i goda omständigheter; - lassen müssen få sitta emellan.

wollen ull-, ylle-, wollen vilja; vilja ha(fva), önska; skola, ämna (sig); lieb er-hellre vilja; tycka mer orn; - Sie zu mir? kommer ni till mig? das wolle Gott (nicht), so Gott will om Gud så vill.

-X.'

[dagrant; i ord.

ocker-.

[tålig.

Wollen

Wollen n vilja f.

Wollen«... in Zffgn:    /‘ylle

fabrik m; ^garn n ullgarn; Industrie f ylleindustri; ^stoffe, tönten pl. yllevaror; Uöcber m ylleväfvare; ^.zeugn ylletyg, wollig ullig.

Wollust f vällust, wollüstig vällustig.

Wollüstling m vällusting.

Wonne f sällhet, hänryckning, förtjusning, fröjd.

Wonne-..., Wonne-.« in Sffgn: x,’ gefühl N känsla f af sällhet; leben n behagligt lif; ^leer, los glädje fattig, -tom; unoitnt, ^monb m maj ; ^taumel m glädjerus n; ^trunken glädje-drucken; ^.voll säll, härlig, förtjusande, behaglig, wonnig — wonnevoll, woran, worauf, woraus rc. s. wo-, worfeln vanna.

Wort n ord; uttryck, (Worte pl.) ordalag pl.; löste; ein Mann von xjein stå vid sitt ord; auf mein J på mitt (heders)ord 1; ^ für ^ ord för ord; in e-nt ^ med ett ord; ums ^ bitten begära ordet; ehalten hålla ord; j-m das^. reden förorda ngn; das x, führen föra ordet.

Wort-..., toort*... in Zs..stzgn: ^arm ordfattig; ^brüchig ej ordhållig, trolös; ^Brüchigkeit /‘trolöshet; ^folge/'ordföljd; ^.fügung f ord-fogning, konstruktion; Führer m ordförande; förespråkare; ^.fülle f ordsvall n, -flöde; gebühr f Fern,pr. afgift för samtal; -gefecht n ordstrid f; geklingel, ^QfpräiiflCM klingande fraser pl.; ordprål; ^.getreu ordagrann; x.karg ordkarg, -knapp; ^.klauBer m ordklyf-vare; Uout ro ordalydelse f; ^reich ordrik; ^.reichtum m ordrikedom ; ^schätz m ordförråd«;

Schwall ro ordsvall n; ^sinn ro ords betydelse f; ordagrann betydelse, bokstaflig bemärkelse/’; ^spielnordlekro: ^stel. lung f ordställning; ^streit ro ordstrid s; ^Verdreher ro ord-vrängare; ^Wechsel ro ordväxling f.

Wörter-... in Z, -svgn -. ^bildung f ordbildning; ^buch n ordbok f; ^Verzeichnis n ordförteckning /*, ordlista f. wörtlich ordagrann; adv. or-worüber, worunter, wozu s. wo Wrack sL n vrak; x.gut n vrakgods.

wringen vrida.

Wringmaschine O f vridmaskin m. Wucher ro ocker n; ^.gesetz n ockerlag ro; ^.Handel ro procentar-affär; ^zins ro ocker-, procen-tarränta f.

Wucherer m ockrare. wucherhaft, wucherisch ockrande, [växa yppigt. lmirf)mt ockra, procentu; frodas, Wuchs m växt f.

Wucht f tyngd, vikt. [häfva. I wuchten tynga, trycka; lyfta,) wuchtig tyngande, tryckande, wühlen böka, rota; krafsa; gräl-va; leta; knipa; härja, rasa; agitera.

Wühler ro agitator, uppviglare. Wühlereif ständigt bökande etc.

n; agitation, uppvigling, wühlerisch uppviglande.

Wulst ro valk. wulstig valkig. luunB sårad, sårig, ond; öm-Wuud-... in Zffgn: ^.arzneikunst / kirurgi; ^.arzt ro kirurg; ^ärzt-lich kirurgi sk; ^fieber n sår-feber ro; onat w ärr; ^mittel n sårläkande medel; ^Pflaster n plåster; ^.salbe f sårsalfva; waffer n slagvatten.

Wuude s sår n.

lig.

Wunder n under, underverk; förundran f; es nimmt mich ^ det förundrar mig.

Wunder-..., wunder-... in Zsign: bild n undergörande bild m; ^biugn underbar sak /; under; ^doktor m underdoktor, -görare; ^geschichte f underbar historia; berättelse om under; ^.glaube ro tro f på under; tro som verkar under; ^groft underbart stor; ^hübsch utmärkt vacker, förtjusande; ^.kind n underbarn; oftast f underbar kraft; ,vfut f underkur m; ^land n undrens värld f\ ^.schön utomordentligt vacker, förtjusande, härlig; gelten ytterst sällsynt; -wfpicgel m trollspegel; Uot f undern; stöterro undergörare; vtätig undergörande; underbar; Uiet n underdjur; ^bosl underbar; stoets n underverk; ^zeichen n under, wunderbar underbar, underlig, sällsam.

wunderlich underlig, sällsam. Wunderlichkeit f besynnerlighet, wandern förundra, förvåna; sich ^förundrasig, förvånas, undra (über på). • wundersam underbar.

Wunsch ro önskan f (pl. önskningar); begäran f; auf ^ på begäran.

Wünschelrute f slagruta, wünschen önska; wie Sie som ni önskar.

wünschenswert önskvärd, önsk-

Würde f värdighet; värde n:

unter aller ^ under all kritik. Würdenträger m dignitär, würdevoll värdig würdig värdig, förtjänt, würdigen värdera, uppskatta. Würdigkeit f värdighet. Würdigung /"beaktande n.

Wurf m kast n; släng; kull; nufer \L m varpankure n; ^geschah n projektil m, kast kropp m; flinte f kastlinje; ^Maschine / kastmaskin m; ^.schaufel/' kast-skofvel; ^scheibe f kastskifva; ^speer m, ^spieh m kastspjut n; zweite f kastvidd.

Würfel m tärning; kub; berath geworfen tärningen är kastad; ^berljet m tärningsbägare; bube f stånd n där tärnmg(s)-spel bedrifves; ^form fkubisk form; ^förmig kubisk; ^kohlen flpl. små fyrkantiga stenkol; ^spiel n tärning(s)spel

würf(e)lig kubisk.

Würfeln spela tärning; G gewür-feite Zeuge rutiga tyger.

Würge-engel m mordängel.

würgen faitaom strupen, strypa, mörda; kväfva(s); anstränga sig till det yttersta; hinunter ^ svälja.

Würger m mördare; törnskata f.

Wurm m mask; (am Finger) fulslag n; (Pferde-^,) orm.

Wurm-..., wurm-... in Zssgn -. ^ab-treibendles Mittel) Med. mask-(för)drilvande(rnedel); ^ähnlich masklik; ^fötmig maskformig; ^fraß m maskfrat n, maskätet stycke eil. ställe n; ^frähig maskäten, -stungen; ^frnuf lidande af mask; ^meljlnmask-mjöl; ^mitsein medel mot mask; ^,stich m, ^lod) n maskstyng n; maskhål n; ^.stichig maskfrätt, -stungen, -äten.

Würmchen n liten mask ro.

wurmen plåga, pina.

Wurst/'kors ro; F das ist mir ^ det gör mig detsamma.

Wurst ... in Man: -barm ro korf-skinn «; ^.gist n kotfgift; Händler ro korfhandlare; Uinttb-lung f korthandel ro; ^horn n korfhorn; ^suvpe f soppa på

ti sk.

korfspad; -Vergiftung f korf-förgiftning.

!iBurft^er(m)korfhandlare,-handle rska.

2B ut%tf krydda; © (Ster•-) vört.

Wurzel f rot; auch Gram., Math.; (desHaares) hårrot; Ackerb. gelbe - morot.

Wurzel-..., Wurzel-... in Zssgn: --bildung ^ f rotbildning; -echt ej ympad; -fufer $ f rottråd m; -gemufen rotfrukter pl.; -große f Math, kvantitet under rot-märke ; -keim m rottåga f; -• knallen m rotknöl; -reis n, --fchößling ^ m rotskott n; -stock ^ m rotstock; -werk n von Bäumen rötter pl.; —wort n Gram. rotord; -zeichen n rotmärke, -tecken.

wurzeln slå rot; vara rotad eil.

rotfäst; -b rotfäst; sich fest-rotfästa sig. würzen krydda.

würzhaft, würzig kryddad, aroma-[snusk n. Wust m virrvarr n; kaos w; wüst Öde, obebodd; ödslig; oredig; förfärlig; - liegen ligga i träde; -es Leben utsväfvande Wüste f Öken, ödemark.

Wüstenei f öken, ödemark. Wüstling m vällusting, liderlig sälle.

Wut f raseri n, ursinne n: häftighet ; mani, vurm m; in - geraten råka i raseri, wüten rasa; anställa förödelse; W- n raseri n; förödelse f; hastig spridning f. wütend rasande.

Wüterich m tyrann.

E n: j-m ein X für ein U machen dra(ga) ngn vid näsan.

E... in Zssgn : -deine n/pl. krokiga ben; -beinig kobent; -deine haben vara kobent; -mal otaliga gånger; -strahlen mjpL i-strålar.

Eantippe f Xantippa. xantippenhaft trätgirig. Eereswein m xeresvinn, sherry. Eylograph m xylograf. Eylographie/^(Holzschneidekunst) xy lografi; träsnitt n. xylographisch xylografisk.

Hak m (Grunzochs) yak. Namsivurzel ^ /‘jamsrot

Aankee m yankee. Usop $ m isop.

Zacharias m Zakarias.

Zäckchen n liten topp m etc. Bgl. Zacke.

Zacke f, -n m topp tn, tinne m; udd m; (Gabel) klo; pigg m; G tand; -it pl. uddar (am Zeug rc.).

Zacken-... in Zssgn: -Haupt n spetsig bergstopp m; -liuie f sick-sacklinje.

zackig spetsig; uddig; G tand ad ; H sågtandad. zag = zaghaft.

zagen vara tvehågsen eil. tveksam ; darra; Z- n tvekan f. zaghaft tveksam; rädd, blyg. Zaghaftigkeit f tveksamhet; rädsla, blygsel, [vara seglifvad.j zäh, -c seg; eilt -es Leben Habens

merföljd.

Zäheit, Zähigkeit f seghet,

Zahl f antal n; tal n; siffra;

Gram. numerus n.

Zahl-..., zahl-... in Zfsgn: Jitett n rnyntbräde;-fähig rc.s. zahlungs« fähig rc.; pfeift f betalningstid; anstånd n; -fcÖner m; kassör; -Io§ tallös, otalig; -° meiftcr X th intendent; -= Pfennig m spelmark f\ -reich talrik; -stelle f kassa; -tag m betalningsdag; aflöningsdag; -wert m numeriskt värde n; -» worin Gram.räkneord; Zeichen n siffra f.

Zähl«... in Zs.-stzgn: -apparat B m räknerbäde, mätare; (für Ein-ob. Austretende) vändkors n med räkningsapparat; abrief m, -• karte f blankett m tili mantals-skrifning. zahlbar betalbar, zählbar som kan räknas, zahlen betala, erlägga.

Zahlen-... in Zssgn: -folge f num-[nas.

zählen räkna; räknas ; medräk-Zahler m betalare; ein säumiger - en trög b.

Zähler m räknare; markör; B vgl. Zählapparat; (Rechenkunst) täljare.

Zahlung /betalning, likvid m; erläggande n; auf Quittungen: ^.erhalten (betalt) kvitteras; - leisten erlägga betalning, [räkning.) Zählung /"folkräkning; samman-J Zahlungs-..., zahlungs-... in Zssgn: -bedinguugen f/pl. betalningsvillkor ; -einftellung O f betal-ningsinställelse; -fähig vederhäftig, G solvent; Fähigkeit f betalningsförmåga, vederhäftighet, G solvens m; -frist f betalningsaustånd n; -mittel n betalningsmedel; .„termin m betalningstermin; -unfähig oförmögen ell. ur stånd att

betala, % insolvent; -unfähig-k eit f oförmåga att betala, G) zahm tam, spak. [insolvens m.j zähmbar tämj bur.    [på; unna.)

zähmen tämja; kufva; lägga band] Zahmheit f tamhet, spakhet. Zähmung f tämjande n.

Zahn m tand f ; j-m auf den -fühlen känna ngn på pulsen. Zahn-..., zahn ... in Zssgu: -arzt m tandläkare; -atelier n tandklinik /"; -brekher m tandtång /"; -buchstabe m tandbokstaf; --bürste s tandborste m; -fäule f tandröta; -fleisch n tandkött; -ftstel f tandfistel m; -förmig tandformig; -geschwür n tandböld /", m; -Heilkunde f tand-läkarkonst; -höhle f taudhåla, -hylsa; Jfunftler m tandläkare; -laut m Gram. tandlj ud n; -lehre f tandlära; -los tandlös; -lütfe f tandlöst ställe n; -lückig gles-tändt; -mittel n tandmedel; -• nerv m tandnerv; -Paste f tand-pasta; -pulver n tandpulver; -rad B n kugghjul; -radbahn S f\ k ugghju Isbana f\ -. reinigend taudrenande; -tet» nigungsmittel n tandmedel för rengöring; -reißen n gräslig tandvärk m; -schmerz m tandvärk; -ftange B f kuggstång; -ftocher m tandpetare; -stumps m tandstump; -techniker m tandtekniker; -Wechsel m tandömsning /", -fällning /, -sprickning /"; -weh n = -schmerz; -werk B n utväxling/; -Wurzel/"tandrot; -zange f tandtång.

Zähne-... in Zssgn: -fletschen n att visa tänderna, grin; -klappern n skallran de ell. hackande med tänderna; -knirschen n tandagnisslan f.

zahnen 1. v/n. få tänder; das Z-tandsprickningen. 2. B (auch zähneln) tanda.

[tungspene m.\

ven.

Zähre stoet, tår m.

Zain O m stång s\ ^silbern silf-ver i stänger.

Zander m (Fisch) gös.

Zange f tång.

Zank m gräl n, träta /.

Zank-..., zank-... in Zssgn: ^.apfel m tvisteäpple n, -frö n; .Just, sucht f trätlystnad m, grälsju-ka; ^.süchtig trätlysten, grül-sjuk; Teufel m argbigg(e); ragata / rifjärn n.

zanken (auch sich -x.) gräla, träta,

kifvas, tvista.    [ska l

Zänter(in) grälmakare, -maker-J Zänkerei f gräl n, träta, zänkisch grälsjuk, trätlysten. Zapf-... in Zfsgn: ^.bier n fatöl. Zäpfchen n liten tapp m; A»at.[ zapfen tappa.

Zapfen m tapp; stift n; sprint; H kotte; ^.bohrer 0 m tapp-, sprundborr m, n; plager O u axellager; ^.loch n tapp-, sprund-hål; ^streich X m tapto n. Zapfer m Öltappare. zappeln sprattla; fäkta, streta. Zar(in) tsar, -inna.

Zarge O f sarg m, rand, infattning.

zart späd; fin; mjuk; spenslig, smärt; öm; finkänslig.

Zart-..., zart-... in Zssgn: ^fühlend, -finnig finkänslig; -gefühl tt finkänslighet.

Zartheit f spädhet, finhet, zärtlich öm, kärleksfull, tillgif-[hetsbetygelser. Zärtlichkeit /'Örnhet; ^en pl. öm-Zärtliug m vekling.

Zaser f über m.

Zauber m förtrollning f\ trolleri n; trollkraft/;tjusningskraft/ ablief m trolsk, tjusande blick; Jbudj n svartkonstbok f; die flöte f (Oper von Mozart) Trollflöjten m; -formel f trollformel w; oftast f trollkraft; -tunft s trollkonst; ^.land n feland; Interne f trollykta, laterna ma-gica; ^mittel n trollmedel; Posse f feskådespel n; ^.stab in trollstaf; ^roott n trollformel

Zauberei s trolleri n, trolldom m.

Zauberer m trollkarl.

Zauberin f trollkvinna.

zauberhast, zauberisd) trolsk, magisk, förtrollande.

zaubern trolla; framtrolla.

Zaud(e)rer m obeslutsam person; sölare.

zauberhaft obeslutsam; sölig.

zaudern dröja, söla, tveka.

Zaum m töm, tygel; tnt ^ halten, hålla i tygel(n).

Zaum-..., zaum-... in Zssgn: ^gelb n drickspengar pt. åt stallknekten; ^zeug n betsel.

zäumen betsla; tygla.

Zaun m staket n, plank »; gärdsgård; häck; inhägnad; einen Zank vom ^.e brechen ställa till gräl.

Zaun-... in Zssgn: ^.gast F m en som har plankbiljett ell. gratis-plats; .Jöitig m gärdsmyg; lurte s öppning ell. hål » i ett staket etc.; ^.pfahl rn gärds-

gårdsstör; -rüde ^ f hundrof-| zäunen inhägna.    [va.J

zausen lugga.

Zebra n sebra f.

Zech-..., zech-... in Zssgn: -bruder m supbroder; -frei gratis; -» frei Halten bjuda; -gast m krogkund; -gelage » dryckeslag; -g en o fl m dryckesbroder; -ge» settschaft s dryckeslag n; ^Preller rn (en som) smiter (utan att betala); -Prellerei s smitande (utan att betala) n; -schuld / krogskuld. Vgl. Trink-...

Zeche f 1. andel m; (krog/räkning. 2. fest m. 3. X grufva; grufbolag n.

[nig.

bok f; -fünft /ritkonst; -lehret m ritlärare; -Papier n ritpap-per; -schrift f tecken-, bildskrift; -fcfouitg /" kommatering; -spräche f teckenspråk n; -stift mritstiftn; -stunde/'ritlektion, -timme m; -tinte f märkbläck n; -Vorlage f ritplansch m, rit-mönster n.

sig.

zechen supa, dricka; festa.

Zecher m supars, suput.

Zecherei f supning.

Zeck tn: - spielen leka ta(g)fatt. Zecke f fästing m.

Zeder ^ f ceder m, s. zedern af ceder. zedieren cedera.

Zehe /-tå.

Zehen-... in Zffgn: -spitze s tåspets zehn tio (gewöhnt, tie); eine Zehn en tia.

Zehn-, zehn«... in Zffgn: -eck n tiohörning m; -ender w hjort med tie taggar på hornen; -fach, -faltig tiofaldig; -jährig tioårig, tioårs; -jährlich hvart tionde år, tioårs; -mal tio gånger; -malig inträffande tio gånger, tio gånger upprepad; -tägig som räcker i tio dagar, tio dagars.

Zehner m tia f; tiotal n; tiopfen-zehnerlci tio slags, tio olika, zehnt tionde; der -e Oktober den tionde oktober.

Zehnte m tionde m, n.

Zehntel n tiondel m. zehnten indrifva tionden; erlägga tionden; decimera, zehntens för det tionde.

Zehr-..., zehr-... in Zffgn: -siebet n hektisk feber m; -frei som har fritt viver; -geld n, -Pfennig m kostpengar pl.; respengar, zehren tära; njuta; lefva (af);

äta; ge aptit; -d tärande. Zehrung / förtäring; nattkvarter n; minskning; afmagring. Zehrungs-... in Zs.-sbgn: -kosten pl. kostpengar; -steuer f skatt m på lifsmedel.

Zeichen n tecken; kännetecken; märke, auch G; förebud; signal ro; yrke; -brett n ritbräde; -« buch n ritbok s; -deutet m tec-kentydare; -seder f ritpenna; -garn n märkgarn, -hest n rit-

[underteckna, zeichnen teckna; märka; rita: Zeichner m ritare; tecknare, a. O. Zeichnetet f fusk n.

Zeichnung f ritning, teckning, auch K.    [dien.

Zeidelbär m honungsbjörn i In-zeidel» skatta bikupor.

Zeidler m biodlare.

Zeigefinger m pekfinger n. zeigen visa (sich sig); peka; utveckla, röja, förete; uppenbara.

Zeiger m före visare; D visare, auch einer Uhr; pekfinger n; -* telegraph O m visartelegraf. zeihen beskylla (gen. för).

Zeile f rad.

zeilenweise radvis, rad för rad. ...zeitig in Zffgn: fünf- femradig. Zeisig m grönsiska f\ fig. lockerer - ljus fågel, lättsinnig krabat. Zeit f tid; stund; tillfälle n; \i> tidvatten n, ebb m och flod; -meines Lebens under min lifstid, så länge jag lefver; bei -en, beizeiten i tid; bei guter - i god tid; von - zu - då och då, tid efter annan; vor -en, vorzeiten förr i världen, fordom; zur -des ... på ...s tid; zu seiner - på hans ell. sin tid; i sinom tid; zu -en ibland, då och då; auf -K på tid; das hat - det brådskar inte, det är tids nog; sich in die - schicken rätta sig efter omständigheterna; sich die -vertreiben fördrifva tiden, roa

Zeit ..., zeit ... in Zffgn: -abschnitt

skörhet.

m tidsskede n; -alter n tidsålder tu; -angabe f datum n; -aufwand m tidsspillan f; -bild » tidsbild m; -bauet /"tidrymd; -ersparnis f tidsbesparing; -folge f tidsföljd; Gram. tempus-följd; -form f Gram. tempus n, tidsform m; -geist m tidsanda f; -gemäß tidsenlig; -genoß m, -geuossin f samtida; -geschichte f nutidens historia; -geschmort m rådande smak; Irrtum m kronologiskt fei n; starte f säsongbiljett m ; stunde f kronologi ; -laug f: eine - en tid (bortåt); -lauf m, -läuf(t)e pl. konjunkturer; -lebens under lifstiden; på lifstid; -Mangel m brist f på tid; -maß n tid(s)mått; kvantitet/"; -Messer m tidmätare; -orduuug f tidsföljd; -punkt tn tidpunkt; -• raubend tidsödande;„-raunt tn tidrymd (tiderymd, tidsrymd) f; -rechnung f tidräkning; -rich-tung f tidsriktning; -fchrift f tidskrift; -umstände m/pl. (tids-)förhållanden, konjunkturer; -Verlust m tidsförlust f; -Verschwendung f tidsspillan; -vertreib m tidsfördrif n; weilig tillfällig; -weise tidtals; -wort n Gram. verb.

zeitig tidig; mogen; nuvarande; i (rättan) tid.

zeitigen bringa till mognad; mogna; åstadkomma.

zeitlich tirnlig, världslig, jordisk; timligen.

Zeitlichkeit /" jordelif n.

Zeitung f tidning.

Zeitungs.... in Zf.-stzgn: -auS-träger m tidningspojke; -blött n tidning(-sblad) f; -ente f tid-ningsanka; -expedition f tid-ningsexpedition ell. kontor n; -iuferat n tidningsannons m; -Nachricht f tidningsnotis tn;

-redakteur m tidningsredaktör; -fchreiber m tidningsskrifvare; -wefeu n tidningsväsen(de). Zelle f cell m; (bad-)hytt m. Zelle»...., zellen--. in Zffgn: -för-mig cellsormig; -gefänguis n cellfängelse; -gewebe n cell-väfnad m; -system n cellsystem, zellig cellulös; cellformig.

Zelot m ifrare. zelotisch fanatisk.

Zelt n tält; -bett n sparlakans-säng f\ -dach n tälttak; -lager X n tältläger; -Pfahl m tältstång f.

Zelter m passgångare; -gang m, -schritt m passgång.

Zement tn cement m. n.

Zenit m zenit n. zensieren bedöma; kritisera; censurera.

Zensor m censor.

Zensur f censur; betyg n. Zenti... centi..., z. B. Zentigramm centigram.

Zentner tn centner. zentral central.

Zentrale B f kraftstation. Zentralheizung O f centraluppvärmning.

zentralisieren centralisera. Zentralisierung f centralisering. Zentrum n centrum; ins - treffen träffa pricken.

Zentrumbohrer O m centrumborr. Zephyr m sefyr, västan vind. Zepttr n Scepter n, m. zerbeißen sönderbita. zer bersten spricka sönder, zer-bleuen mörbulta. zer brechen bryta sönder ell. af, slå sönder ell. af, ^rossa(s); sich den Kopf - bråka sin hjärna, zer brechlich bräcklig, skör.

Zer brechlichkeit f bräcklighet, [sig.

zer bröckeln söndersmula; smula zer drücken klämma sönder, ihjäl

slita sönder.

af.

eil. till döds, krossa; sönderbråka.

zerfahren 1. köra sönder; gå sönder. 2. osammanhängande; (von Personen) tankspridd; (Kind) ostyrig, oregeryg. Zer-fahrenheit/"brist på sammanhang; tankspriddhet; ostyrighet.

Zer fall m sönderfallande n. zer fallen sönderfalla, gå sönder;

fig. råka i delo (mit med), zer fetzen sönderrifva, trasa ell.

[derslita. zer-fleifrhen slita i stycken, sön-zer-fließen upplösa sig, smälta; zerflossen in fig. öfverväldigad [sönder, zer-freflen gnaga, äta ell. fräta zer gehen gå sönder; smälta, zer gliedern sönderstycka, sönderdela (auch fig.); dissekera; fördela.

Zer gliederung f sönderstyckning, sönderdelning, disseke-ring, analysering, zer-hacken sönderhacka, -hugga, zer-hauen sönder-, afhugga. zer kauen söndertugga, zer kleinern söndersmula,krossa, zer klopfen bulta, slå ell. knäppa sönder.

zer knirschen krossa; fig. förkrossa ; zerknirscht fig. förkrossad. Zer knirschung /"hjärtats förkros-selse, sorg och ruelse öfver synden.

zer knittern hopskrynkla, zer kochen sönderkoka. zer-krachen braka sönder, zer kratzen skrapa sönder; sön-derklösa, -rifva. smula sig. zer krümeln söndersmula; sich ^ zer-lafsen upplösa, smälta, zer-legen sönderdela; dela; skära * för; ta(ga) sönder.

Zer legung f sönderdelning, upplösning; analysering.

zer-lurnpt trasig, zer-mahlen söndermala. [sa. zer-malmen sönderkrossa, kros-zer nagen söndergnaga. zer pflücken sönderplocka, zerplatzen springa sönder, spricka.

zer quetschen sönderbråka, -krossa, klämma sönder, [bild m. Zerrbild n karikatyr m, vrång-Zerrung f ryckning, dragning, zer reiben sönderrifva, rifva. zer-reißbar som kan sönderslitas, zer reißen slita ell. bryta sönder; sönder-, afslita; krossa; fig förkrossa; illa tilltyga.

Zer reißung f sönder-, afslitning. zerren rycka, dra(ga), slita; ansätta, trakassera, zer rinnen upplösa sig, smälta, zer rissen söndersliten, -rifven; fig. förltrossad.

Zer-rifsenheit f trasighet; skrof-lighet; vild natur; fig. splittring; lifsleda.

zer-rütten sönderskaka; fig. un-dergräfva, förstöra, rubba, ruinera.

Zer-rüttung f förfall n, upplösning, förstöring, rubbning; die ^ seiner Gesundheit hans förstörda ell. undergräfda hälsa, zer sägen söndersåga, zer-scheitern gå i spillror, zer schellen krossa; krossas, zer schießen sönderskjuta. zer-schlagen sönderslå; (sönder-) stycka; fig. förkrossad; sich (auch fig.) bli (sva) om intet, stranda.

zer schmeißen sönderslå.

zer schmelzen upplösa sig, smälta.

zer schmettern krossa, slå sönder;

fig. förkrossa, zer-fetzbar lösbar, zer setzen sönderdela.

Zer-setzung f sönderdelning. zer spalten klyfva.

plodera, spricka. [derstöta.j zerstampfen söndertrampa; sön-J

zer splittern splittra (auch fig.); sich ».sp. splittra sig, splittras, zer sprengen sönderspränga, zer springen springa sönder, ex-

zer-stäuben förvandla(s) till stoft;

upplösa(s) i skum.

Zer stäuber m rafräsjissör: apparat som sprider vällukt ell. svalka.

zer stechen söndersticka. zerstieben skingra; skingras, förintas.

zer störbar förstörbar. zer stören förstöra, fördärfva. Zer störer m förstörare. [ödelse.l Zer störung f förstöring; för-J Zer-störungs-... in Zssgn: ».geist m förstörelselusta f; stoets n förstörelseverk, zer stoßen (sönder-)stöta. zer streuen kringsprida, skingra (auch fig.); fig. förströ (sich sig), zer-streut spridd; skingrad; fig. tankspridd.

Zer streutheit f tankspriddhet. Zer streuung f skingrande n, skingring; fig. förströelse; tankspriddhet. Zer-streuungssuchtfnöjeslystnad zer stückeln (sönder-)stycka. Zer-ftückelung f (sönder-)styck-ning.

zer-teilbar delbar, [va; skingra, zer teilen sönderdela; dela; klyf-Zer-teilung f sönderdelning. zer-trenneu söndersprätta; åtskilja.

zer-treten söndertrampa, krossa; förtrampa (a. fig.); nedtrampa; fig. trampa under fotterna, zer trümmern söndersplittra(s), slå i spillror, slå sönder, krossa; fig. tillintetgöra, grusa. Zer trümmerung f söndersplitt-ring, -slagning; fig. tillintet-görelse.

zer-weichen uppblöta; blötna.

zerwühlen böka upp; sönder-piska; grusa; rufsa till.

zer zausen rufsa om ell. till; illft tilltyga.

Zeter m nödrop n; », schreien ropa mord; ».geschrei, ».morblo n nödrop.

Zettel m papperslapp; anslag n; plakat n; affisch; (val-)sedel; G etikett; 0 varp, ränning f.

Zettel-... in Zs.-stzgn: ».ankleber m affischör; ^anschlagen n affischering ^».austrägern« affischör;»,» bank E» f sedelutgifvandebank

Zeug n stoff, ämne; don pL, redskap m, verktyg pl.; seldon ell. seltyg; kokkärl pl.; fabrikat; tyg; kläderpZ.;0degm; fig.am-lag, förmåga f; allerhand », allehanda saker pl.; schlechtes -skräp; dummes», dumheter pl.; tolles ^ galenskaper; Jagd: lichte -e pl. jaktnät; sich ins ». legen lägga manken till. *

Zeug ... in Zfsgn: ».Kaum O m väf-bom; ».drncker nr tygtryckare; ».fabrik f väfveri n; ».Haus X n tyghus, arsenal rn; ».prcfiecOm klädespressare; ».schmied m gros smed; ».stiefel ni/pl. tygkängor; tygskor. [bevis n.j Zeuge m vittnen; vittnesbördn,J Zeugin f vittne n. zeugen 1. v/n. vittna. 2. v/a. alstra, föda, afla.

Zeugen-... in Zs.-stzgn: ».aussage f vittnesberättelse, -mål n; »,» beweis m vittnesintyg n; ».eid m vittnesed; ».eidlich: ».e Vernehmung vittnens höranden på ed; ».verhör n, ».Vernehmung f vittnesförhör n.

Zeugnis n vittnesmål; vittnes- % börd; intyg, betyg , vitsord. Zeugung f fortplantning, alstring.

[katt m.

Zeugungs«..., zeugungS-... in Zssgn: ^fähig ägande fortplantningsförmåga eil. alstringskraft, fortplantningsduglig, manbar; ^glieb n könslem m; straft f fortplantningsförmåga; steile tn/pl. könsdelar; ^triebm könsdrift /; ^.unfähig oförmögen till fortplantning.

Zibet m, platze f sibet m, sibet-

Zichorie f cikoria.

Zicke R f= Siege.

Zickelchen, Zicklein n kid, killingj

zickeln killn, kidla von Ziegen.

Zickzack m sicksack n; (im) ^lau* fen gå i sicksack; ^förmig (gående) i sicksack; ^linie/‘sicksacklinje.

Zider, stocht m cider.

Zieche f bolstervar n.

Ziege /ge t.

Ziegel m tegel n.

Ziegel-..., ziegel-... in Zssgn: ^bau m mnrning / med tegel; tegel-stenshus n; ^brennet m tegel-brännare; Brennerei / tegelbruk n; ^,dach n tegeltak; decker m (tegel-)taktäckare; erde / tegellera; ^.farbig tegel-färgad; ^mehl n tegelmjöl; ofen m tegelugn; ^,rot tegelröd; ^stein m tegelsten; ^.streicher m tegelslagar e.

Ziegelei / tegelbruk n.

Ziegen«... in Zfsgn: ^.bock m (geta)-bock; ^fell n getskinn; ^haar n gethår; ^.hirt m getvaktare; käse m getost; nieder n getskinn; ^.peter F m Med. pås-sjuka /.

Ziegler m tegelslagare.

Zieh-... in Zssgn: ^.band B n dragband ; ^bank G / dragbänk m; abrücke / vindbrygga; ^brunnen m vindbrunn; Zeisen B n drag-skifva /; ^Harmonika / drag-harmonika; ^buitb m draghund; ^.kind n fosterbarn; ^.mutter / fostermo(de)r; ^tag m, ^zeit / flyttningsdag ro, flyttnings tid. ziehen dra(ga); dra (ga) på; (Pflanzen) uppdra(ga); (Tiere) uppföda ; (beim Spiel) flytta; $ (Flin tenläufe) räffla; (den Hut) ta(ga) al sig; (das Messer) ta(ga) upp ell. fram; (eine Mauer) uppföra; ein Schiff bogsera; (sich bewegen) bege (begifva) sig, fara, resa, tåga; (ausziehen) flytta; (von Dienstboten) flytta; es zieht det drar; sich ^ sträcka sig; slå sig; sich in die Länge dra(ga) ut på tiden; an sich - dra(ga) till sig; auf sich ^ ådra(ga) sig; in Erwägung ^ ta (ga) i öfvervägande; einen Graben gräfva ett dike; fig. den kürzeren ^ dra(ga) kortaste strået; zu Rate - fråga (ngn) till råds; zur Rechenschaft ^ af-fordra(ngn) räkenskap; Wasser ^ läcka.

Ziehen ndragning/’; uppdragande; uppfödning /; tågande; flyttning /. [dragningslista.J Ziehung / dragning; -sliste /] Ziel n gräné m; kredit K m; mål; ändamål, syfte; arn vid målet, framme.

Ziel-..., ziel«... in Zssgn: ^bewußt målmedveten; ^bewußtsein n målmedvetenhet /; ^los utan mål; ^.punkt ro siklpunkt; ^* scheibe / auch fig. skottafla. zielen sikta (auf, nach på), rikta, måtta (ttuf, nach på); sträfva (nach efter); syfta (auf på), ziemen (sich), sich ^ für anstå, höfvas.

ziemlich passande; tämligen stor, medelmåttig; adv. tämligen, någorlunda, rätt, ganska. Ziepen lugga.

Zier / prydnad m; vtffe, ^puppe / sprätt ro; mod(e)docka /. ^garten m blomsterträdgård; ^gärtuer m blomsterodlare; ^pflanzen flpl.

[ka.]

prydnadsväxter; ^.puppe f s. affe.

Zierät m prydnad, ornament n, dekoration f.

Zieratenmaler m dekorationsmålare.

Zierde f prydnad m.

zieren sira, pryda, smycka; sich ^ auch krusa, vara kruserlig.

Ziererei f krus n, tillgjordhet.

zierlich sirlig, prydlig, täck.

Zierlichkeit f sirlighet, prydlighet, täckhet.

Ziffer f siffra, chiffer m.

Zifferblatt n urtaüa f; ^.schrift f chifferskrift.

ziffern räkna.

Zigarette f cigarrett m.

Zigarre f cigarr m.

Zigeuner(in) zigenare, zigeners-J

Zigeuner-... in Zssgn: kleben n zi-genarlif; ^volk n zigenare pl.

Zigeunertum: ba§ zigenarneyZ.

Zimbel J' f cymbal m.

Zimmer n rum; timmer; E, 40 stycken skinn.

Zimmer-... in Zssgn: ^.arbeit f timmermansarbete n; ^axt f, ^.beil n timmermansyxa f; ^decke f tak ni rum; -einrichtnng f möblering; agerat n möblemang; ^.Handwerk n timmermansjrrke; ^.hos m brädgård; ^holz n timmer, byggnadsvirke; ^mädchen n husjungfru f, -piga /", F husa f; ^mtttttt m timmerman; ^meister m timmermansmästace, -bas; ^platz m=rJ)of; ^.reihe f fil m, rad af rum; ^vermieter(in) en som hyr ut rum; elverk n timmermansarbete.

Zimmerer m timmerman.

zimmern timra.

Zimmet s. Zimt.

zimperlich pryd, sipp.

Zimperlichkeit f sipphet.

Zimt m kanel; ^.baum m kanel-träd n; Jbltitt f kanelblomma.

Zink m zink; ^arbeitet m zink-arbetare; ^ätjuiiß f zinkgravering ; ^hütte f zinkhytta.

Zinke f, ja m vgl. Zacke; i (Art

Trompete) sinka    [tare.l

Zinn n tenn; ^gtefjcr tntenngju-j Zinne /Arch. Bibi. tinne m. (Türmchen) fial m; ^nkrönnng f tinn-1 $innc(r)ii af tenn, tenn. [krön n.j Zinnober m cinnober.

Zins m 1. meist Zinsen pl. ränta (Zinsen pl. räntor) f; 5 °/₀ ^.en 5 % ränta; mit ^.en med ränta. 2. hyra f; tomtören pl.

ZinS ..., zins-... in Zs.-svgn: ^frei afgiftsfri(tt); räntefri(tt); hy-resfri(tt); ^futz rn räntefot; hausn hyreskasern nr; ^pflichtig skattskyldig; ^.rechnung f ränte-räkning; ränteberäkning; schein K m räntekupong; ^ver-gütung f räntegodtgörelse. zinsbar ----- zinspflichtig, zinsen erlägga hyra; ränta af

sig.

Zipfel m snibb; skört n, zipfelig snibbig.

Zipfelmütze f spetsmössa.

Zipolle ^ f lök m.

Zipperlein n gikt s.

Zirbel«... in Zssgn: ^baum cemb-ratall f; ^.nuß f cembranöt. Zirkel m cirkel; in Zssgn: = Kreis-... zirkeln (af)mäta, (af)passa med cirkel.

Zirkular n cirkulär, zirkulieren cirkulera.

ZirkuS m [pl. Zirkuffej cirkus. Zirpe f syrsa.

zirpen pipa; von gewissen Insekten: knarra.

Zifch m hväsning f. zischeln hviska, zischen hväsa; fräsa; sjuda. Zischlaut m (Srnm.hväsljud n. Ziseleur m ciselör. ziselieren ciselera.

Zisterne f cistern m.

[n.

[tals.

Zitadelle X f citadell «.

Zitat n citat. [terspelare.j Zither J /* cittra; -spielcr m cit-J zitieren citera.

Zitrone f citron m.

Zitier-... in Zsign: -aal m darrål; -espe ^ /■ asp; -Pappel $ s asp; -röche m darrocka f.

Zitterer m darrande person, zittern darra, skälfva, bäfva:

svikta; fladdra, flämta. Zitwersamen m Apotheke: raaskfrö Zitz nr (bunter Kattun) sits m, n. Zitze/"bröstvårta, spene m, P pattl zivil civil.    [m.j

Zivil-... in Zffgn: -ehe f civiläktenskap n; gliste /" civillista, zivilisieren civilisera, gobelm sobel ;-feH n sobelskinn;

-pelz m sobelpäls.

Zober m så, balja bytta f. Zodiakallicht n zodiakalljus.

Zofe f kammarjungfru.

Zögerer m sölare, F sölkorf. i zögern dröja.

Zögerung f dröjsmål n, söl n. Zögling m elev, lärjunge.

Zoll m 1. (pZ. -e oder -) tum n; auf - und Linie till punkt och pricka. 2. (pZ. Zölle) tull; fig. gärd s.

Zoll-..., zoll-... in Zs.-stzgn: -omt n tullverk; tullkammare »i, -hus, tull m; -amtlich: -e Behandlung tullbehandling, förtullning; --angabe G /" tulldeklaration; --ansatz, -anschlag m tulltaxa s; -aufschlag m tilläggsafgift f\ -aufseher m tullförvaltare; -be« amte(r) m tulltjänsteman; -eiu-nehmer m tulluppbördsman; -* frei tullfri(tt); -gebiet n tull-distrikt; -Haus n tullhus; -• inspektor tn tullinspektor; -frteg m tullkrign; -maß n tummått; -pflichtig tull pliktig; -revision 4/, ft f tuilvisitation; -schein m tullsedel; -schiff n tulljakt f\

Deutacb-echweJiech.

Spesen G pl. tullumgälder; -• stab, -stock m tumstock; -ftraße f stor landsväg w; -tarif m tulltariff; -verband, -verein m tullförening f; -Verschluß O m tullens sigill n; unter -Verschluß på tullnederlag; unter-verschlug lassen upplägga å nederlag; -wesen n tull väsen; —lueifc tum-zollbar tullpliktig. zollen förtulla, tullbehandla; fig.

visa, skänka, ägna. zöllig tums-.

Zöllner m tullnär; bibl. publikan. Zone f zon m.

Zonentarif m zontariff.

Zoolog m zoolog.

Zoologie f zoologi, zoologisch zoologisk.

Zopf m (hår-)fläta f\ hårpiska f; F pedanteri n, byråkratiskt om-svepssystem n.

Zopf«... in Zfsgn: -band n hårband; -ende n toppända f, -ände m; -mensch m F perukstock; byråkratisk ämbetsman; -träger m — -mensch; kines; -zeit f: die -den gamla goda tiden, zopfig som har hårpiska ell. håret flätadt; fig. pedantisk, urmodig; byråkratisk.

Zopfigkeit f, Zopftum n pedanteri n, formalism iw. Bgl. Zopf. Zorn m vrede, raseri «. Zornaui^ruch m vredesutbrott n. zornig vredgad, vred, rasande. Zote f oanständighet, slipprig-het.    [nisk, eki vok. |

zotenhaft, zotig oanständig, cy-j Zotenreißer m oanständig skäm-Zotte f tofs m, lugg m. [tare. zottig tofvlg, lurs Vig; tofsig. Zottigkeit f tofvighet, lurs vighet, zu till; åt; för; emot; vid; i;på; genom; adv. för, alltför; conj. att; von Tag zu Tag dag från dag; zu Fuß, zu Wagen till fots, i vagn; zu Hause hemma; zum

27

Silbe.

[het, ärbarhet.

letzten Male för sista gången; zur Not i nödfall; zu Wasser und zu Lande till sjöss och tili lands, till lands och vatten; zur Zeit för närvarande; zu Hunderten hundratals, i hundratal; zum Beispiel till exempel; zu Bett gehen gå till sängs, F gå i säng; zum General ernennen utnämna tili general; um zu ... för att; das Haus ist zu verkaufen huset är till salu; zu groß för stör; zu viel för mycket,pl. auch för många; Tür zu! stäng dör-r(e)n!; nach Norden zu ät eil. mot norr, norrut; dem Dorfe zu åt byn tili; immer zu! gå på! Zuave m zuav.

Wo in den Zssgn mit „zu" kein Akzent steht, liegt er auf dieser

[tili.)

zu bauen G bygga för; byggaj zu behalten hålla stängd eil. igen. Zu behör n tillbehör; tillhörande lägenheter pl.

zu beißen bita till; F wacker ^ ta-(ga) för sig duktigt; F Brot „ äta bröd till.

;u bekommen få igen; få till. zubenamsen ge (gifva) ett tillnamn.

zubenannt med tillnamnet. Zuber m --- Zober, zu bereiten bereda, tillreda, till-laga, anrätta; iordningställa. Zu bereitung f beredning; tillagning ; ^eu pl. tillrustningar, förberedelser.

Zube'tte-gehen n: beim då man, jag,du etc.går (gick) till sängs,| zu billigen bevi'ja. [F i säng.J zu binden binda för (a. die Augen);

binda till, ihop ell. igen. zu blasen fortsätta att blåsa; blåsa igen; blåsa på; fig. till-hviska.

Zu bläser m tillskyndare. zu bleiben hålla lås.

zu blinzeln blinka åt. zu bringen tillföra (ngn), medföra (till ngn); tillbringa (die Zeit mit tiden med); das zugebrachte Vermögen den medförda förmögenheten, zubrocken beta.

Zu brot n ---- Zukost.

Zu büße f tillskott n.

Zucht f uppfö'dning, afvel m; uppdragning; tränering; tukt, disciplin, skick n; tolle ^ galenskap m.

Zucht-..., zucht-... in Zffgn: ^bulle m afvelstjur; ^eber m fargalt; ^häuS n tukthus; ^Händler w tukthushjon n, -fånge, strafffånge; ^hausstrafe f tukthusstraff n; straffarbete n; ^Hengst m beskällare; ,Jo8 odisciplinerad, uppstudsig; ^losigkeit f brist på disciplin ell. manstukt; ^meister m tuktomästare;^mittel n motverkande medel, förbätt-ringsmedel, korrektiv; ^.pferd n afvelshäst m; ^rute f ris n; plågoris n; utute s afvelssto; stiere n/pl. afvelsdjur; ^vieh n afvelsboskap m; ^.wahl natürliche x.wahl (Biologie) naturliga urvalet n.

züchten uppföda, lägga på; upp-dra(ga); uppfostra, tukta. Züchter m uppfödare-; odlare, züchtig kysk, sedesam, ärbar, züchtigen aga, tukta, straffa; späka.

Züchtigkeit /‘kyskhet, sedesam-Züchtigung f aga, bestraffning. Züchtigungsrecht n straffrätt m. Züchtling w tukthusfånge, strafffånge.

zucken rycka (på, till), dra(ga); klappa; skäls va; hastigt fara; die Achseln ^ rycka på axlarna, zücken dra (ga).

Zucker m socker n.

Zucker-..., zucker-... in Zssgn: ^.artig

[pa.

[öde n; händelse f. Zu fall m slump, tillfällighet /*, zu fallen falla ihop ell. igen; j m - tillfalla ngn ; drabba ngn. zu fällig tillfällig; adv. tillfälligtvis,händelsevis,af en händelse, sie war... hon råkade vara ... Zu fälligkeit f tillfällighet, zu falten vika ell. lägga ihop. zu fafse» ta(ga) i. zufertigen tillsända* tillställa, zu-flicken tillstoppa, laga. zu fliegen flyga mot ell. till; slå) zu-fliehen fly åt ell. till. (igen.) zu fließen flyta ell. rinna åt ell. till; sig. tillströmma; komma (ngn) till godo; j-m cito. - lassen (be)visa ngn ngt.

Zu-flucht f tillflykt.

Zu-fluchts-ort m, «statte f tillflyktsort m, fristad m. zu-flüchten fly åt ell. till.

sockerartad, sockerhaltig; -« bäcker m sockerbagare, konditor; -bäckerei f konditori n, sockerbageri n; Packwerk n konfekt m; -Bonbon m karamell m; wüchse f sockerask m; -erbsen ^ f/pl. sockerärter; sockerpullor; -fabrik s sockerbruk n; Früchte f/pl. syltad frukt sg.; -gebackene(s) n konfekt m; -guß m glasering f\ glasyr; -Hut m sockertopp; -■ foitb, A.fnitbig m kandisocker n, bröstsocker»;-Harnruhr,-krank-heit f sockersjuka; flösse! m strösked f; -mefotie ^ f socker-melonm; -blni$rfjenn pastilj w; -rohr n soqkerrör; -rübe ^ f sockerbeta; -fachen f/pl. konfekt m/sg.; -fast m sockersaft; -säure f sockersyra; -schale f sockerskål; -schote f socker-ärtskida; -siebet m raffinadör; -ftebetci f raffinaderi n; -sirup m sockersirup; -streuet m strösked f\ -süß sockersöt; -lvaffet n sockervatten; -timf n konfekt m; -zange f sockertång. zuckerig af socker, socker-; sockerhaltig. zuckern sockra.

Zuckung f ryckning, sprittning, kramp(-ryckning) m. zu bämmen fördämma, tilltäp-zubecken (be)täcka,(öfver<*)hölj a, breda öfver; F illa tilltyga; sich - hölja på eil.in sig,svepa in sig. zu be'm dessutom, för öfrigt; yttermera, eljes(t). zu benken ämna åt, tillämna;

(hinzudenken) underförstå, zu biktieren tilldöma. >

Zudrang m tillopp n, trängsel f. zubrängeu tränga (sichsig) fram. zu breheu vända emot eil. åt; vrida till, släcka, zubringlich närgången, efterhängsen; träget.

Zubringlichkeit f närgångenhet, efterhängsenhet. zubrücken (ein Auge) tillsluta;

trycka igen ell. till. zu eignen tillägna; sichetw.- tillägna sig ngt, tillgripa ngt.

Zu eignung f tillägnan; tillgripande n.

zu eilen skynda (sig) till, mot ell. till mötes; seinem Verderben - gå sin undergång till mötes, zu erkennen tillerkänna; tilldöma. Zu erkennung f tillerkännande n;

tilldömande n; dom m. zu e'rst först, för första gången; till att börja med; gleich - strax i början.

zuerteilen tilldela, zu essen ta(ga) för sig. zu fächeln fläkta till ell. på; sich Kühlung - svalka sig. zu fahren fara, åka ell. köra (dnt. mot ell. till); styra kurs (auf mot); köra på (på betont) ell. undan; kasta sig (auf öfver), rusa på eil. (auf mot); gut - köra un-dna.

S n tågpersonal m; -Pferd n drug-, arbetshäst m; -Pflaster n dragplåster: Schnur /"dragsnö-ren;^feilndraglina /;-ftangc© /koppelstång; -stiefel m/pl. resårskor; -stück n Thea, kassa-pjäs m; -tiete rtjpl. dragare; -Vogel m flyttfågel; fig. luffare; -weise flock-, truppvis; -toinb m luftdrag n; -zeit f flyttnings-

Zu-fluß m tillflöde n; fig. tillströmning f; tillopp n; tillförsel f.    ngn ngt).

zu flüstern tillhviska (j-m etwas zu fo lge enligt, i eil. till följd af,

zu-frie'ben tillfreds, (för-)nöjd, belåten; förnöjsam. Zu-frie'denheit f tillfredsställelse, belåtenhet, förnöjsamhet, zu friedenstellen tillfredsställa;

-b tillfredsställande, zu frieren tillfrysa, frysa igen, lägga sig. zu fügen tillfoga.

Zu fügung f tillägg n.

Zu fuhr f införsel; tillförsel, zu-führen tillföra, föra ell. bringa till; hämta, förskaffa. Zu-führung f tillförande n, erhållande n.

tid.

Zu gabe f-tillägg n; påbröd «; öfvervikt; premie w; als - på köpet.

Zu gang m ingång, utgång; fig.

zu-füllen fylla igen.

Zug m drag n, ryck n. tag n; (Aufzug) tåg n, marsch; hiss; (Berg.) sträcka f; auf e-n - i ett drag; in - bringen hjälpa på trafven; anspann n,par (vonPfer-den, Ochsen) n; # tåg n; (Feld--) fälttåg n; (Linie) streck n, linj e f\ (Gesichts--) dragn, anletsdrag n, fig. dragn; böjelse f\ (Gewehr--) O räffla f; (Luft--) dragn; (Orgelzug) registern;(Spiel) dragn; (Trinken) drag n, klunk; flykt f, (der Bügel) vandring f; im -c i gång; i tagen; elastischer -am Stiefel resår.

Zug-... in Zs..stzgn: -artikel K tu efterfrågad artikel; -brücke f vindbro; -entgleisung W f tåg-urspår(n)ing; -führer # m tågförare ; -garn n dragnot f; -• kette S f koppling; -kraft f dragkraft; -leint f draglina: --loch n drag-, lufthål; -luft f luftdrag n;-mittel n dragmedel;

tillgång, tillträde n. [lig.) zu-gänglich tillgänglig, mottag-j zu-geben ge (gifva) på köpet ell. emellan; (erlauben) tillåta; (ein* gestehen) medge (-gifva), tillstå, zu ge gen tillstädes, till hands, närvarande.

zu-gehen gå igen; tillgå; till-handakomma; auf j-n - gå mot rign ell. gå ngn till mötes; ans einen Ort - gå åt ett ställe till; wie geht es zu, daß hur kommer det sig att...? ell. hur kommer det till att ...? gut, wacker - gå fort ell. undan ell. på (på betont); dem Ende - närma sig sitt slut. zu-gehören tillhöra; es gehört Brot zu bröd hör till. zu gehörig tillhörande.

Zügel m tygel (auch fig.); mit bet-hängtem - med lösa tyglar pl. Zügel-»»., zugel-.»« in Zssgn: —Io8 tygellös; -losigkeit f tygellös-| Zügeln tygla (auch fig.). [het.j Zu gemüse n grönsaker pl. zu-genanntrned tillnamnet, äfven kallad.

zu gesellen: sich - sälla sig till, ingå i.

Zu geständniS n eftergift f} lättnad m; bekännelse f. dragningskraft f; -netz n drag- zu gestehen tillstå, medge (-gifva); nät; -ochs m dragoxe; -personal | bevilja, gå in på.

åt).

gt;

zugetan tillgifven; begifven (dat. på).

zu gießen fylla; fylla på, hälla i. zugig dragig.    (tidigt.)

zu-glei'ch på samma gång, sam-J zugreifen ta (ga) för sig. zu-gurkeu titta på.

Zu-guß m påfyllning /. zu-guter-le'tzt till sist. zu haben ha(fva) igen ell.₆igenknäppt; ha(fva) emellan.ell. på köpet.

zu haken häkta igen ell. ihop. zu halten hålla stängd, igen, ihop ell. för; auf ... ^ ta (ga) kurs på; mit j-m - ha(fva) olofligt umgänge med ngn; sich ^ skynda sig.

Zu-hälter m “Henrik”, zu hängen hänga för. zu-hauen tillyxa, hugga; auf j-n ^ bearbeta, klå ngn. zu heften häfta ihop. zu heilen läka; läkas. Zu-hi'lfe-uahme jf tillhjälp, zuhi'nterst efterst. zu-horchen lyssna till. zu-höreu höra på, åhöra.

Zu-hörer m åhörare.

Zu hörerschaft f auditorium n, samtliga åhörare pl. zu-jagen rida i sporrsträck mot ell. till (auf ob. dat.; drifva mot ell. till.

zu jauchzen, zu jubeln hälsa (med jubelrop ell. bifallsrop), zu-kaufen ytterligare köpa. zu kehren vända mot; sopa igen. zu-keilen fastkila. zu-ketteln fastkedja, zu kitten hopkitta. zu klappen slå igen, fälla igen ell. ihop; gå igen. zu-klatsrhen klappa händerna åt;

j-m Beifall ~ applådera ngn. zu-kleben tillklistra, klistra igen. zu klinken nedfälla klinkan på. zu knöpfen knäppa igen ell. ihop.

zu-knüpfen knyta ihop, igen eil. till; knyta.

zukommen komma (auf mot); komma till handa; j-m tillkomma ngn; j-m etw. ^ lassen sända ngn ngt.

zu-können kunna komma (till ell.

[da.

Zu-koft /'grönsaker pl.; fig. kryd-zu-kriegeu = zubekommen.

Zu kunft f framtid, [framtiden, zu künftig framtida; adv. förf zu-lächeln le mot. [adv.; birätt m.i Zu-lage /■ (löne-)tilläggn; extra] zu-langeu ta(ga) för sig; räcka, langa; räcka, förslå; fleißig ^ låta sig väl smaka, zu-länglich tillräcklig. Zu-länglichkeit f tillräcklighet. Zu-laß m tillträde n. zu-laffen låta vara stängd; insläppa, släppa fram, lämna tillträde ; medge (-gifva), tillåta, zu lässig tillåtlig, tillständig.

Zu lassung f tillträde n; ^.sgesuch n anhållan f om tillträde.

Zu lauf m tillopp n, tillströmning f.

zu laufen springa mot, till ell. till mötes (auf); tillskynda; flyta ell. rinna mot (dat.); lauf zu! spring! spitz ^ sluta i en spets.

zu legen tillägga, påöka; täcka; lägga ell. fälla ihop; sich etwas lägga sig till (till betont) med

zu-lei'de: j-m etw. ^ tun göra ngn något ondt, göra ngn för när. zu-leimen limma ihop. zu leiten leda till. [åt; köra åt.) zu-lenken styra ell. hålla mot ell.] zu-le'tzt till sist, slutligen; för sista gången, sist. zu-lie'be: j-m ~ för ngns skull, för att göra ngn till viljes, zu-lifpeln tillhviska. zu-löten hoplöda.

F låta

dels.

[m.

[tid.

zu-machen stänga igen, igen, tillsluta; dra(ga) för; knäppa igen; snöra igen ell. ihop; stoppa; lägga ell. slå ihop. zu-ma'l i synnerhet; i synnerhet) zu-mauern mura igen. [som.) zu-mei'st för det mesta, mesta-[(gifva). zu-mcffen tillmäta, tilldela, ge zu muten affordra, fordra af, tilltro (ngn) om.

Zumutung skrås n, fordran (pl. fordringar).

zu-nä'chst intill, invid, närmast, helt nära; i första rummet, först.

zn-nageln spika igen. zu-nähen sy till, ihop ell. igen. Zu nahme f tilltagande w, tillväxt, ökning.

Zu name m tillnamn n; öknamn Zünd--, in Zssgn: -holz n, -Hölzchen n tändsticka f; -Hütchen Ö n knallhatt m; -kraut B n fäng-krut; -lochGnfänghål; -nadel« getoehr n tändnålsgevär; --Pfanne f fängpanna; -schnür $$ f stubintråd m; -schwamm m fnöske n; -stoff m brännämne n. zündbar antändbar, brännbar, elds ängd.    [eld. i

zünden tända; tändas, fatta (F ta)J Zunder m fnöske n.

Zünder m X u. X tändare, lunta f. Zünderbüchse f fnöskdosa. Zündung f tändning. zu nehmen tillta(ga), tillväxa, stiga, ökas.

zuneigen (sich) luta åt; seinem Ende - närma sig slutet; zu-geneigt sein känna sig dragen (till).    [jelse, tycke n.'

Zu neigung f tillgifvenhet, bö-8 uns t f skrå n. zünftig skråmässig; skrå-, Zünftler m skråmedlem.

Zunge f tunga (auch B); fig. tungomål n; (Fisch) (hafs-)tunga.

züngeln spela med tungan; slicka.

Zungen-..., zmtgen.-. in Zffgn: -band n tungband; -buch stabe m Gram. tungbokstaf; -drescher m pratmakare; lagvrängare; -» drcscherei f prat n; lagvräng-ning; -fertig munvig, talför; -fertigkeit f munvighet, talförhet; -förmißtungformig; -hmt m tungljud n; -pfeife J¹ f tung-pipa (Orgelbau); ^.schlag »a srnaek-ning f; stickord n; einen guten-, schlag haben ha godt munläder, vara munvig; -spitze f tungspets m. (Wage) tunga f. Zünglein n liten tunga/⁷; (an ber zu-ni'cht(e): - machen tillintet-zu-nirken nicka &t.    [göra.

zu-nu'tze:sichetw.-machendra(ga) nytta ell. fördel af, begagna sig af, göra sig till godo. zu-o'berst öfverst, ofvanpå. zn-ordneu förordna, zu-pa'ß: - fommeit komma i rätt zu peitschen piska (på), [rispa, zupfen dra(ga), rycka (an i); Zupfleinwand f linneskaf n. zu pfeifen hvissla åt. [ell. på.) zu-pflastern lägga plåster öfver) zu pfropfen korka.

Zu ra te-... in Zs.-stzgu -. -Haltung f hushållning; -ziehung f råd-! zu-raten tijlråda. [frågande n.j zu raunen tillhviska, zu-rechnen inberäkna,medräkna;

tillräkna, tillskrifva. [vitelse.l Zu rechnung finberäkning; till-) zu rechnungsfähig tillräknelig. Zu-rechnungsfähigkeitf tillräkne-lighet.

zu-re'cht till rätta, i ordning; -bringen göra i ordning, sätta i stånd; sich -finden ta(ga) sig fram, hitta, orientera sig; sich -fragen, fråga efter vägen; j-m - helfen hjälpa ngn till rätta; mit etto. - kommen komma

ell. sätta rätt.

[böner pZ.

till rättå ell. reda sig med ngt; «. legen lägga ell. göra i ordning; «. machen Jaga, ställa ell. göra i ordning; - rücken lägga i ordning; «, setzen oder stellen sätta i ordningell. på sin plats; i-m den Kops «, setzen tillrättavisa ngn; «, stecken lägga ell. sätta upp; «, toeisen visa till rätta; tillrättavisa; «. ziehen dra(ga)

Zu-re'chtweisung s vägledning, anvisning; tillrättavisning, gtt-tebe /‘uppmaning, in-ell.tillrådan.

zu-reben tala med, uppmana, tillråda.

Zu-reben n uppmaningar pZ., zu reichen räcka (till), förslå, zu reisen komma resande, zu reiten inrida; rida undan; ans j-n «, rida mot ngn ell. r. ngn till mötes: einem Orte oder aus e-n Ort «, rida åt ett stalle till ell. i riktning mot ett ställe; tüchtig «. rida i sträck.

Zu reiter m beridare. zu richten tillreda, tillaga; bereda ; laga ell.ställa i ordning; j-n übel «, illa tilltyga ngn.

Zu richtung f beredning (auch O), zu riegeln regla.

zürnen vredgas (j-m, auf j-n på ngn, über etto. öfver ngt), zu rollen rulla (ans till); rulla fram (till).

Zur-schau'-stellung f utställande n, utställning, skyltning. . zurü'ck tillbaka, åter, igen; kvar;

retur; «,! tillbaka!; vänd om! Zu rü'ck-..., zu rü'ck-... in Zffgn beben bäfvandc rygga tillbaka; sich «.begeben bege (-gifva) sig tillbaka; «.begleiten ledsaga ell. följa tillbaka; «behalten behålla, kvarhålla; «behaltungsrecht n rätt w att innehålla ell. kvarhålla hvad ngn tillhör; Jbt-

kommen få Igen eil. tillbaka; återfå; ^berufen åter-, hemkalla; Jbcrufung f åter-, hemkallande n; ^.besinnen: sich etto. -b.återkalla ngt i minnet; Jbe» zahlen återbetala; ^.bezahlung f återbetalning; ^beziehen: sich^b. syfta tillbaka; ^bezüglich Tram. reflexiv, tillbakasystunde; biegen böja (sich sig) ell. luta (sich sig) tillbaka; ^biegung f till-bakaböjning; ^bleiben bli(fva) kvar ell. efter, kvarbli(fva), stanna; utebli (sva): (bon Uhren) gå efter, dra(ga) sig; zurück-geblieben and) k v arlämnad. kvarglömd; efterblifven; ^blicken blicka tillbaka, kasta en återblick; ^bringen föra tillbaka, återföra,* bära igen; bringa; fig. medta(ga); ^datieren ante-datera; ^bensen tänka tillbaka (an på); minnas tillbaka; btången tränga tillbaka: undertrycka ; ^brehen vrida tillbaka; ^.dürfen få ell. töras återvända; Zeilen ila ell. skynda (sig) tillbaka; ^empfangen återfå; ^er-bitten be(dja) att återfå; ^er-halten återfå, få tillbaka ell. igen; ^.erinnern: sich ^e. erinra sig; sich an et to. ~e. erinra ell. påminna sig ngt; ^.erobern åter-eröfra; ^erstatten återlämna; «.erstehen åter inropa; «.erwarten återvänta; ^fahren föra, köra ell. skjutsa tillbaka; återvända; rygga tillbaka, studsa (tillbaka); «.fallen falla tillbaka (auch fig.); återfalla fig.; återkastas; (sich) «.finben hitta vägen tillbaka, hitta hem; «.fliegen flyga ell. ila tillbaka; «.fliehen fly tillbaka; «.fließen återflyta, rinna ell. flyta tillbaka; fig. «.fl. aufkomrnn till godo^fotbmt återfordra; «.forderung f återfordrande n; «.führen föra *11.

ta(ga) tillbaka, återföra; reducera (auf till); auf etwas -f. hänföra till ngt, tillskrifva ngt; kunna spåra ngt till, härleda från; -geben återge (-gifva), upprepa; ge (gifva) tillbaka, återlämna; återta(ga); -gehen gå tillbaka (auf till), återvända; fig. gå tillbaka, återgå; zurückgegangen uppslagen (Verlobung);

. 3-n tillbakagång m; -gelangen återkomma; -geleiten ledsaga ell. följa tillbaka ell. hem; -• gewinnen återvinna; -gezogen tillbakadragen; -gezogenheit f tillbakadragenhet; -greifen auf tillgripa, anlita; weiter - gå längre tillbaka i tiden; Jjttben ha(fva) ell. ta(ga) tillbaka; -• halten hålla tillbaka ell. inne, återhålla, hejda, af håll a, hindra; (sich)-h. hålla sig tillbaka; mit etwas Jj. hålla inne med ngt, undanhålla ngt; -haltend förbehållsam, återhållsam, tillbakadragen ; -Haltung f för-behållsamhet, återhållsamhet; Jjelfen hjälpa tillbaka; -holen hämta tillbaka, återhämta; -» jagen köra ell. drifva tillbaka; (i sporrsträck) rida tillbaka; -fannnen kamma bakåt; skansen återköpa: -kehren återvända, återgå; nach Hause -k. återvända hem; -konunen återkomma (auf e-n Gegenstand till ett ämne); fig. gå tillbaka; von etwas -t. frångå ngt; -sönnen kunna dra(ga) sig tillbaka; -» fünft f återkomst; glassen kvar-lämna, efterlämna, lämna (efter sig); -laufen springa tillbaka; flyta ell. rinna tillbaka; stegen lägga tillbaka, återläg-ga; (Wagendach) fälla upp; lägga af; tillryggalägga; (Schule) genomgå; sich -l. luta sig bakåt; -legung f tillryggaläggande n;

-lehnen luta bakåt, luta (auf mot); -leiten leda tillbaka, återföra; -lenfen vända tillbaka; -liefern återsända; -• melben: sich -nt. anmäla sin återkomst; -mögen vilja tillbaka ell. återvända; -muffen måste tillbaka; -nähme f återtagande n; -nehmen återta(ga), ta(ga) tillbaka; -nötigen bjuda (ngn) att komma tillbaka; -• prallen återstudsa, studsa tillbaka, återkastas; -reichen sträcka sig ell. gå tillbaka; -• rechnen räkna tillbaka; -reifen resa tillbaka eil. hem; -reißen rycka tillbaka; -rücken flytta tillbaka ell. undan; -rusen ropa tillbaka; återkalla; upprepa; -sagen svara; - lassen skicka bud; -schaffen skaffa ell. föra tillbaka, återskaffa; -schallen genljuda, återskalla: -schaudern , rysande rygga tillbaka; -schauen blicka tillbaka; -scheuchen skrämma bort; -schicken skicka tillbaka; -schieben skjuta tillbaka; -schlagen slå ell. kasta tillbaka; kasta af sig; fälla upp; vika upp; (bon Preisen) gå ned; -schleichen smyga sig tillbaka; -schnellen studsa ell. hoppa tillbaka; -schrecken skrämma bort; afskräcka; rygga tillbaka, af-skräckas;-schreiben skrifva tillbaka, svara; -sehen se tillbaka, se sig om; -sehnen: sich -s. längta, tillbaka; -teilt vara tillbaka ell. återkommen; fig. vara efter sin tid, stå efter ell. tillbaka; -setzen sätta, ställa ell. flytta tillbaka; sätta ell. ställa undan ell. afsides; försätta ell. flytta (sig) tillbaka; åter sätta öfver; fig. tillbakasätta; -setzung f till-bakasättande n, mannamån m; -stufen sjunka tillbaka; -sollen måste tillbaka; -spiegeln åter-

[beredelse.

spegla, afspegla; -springen hoppa ell. springa tillbaka; (åter)studsa; -stehen träda tillbaka; hinter j-m oder gegen i-n -st. stå efter ngn, vara ngn underlägsen; återstå; -stellen ställa tillbaka, undan ell. af-sides; vrida tillbaka; & ställa på förbättring; -stoßen stöta tillbaka ell. ifrån sig; stöta; -stoßend frånstötande; -strahlen återstråla, återkastas, återfalla; återspegla; -strahlung f återstrålning; -streichen stryka tillbaka ell. bakåt; återvända; -tragen bära tillbaka; -treiben drifva tillbaka; -treten träda, stiga ell.dra(ga) sig tillbaka; von seinem Amte -tr. af gå från sin syssla: -tun ta(ga) tillbaka; -übersetzen öfversätta tillbaka; -verfallen återfalla; -verfolgen följa ell. spåra tillbaka; -verlangen återfordra; ihn verlangte nach ... zurück han längtade tillbaka till...; -Verlieren: sich -v. förlora sig; -versetzen: sich -v. förflytta sig tillbaka; -wenden vända om; -weichen vika, ge (gifva) vika, rygga tillbaka; -weisen tillbakavisa, afvisa; hänvisa (ans till); -Weisung f tillrättavisning; -werfen kasta tillbaka; återkasta; -wirken återverka; -Wirkung f återverkan; -wünschen önska tillbaka; -zahlen återbetala; --ziehen dra(ga) ell. ta(ga) tillbaka ell. undan, återta(ga); säga upp; flytta tillbaka; sich -z. dra (ga) sig tillbaka, ta(ga) sin tillflykt; dölja sig.

Zu-ruf m tillrop n; bifallsrop n. zu-rufen ropa till, tillropa. zu-rüsten iordningställa, göra i ordning.

Zu-rüstnng f tillrustning, för-zu-runden af runda.

Zu sage f löfte n. [tilltala.] zu sagen lofva (j-m et. ngn ngt) ;j zu-sa'mmen tillsammans, ihop; inalles; alle - allasammans, allesammans (auch ohne s). zu sammen»..., Zu-sa'mmen-... in Zssgn: -addieren addera ihop; -arbeiten samarbeta; hopsätta; illa tilltyga; -backen baka ihop; hänga ihop; -ballen knyta; sich -b. skocka ell. hopa sig; -beißen bita ihop; -bekommen få ihop; -berufen sammankalla; -be-rufung f sammankallande n; -betteln tigga ihop; -biegen hopböja; -binden samman-, hopbinda, knyta ihop; -bitten bjuda ihop; -bleiben vara tillsammans; -borgen låna ihop: abrechen sammanstörta, instörta, falla ihop, ramla; förlora fattningen, falla i vanmakt, bli(fva) ell. känna sig förkrossad ; abringen få ell. skaffa ihop, (hop-)samla, sammanföra; -» bruch m aftagande n, nedsättning s\ G fall n; gänzlicher-b. ytterlig kraftuttömning f; ^.drängen sammantränga, hoptränga, packa ihop; -drehen vrida ihop, hopsno; -drucken trycka tillsammans : -drücken hoptrycka; -fahren fara ell. åka tillsammans; köra ell. stöta ihop; falla ihop, spritta till (vor Schreck); -fallen sammanfalla; falla ned ell. ihop; sammanstörta ; affalla; -salteu hopvika; -fassen sammanfatta; samla; kurz -f. i korthet sammanfatta; -sassung f sammanfattning; ».fegen sopa ihop; »-finden återfinna; sich -f. sammanträffa; -sticken hoplappa; hopplocka; -fliesten sammanflyta, flyta ell. rinna ihop; hopsmälta; -flust m sammanflytning f; sammanträffanden, förening f.

osam-

tillströmning f\ „fügen hopfoga; „führen sammanföra; „• geben förena i äktenskap, viga; ge (gifva) tillsammans; „gehen gå tillsammans, följas, åt, gå ihop; förenas; „gehören höra tillsammans ell. ihop, vara maka; „gehörig samhörig; „* gehörigfeit f samhörighet; „-geraten råka ihop; „gesellen: sich „g. slå sig ihop;„gefet$t sammansatt ; „halt m sammanhang n; Bhys. kuhesion f; fig. sammanhållning f; „halten sammanhålla, hålla ihop ell. tillsammans; hushålla med; hålla, sitta; „hang m sammanhang n; samband n; „hangen, „» hängen sammanhänga, hänga tillsammans ell. ihop, stå i sammanhang; „hanglos manhängande; „hauen X nedhugga; „häufen hopa, hopsamla; „heften häfta ihop; „• heilen läkas; „Hetzen hetsa ihop; „holen hämta ihop; „kauern: sich „k. krypa ihop; „kaufen köpa upp; „ketten hopkedja; „kitten kitta ihop; „klang m samklang; „klappen slå ell. fälla ihop; skallra; F sjunka ihop; zusammengeklappt af tärd, medtagen; „klauben hopplocka, hopleta; „kleben limma ell. klistra ihop; hänga ihop; „kneifen knipa ihop; „kneten hopknåda; „knittern krama ihop; „knüpfen hop-knyta; „kommen komma tillsammans, sammanträffa, samlas; träffas; drabba samman; „können kunna träffas; „koppeln hopkoppla; „krachen braka sönder; „krampfen vrida; „kratzen raka ihop; „kunft f sammankomst, sammanträde n; „lassen låta vara tillsammans; „lauf m tillopp «; „laufen förena sig, råkas, träffas; sammanflyta;

tillskynda; surna; „legen lägga tillsammans eil. ihop; fälla ihop; sammanskjuta; „leihen låna ihop; „lesen läsa tillsammans; uppsamla, hopplocka; „liegen ligga ihop «11. tillsammans; „machen göra tillsammans ; åter lägga ihop: „nageln hopspika; „nähen sy ihop; „• nehmen ta(ga) tillsammans, sammanfatta; uppbjuda: (Kleider) vika upp; seine Kräfte „n. samla sina krafter; sich „n. fatta mod, samla sina krafter ell. tankar; lugna sig; „packen sammanpacka, packa ihop; „passen passa tillsammans ell. ihop, hoppassa, hopjämka; „pfropfen hoppacka; „pressen samman- ell. hoppressa; „raffen hoprafsa; fig. uppbjuda; „rechnen räkna tillsammans; sammanräkna, räkna ihop; mit j-nt „t. göra upp (räkning) med ngn; „rei-men förklara, få att gå ihop ell. passa ihop;sich „r. stämma (mit med); „teifen resa tillsammans, följas åt;„reißen: sich „r.rycka upp sig; „rollen hoprulla; „• rotten: sich „r. sammanrota ell. sammangadda sig; „rottung f sammangaddning; „rücken flytta ell. maka ihop (sig); „rufen sammankalla, samla; „rühren hopröra; Eier „r. vispa ägg; „-schaffen få ihop; „scharen: sich „sch. samla sig i skaror; „scharren skrapa ihop ;„fdjflu(b)ern skälf-va; rysa; „schaufeln skotta ihop; „schichten lägga h vars vis (i hög); „schieben skjuta ihop; „schießen sammanskjuta; sönderskjuta, rasera; sammanstörta; „schla-gen slå tillsammans, hopslå, hopspika; sammanslå, (Hände) slåihop; „schließen l.v. sammansluta; hopkedja; 2.« sammanslutning „schlingen hoplinda.

-slå; „schmelzen hopsmälta; „« schmieren rafsa ihop; „schnallen spänna ihop; „schnüren hop-snöra ; tillknyta; klämma ihop; „schreiben hopskrifva; „schrump-fen krympa ihop, skrumpna; „setzen sammansätta; hopsätta; zusammengesetzt sammansatt; invecklad; „setzung f sammansättning; „singen sjunga ihop; „sinken sjunka ihop, digna ned; „sparen hopspara; „spieln samspel; „sprechen viga; „stecken hopfästa; die Köpfe „st. slå sina kloka hufvuden ihop; immer „st. alltid vara tillsammans ell. hålla ihop; „stellen sammanställa, ställa tillsammans ell. ihop; „stelluug f sammanställning; „stimmen sammanstämma, öfverensstämma; rösta tillsammans; gut „ komma väl öfverens; „stoppeln hopplocka; „stoß m sammanstötning f; „stoßen sammanstöta: drabba tillsamman ell. ihop; stöta ell. gränsa intill hvarandra; klinga med; „strömen sammanflyta; strömma till; „» stückeln lappa ihop; „stürz m sammanstörtande n; undergång; „stürzen sammanstörta, störta ned; „suchen söka ell. leta ihop; „tragen sammanföra, samla; „treffen 1. samm anträffa, träffas, råkas; falla sig; öfverensstämma; instämma. 2. n sammanträffande; (femd. llcheS) sammanstötning f; „trei» 6en drifva ihop; packa ihop; „treten sammanträda; slå sig tillsammans; „tritt m sammanträde n; „trommeln trumma ihop; „tun sammanslå, blanda; sich „ tun slå sig tillsammans ell.ihop(ju e-mUnternehmen orn ett företag);„wachsen sammanväxa, växa ihop; „Werfen kasta eil. slå ihop ; sammanslå; hopblanda ; kullstörta; Zwickeln linda ell. rulla ihop; „winden hoplinda, -vira; „Wirken samverka; „würfeln hopröra; bunt zusam« mengewürfelt brokig, blandad; „zählen hopräkna; „ziehbar som kan sammandra(ga)s; „ziehbar-feit f sammandragningsför-måga,-kraft; „ziehen samman-dra(ga), dra(ga) ihop, till ell. åt; es zieht sich ein Gewitter zu-sammen det drar ihop sig till oväder; „ziehung f sammandragning (auch &).

Zu satz m tillsats; tillägg ». zu-schauzen påbörda. zu-schärfeu hvässa, zu scharren krafsa igen. zuschauen se på, åse. Zu-schauer(iu) åskådare, åskå-darinna.*

Zu schauer-... in Assgu: „Platz rn åskådarplats; „raunt m (eint# Theaters) salong. Zu-schauerschaft f publik, zu schaufeln skotta öf ver ell. igen. zuschicken tillskicka, tillsända, zu schieben skjuta till ell. för; fig. påbörda,pådyfla(ngn ngt); j-m ben Eid „ ålägga ngn ed. Zu-schiebuug f: „ des Eides åläggande n af edgång, zu schießen störta sig (auf öfver), rusa (aufmot); schieß zu! skjut! dem Feinde Kugeln „ skjuta på fienden; fig. j-m Blicke „ ge (gifva) ngn ögonkast; Geld „ tillskjuta pengar, zu schiffen segla, styra ell. hålla mot ell. åt.

Zu schlag m klubbslag n; tillägg n; U tilläggsafgift f; 0 floss, „billett S n tilläggsbilj ett m; „(s)gebuhr f tilläggsafgift; „(S)porto n tiltäggsporto; „<§)» Prämie f tilläggspremie m; „• zoll m tilläggstull.

zu schlagen slå till; (aufAuktionen) slå bort, låta klubban falla för; slå igen dörren; die Tür schlug zu dörren slog eil, for igen; schlag zu! slå till! (till betont).

mengen, einbüßen) tillsätta; ansätta, sätta åt (hart hårdt). zu sichern tillförsäkra. Zu-ficherung f försäkran, zu siegeln försegla, ju-juifeit sjunka mot (dat.) ; sluta sig tillsammans, dra(ga) ihop sig.

Zu speise f grönsaker pl.; birättj zu-sperren tillspärra, zu spitzen formera; fig. framhäf-va; sich sluta i en spets; fig. tillspetsa sig.

zu sprechen intala, inge (-gifva) tilltala (j-m ngn); tillerkänna, tilldöma; (der Flasche) anlita; einer Speise gehörig ^ ta(ga) för sig duktigt af en rätt; Trost ^ auch skänka tröst, zu springen springa (ans mot); smälla igen; hoppa; spring nur zu! spring på! (på betont).

Zu spruch m uppmaning f; uppmuntran /■, tröst f;anslutning /", tillopp n, kunder pl.; guten. Viel haben, finden vara mycket besökt, flitigt anlitas.

Zn-stand m tillstånd n, ställning /■, belägenhet /*, läge n, förhållande n, stånd «, skick n, beskaffenhet f; Zustände pl. förhållanden, zu stande s. Stand, zu-ständig tillhörande, tillhörig; kompetent, behörig, vederbörande; an wer Stelle hos vederbörande.

An schläger © m (Gehilfe der Schmieds) släggare.

Zu schlags.... s. Zuschlag-... zuschließen tillsluta, stänga, läsa (igen). [igen; slänga till.i zu schmeißen F smälla ell. slänga) zuschmieren tillsrneta. [ell. till.i zu schnallen spänna ihop, igen) zu schnappen slå ell. fara igen. zu schneiden tillskära, tillklippa.

Zu schneider m tillskärare. [n.

ngn.

Zu-schneiderei © /"tillskärarrurn Zu schnitt m tillskärning f, tillklippning f; snitt n, fason; fig. anläggning /; stil. zu schnüren snöra till, fast, igen ell. ihop; j-m die Kehle ^ strypa [igen ell. ihop. zu schrauben skrufva till, fast, zuschreiben tillskrifva; skri sva till; förskrifva; j-m e-n Betrag ^ påföra ngn ett belopp, zn-schreien skrika ell. ropa till. zu schreiten gå emot ell. fram .(auf till); tüchtig „ ta(ga) ut stegen, gå på (på betont).

Zu-schrift/" skris velse; tillägnan.

Zu schuß m tillskott n. zuschütten gräs va igen, igenfylla ; påfylla.

[petens m. Zu-ständigkeit^behörighet,korn-zu-stecke» fästa ihop; sticka till (till betont) ell. i näfven på. äu-ftetjen vara stängd; anstå, tillkomma, passa.

zustellen ställa för, stänga; j-m etto. ^ tillställa ell. lämna ngn [ningsbevis n. Zu-stellungsurkunde f mottag-zu-steuern styra åt ell. mot (aus

ngt.

zu-schwellen svälla ihop. zu schwimmen simma mot ell.åt. zu-schwören svära, zu-segeln segla (auf åt), zu sehen se på, åse, betrakta; se till (till betont), se efter (efter be* tont), laga, styra om (om betont); das &X, haben få se på. zu sehends märkbart, synbar-1 zu-sein vara stängd. [ligen.) zu senden tillsända, [sändning.

Zu-seudung f tillsändande n; zu setzen stänga; tillägga; (bei- | od. dat.); bidra(ga).

zu stimmen instämma i: gå in på, samtycka till; instämma med (Person).

Zu stimmung f samtycke n, bi* [för.)

zu stopfen stoppa till, igen ell.J zu-stoßen stöta till; skjuta ell. slå igen; stöta, slå. hugga (auf mot); fig. tillstöta; hända, drab-[föra.)

zu-strahlen genom strålar till-} zu-streben sträfva hän mot. zu-streichen smeta igen ell. till;

sträfva (auf till, hän mot), zu strömen tillströmma, strömma till ell. mot; fig. tilldela, ge (gifva), bibringa, zu-stülpeu öfvertäcka. zu stürmen storma ell. rusa mot [mot).

[igen.

[på.

fall n.

ba.

(auf oder dat.). zu stürzen störta ell. rusa (auf zu-stutzen toppa, tukta; stubba; putsa ell. feja upp; sätta skick (F piff) på,dressera, uppfostra, zu-tappen trefva sig fram (auf till); fubbla. [ståndsdel m. Zu-tat /"tillbehör n, Qtto.pl.; be-zu-teilen tilldela, zu-traben traf va mot ell. åt (auf ober dat.); trafva undan, zu tragen bära ell. föra till; in-berätta, omtala; sid) ti lid ra (ga) sig, tillgå, hända, [angifvare.l Zu-träger(in) skvallerbytta /";} Zu trägerei f skvaller n. zu träglich nyttig, Mlsosam. Zuträglichkeit f gagnelighet, [ngt).

zu trauen tilltro (j-m etto. ngn Zu trauen n förtroende; tillförsikt /"; ^ erweckend förtroende-väckande.

zu traulich förtrolig; förtroendefull.

Zu traulichkeit f förtrolighet. zu treffen slå in; vara sann. zu-treffend träffande, slående, zu treiben drifva {dat. åt ell. till);

drisva (auf mot); der Weide ^ drifva på bete, köra i vall; piska på (på betont), zu treten träda eil. stiga fram (auf till); trampa igen; tillkomma; träda emellan, zu trinken dricka (j-m ngn) till ;

dricka på (på betont).

Zu tritt m tillträde n. zu-tun tillsluta, sluta; sich ^ gå Zu-tun n åtgörande. zu-tu(n)lich tjänstvillig, förekommande.

Zu-tunlichfeit f tjänstvillighet, förbindlighet.

zu unterst underst.    [säker.)

zu-verlässig tillförlitlig, pålitlig,} Zu verlässigkeit f tillförlitlighet. Zu versicht f tillförsikt, tillit (auf till), förtröstan (auf till, på), zu versichtlich säker, fast; adu. med tillförsikt.

Zu versichtlichkeit f tillförsikt, säkerhet.

zu viel f. zu.    [hand.}

zuvor förut, i förväg, på för-j zu vor-.... Zu vor-... in Zssgn: ~be> denken på förhand betänka; eilen ila förut, före eil. i förväg; ^erwägen på förhand öf-verväga; ^.kommen förekomma, komma i förväg; tillmötesgå; Jfommeitb förekommande, tillmötesgående ; ^kommenheit f förekommande sätt n; ^.tun: es i-m (auch etwas) ^.t. öfverträffa ngn (i ngt), zu viel för mycket, zu vörderst först och främst.

Zu wachs m tillväxt /", (till-rökning /.

zu wachsen växa igen ell. ihop, läkas; j m ^ tillkomma, tillfalla ngn.

Zu wage f pålägg n. zu wagen väga, uppväga åt; utdela.

zu wälzen vältra mot; fig. vältra

gönde.

zu wandern vandra åt, mot ell. till (dat.).

Zu Wanderung f invandring, inflyttning.

zu wanken stappla fram (auf ob. dat. mot ell. till), zu-warteud afvaktände. zu wege: - bringen åvägabringa, Åstadkomma; mit eno. - totnmcn få ngt till stånd; gut - sein må bra.

zu wehen blåsa igen; j-m etto. -blåsa ell. fläkta till ngn ngt; mit Schnee - yra igen. zu weilen ibland, (understundom, emellanåt, zu weisen anvisa,, visa. zu-weuden vända ell. rikta (dat. mot); skafla; skänka, ägna, lämna; tillvinna, zu-wcrsen kasta (dat. till ell. åt); fylla; slå igen; j-m Blicke - ge (gifva) ngn ögonkast, zu wider mot, emot; motbjudande; -handeln handla i strid med; -lausen strida mot; - machen göra emot; j-th - sein vara ngn motbjudande.

Zu widerhandlung f lagöfverträ-delse, förbrytelse, zu winken vinka (dat. åt), zu-zahlen betala ytterligare, zu zählen räkna upp (j-m etwas) ngt åt ngn); räkna åt (dat.). Zu-zahlung f tilläggsafgift. zuzeiten == bisweilen, zu ziehen dra(ga) till, åt ell. för; (sich) dra(ga) sig (dat. åt); ådra-(ga); (till) k alla, anlita; flytta; kraftig- dra (ga) åt, spänna till; sich - strama; sich etto. - ådra-(ga) ell. skaffa sig ngt.

Zu ziehung s tillkallande n, samråd n; K unter - von med till-lägg af.

Zu-zug m inflyttning /"; & förstärkningar pl.

zu züglich med tillägg (gen. af).

zwacken pina; klämma ester. Zwang m tvång n; sich - antun lägga band på sig.

Zwang-..., zwang-... ut Zffgn -los utan tvång;, tvångfri; otvungen; -losigkeit f tvång-frihet; otvungenhet.

Zwänge & f tv ing m. zwängen tränga, klämma; /ig.

tvinga, betvinga; vränga. Zwangs-..., Zwangs-... in Zffgn meist: tvångs-; -anleihe f tvångslån n; -arbeit f tvångsarbete n, straffarbete n; -• enteignung f expropriation; -• erziehung f tvångsundervisning ; -gesetz n tvångslag m; -jacke f tvångs tröja; -läge tvångstillstånd n; -Maßregel f, -mittel n tvångsåtgärd f, tvångsmedel; -paß m tvångs-pass n; -verfahren n tvångsåtgärder pl.\ -Versteigerung /"exekutiv auktion, tvångsförsäljning: ^Vollstreckung f exekution, utmätning; -tocife med tvång, zwanzig tjugu; der -ste den tju-[horntaggar. Zwanzigenderm hjort med tjugu Zwanziger m tj uguåring." [slags, zwanzigerleüaf tjugu slag, tjugu zwanzig-fach, -sättig tjugufaldig. Ztvanzigstel n tjugon(de)del m. zwanzigstens för det tjugonde, zwar väl, visserligen, nog; und - och det, och därtill, till på köpet; nämligen.

Zweck rn ändamål n, syfte n, af-sikt f; zum - i och för (gen.). Zweck-..., zweck-... in Zffgn: -dienlich ändamålsenlig, tjänlig; -• t> i c 111 i cf) feit s ändamålsenlighet; -entsprechend — -dienlich; -essen n festmiddag m; subskriberad middag m; -los ändamålslös, otjänlig, gagnlös; -losigkeit f ändamålblöshet; -mäßig ändamålsenlig, välbetänkt; -mäßig-

ttit/*ändamålsenlighct;«roibrig ändamålsvidrig, otjänlig. [m.| Zwecke 0 f stiftn, pliggm, nubbj zwecken 1. stifta, nubba. 2. syfta, zwecks prp. i och för (gren.). Zwehle f handduk m. zwei två, tu; «undstebzig sjuttiotvå ; eine Zwei en tvåa.

Zwei-..., zwei-... in Zfsgn: «armig tvåarmad; «beinig tvåbent; «* bund m t våmaktsförbund n; «• decker vt m tvådäckare; «deu-tig tvetydig; «dentigkeit f tvetydighet ; «fart), «sättig tvåfal-dig, dubbel; «farbig tvåfärgad; «gefchlechtigtvåkönad; «gespann w par; «händer nr,/^händig tve-händt; «höckerig tvåpucklig; «» hufer m klöfdjurn; «hufig två-klöfvad; «hundert tvåhundra; «jährig tvåårig; ^jährlich som inträffar ell. återkommer hvart-annat år; stamps m tvekamp; «.mal två gånger; «.malig två gånger upprepad; «.master 4/ m tvåmastare; «p fündig tvåpun-dig; «.rad n bicykel m, tvåhjuling m; «tåb(e)rig tvåhjulig; «.« reihig tvåradig; «schaligtvåska-lig; «fchläf(e)rig: «es Bett två-manssäng f\ «schneidig tveeggad; «fettig tvåsidig; «silbig två-stafvig; «sitzig tvåsitsig; «sitzi-ges Fahrrad oder «sitzer m tandem a. n; «sitziger Wagen tvåsitsig vagn, tvåspännare;«fpänner m tvåspänd vagn, tvåspännare, parvagn; «spännig tvåspänd; « fahren åka efter par(-hästar); «sprachig tvåspråkig; «fonitig K dubbelspårig; «stimmig J¹ två-stämmig; «ftuubig två timmars; «tausend tvåtusen; «teilig tu-delad, klufven, «Viertelnote J f half not; «Vierteltakt J m två fjärdedels takt; «toeibcreiftve-gifte n; «zack m tjuga f\ «zackig tvåuddig, tvåkloig; «zeitig

tvåradig; «züngig tvetungad; fig. tvetalig.

zweierlei två slags.

Zweifel m tvifvel n, tvifvelsmålj

Zweifel-, Zweifel-... in Zssgn: «fall m tvifvelaktigt fall n: «los otvif-velaktig; adv. otvivelaktigt, tvifvelsutan; «mut m vankelmod n; «mutig vankelmodig; «sucht f tvifvelsjuka; «süchtig tvistande, skeptisk; tvifvelsj uk.

zweifelhaft tveksam; tvifvelak-tig, tvetydig, misstänkt; ostadig; etw. « lassen låta ngt vara osagdt; ettv. « machen dra(ga) ngt i tvifvelsmål.

zweifeln tvista’ell. tvista på; tvista (an på).

zweifelsohne tvifvelsutan.

Zweifler(in) tv i st are, tvisterska.

Zweig m gren; fig. förgrening f\ filial.

Zweig-... in Zfsgn: «anstalt /* filial m; «bahn A f bibana; «geschäft K n filialaffär m; «station #, järnvägsknut m; «verein m filialförening f.

zweigen grena (sich sig).

Zweiglein n kvist m; riskvist m.

zweit andra ell. andre; der «e Mai (den) andra maj; 3um «en, «ens för det andra; Heinrich II. (derZweite) Henrik den andre; «best näst bäst(a); «inftanzlich i andra instansen; «jüngst näst yngst(a); «letzt näst sist(a); «nächst andra i ordningen, därpå följande.

zwerch — quer.

Zwerchfell n Anat. mellangärde; einem das « erschüttern narra ngn till hejdlöst skratt.

Zwerg(in) dvärg, -inna; «bäum H m dvärgträd n; «mensch m pygmé ro, f.

zwerghaft, zwergig dvärgaktig, -lik, pygméartad, förkrympt.

tång.

ter.

Zwerghaftigkeit f dvärgnatnr, litenhet.

Zwetsch(g)e f plommon n; getrocknete - sviskon n.

Zwick m stift n, nubb; knip n; pisksnärt; piskrapp n, -släng.

Zwick-.^ in Zssgn: -bohrer 0 m svickborr; -zange 0 f knip-[skägg n.

Zwickel 0 m kil; -bart m pip-

zwicken knipa, nypa; klippa.

Zwicker m pincené; 0 kniptång f; svicka f, tapp.

Zwie-..., zwie-... in Zssgn: -back m skorpa /".; -brachen Ackerb. tvär-plöja (en trädesåker för andra gången); -fach oder -fällig tråfaldig; -gespräch n dialog m; -licht« lmlfdager m, skymning f; -spalt nip -tracht f tvedräkt f, söndring fy split n, m.

Zwiebel f lök m; F rofva (Uhr).

Zwiebel-..., zwiebel-... in Zssgn : -. artig lökaktig, -artad; -beet n löksäng f\ -fische 0 mjpl. Typ. svibelfisk (§s ); -gewächs n lökväxt m; -knollen ^ m lök (knollige Wurzel); -tauch 4 w lök; -fnmc m löksås.

zwiebeln lukta lök; ingnida med lök; sig. gå illa åt.

Zwilling ro tvilling.

Zwillings-... in Zs.-stzgn: -bruder m tvilling(s)bro(de)r; -gebürt f nedkomst med tvillingar; -» geschwister pl. tvillings(s)ys-kon; -srhWester f tvilling(s)sys

Zwing-... in Zssgn -. -bürg fborg f, m, fäste n; -Herr rn våldshär-skare, förtryckare; -Herrschaft f envåldsregering, tyranni n. Zwinge 0 f tving m. zwingen tvinga; betvinga; un-derkufva; sich - genera sig, ålägga sig tvång. Zwingschraube 0 f skruftving ro. Zwinger ro betvingare; hundgård: arena f\ borgtorn n. -fängelse n.

Zwinglianer mReligionSgeschichte; zwinglian.

zwinkern blinka: darra.

Zwirbel m (vatten)hvirfvel.

Zwirner(in) 0 tvinnare, tvin-nerska.

Zwirnerei G f tvinneri n.

Zwirn m tvåd; -fobeit m (tvinn-) tråd; -Haspelmhärfvel; -knäuel m trådnystan n; -Maschine 0 f tvinnmaskin m; -spitzen slpl. trådspetsar.

zwirnen af tråd, tråd-

zwirnen tvinna; (v. Katzen) spinna.

zwischen (e)mellan; bland.

Zwischen-..., zwischen«... in Zssgn: x.aft mmellanakt; int -n. under mellanakten; -artikel m (Zei-timgy spalt fyllnad; -deck \L n mellandäck; -deckspassagier m mellandäckspassagerare; ding n mellanting; „.durch midt igenom eil. öfver; då och då; -esten, -gericht n mellanrätt m; -fall m mellankommande händelse f, tillfällighet; -färbe f mellan färg; -Hafen tu mellanliggande hamn f; -Handel m mellanhandel, transitohandel; -Händler O m speditör; -Hand-lung f episod m, vgl. -fall; -• inne midt emellan; -liegend mellanliggande; -mauet f mellanvägg ; -pause f paus m; -. raum m mellanrum n; mellantid f; -Person f mellanhand; -• rede f afbrott n; afvikelse från ämnet; -regierung f mellan-regering; -satz m Gram. mellansats; -spiel n Thea, mellanpjäs m; -station f mellanstation: -• stunde f mellanstund, rast; -• träger m angifvare, skvaller-bytta f\ -trägeres f (springa med) skvaller n; -umstand m mellankommande omständig-

hermafrodit.

giSLiOTEKÄ P0UIE6H8IW8*

KRAKÖW

het f\ ^Vorhang m Thea, tablå-ridå; Utmiib f mellanvbgg; ^ zeilig mellanradig; ^jeit/‘mellantid.

Zwist m tvist f. zwistig oense; tvistig. zwitschern kvittra.

Zwitter m bastard; hybrid

[tvekönad. zwitterhaft hybrid $; bastard-; zwölf tolf; um ^Uhr klockan tolf (mittags på dagen, nachts på natten).

Zwölf-.... zwölf-... in Zssgn: ^.eck n tolfhörning m; ^.ctftg tolfhörnig; ^enber m hjort med tolf horntaggar; ^.fach tolffaldig; fingerbarm m tolftumstarm; jährig tolfårig; ^.mal tolf gånger; heilig tolfsidig; ^ständig tolf timmars; ^.tägig tolf dagars; ^teilte toli'delad. zwälferlei tolf slags, tolf olika zwölfte tolfte.

Zwölftel n tolftedel m. zwölftens fbr det tolfte.

/4\

LAchrrei ^ &in s»-y

März 1920.

Miiiiiiim PevAeichnis »»11»»

W» der wichtigsten sprachwiffenschaft-F lichen Werke aus dem Verlage der

Langenscheidtlchen Verlagsbuchhandlung

(Prof. G. Langenfcheidt), Berlin-Schöneberg. (Gegründet 1856.)

Die Preise dieses Verzeichnisses sind freibleibend. Berechnung erfolgt stets zu den bei Lieferung gültigen Preisen u. Bedingungen.

Methode Toussaint-Langenscheidt

Brieflicher Sprach- u. Sprechunterricht für das Selbststudium Erwachsener Erschienen für

Englisch, Französisch, Italienisch, Niederländisch, Polnisch, Ru-mänisch, Russisch, Schwedisch, Spanisch, Ungarisch, Altgriechisch, Lateinisch, Deutsch.

Die Methode Toussaint-Langenscheidt bietet jedem Ge-legeliheit, fremde Sprachen mit geringen Kosten, ohn'e Lehrer und ohne Nachhilfe. zu erlernen. Die Hauptvorzüge dieser Methode sind:

1.    Das langweilige Einpauken einer Menge von Regeln unterbleibt.

Die Sprache wird wie d. Muttersprache erlernt.

2.    Die Sprache wird gründlich gelehrt, nicht schematisch, sondern so, wie sie die betreffende Nationsprichtu.schreibt.

3.    Bei Benutzung der Meth. Toussaint - Lan-aenscheidt ist man an keine festen Stunden gebunden, sondern kann jede Minute freie Zeit zum Lernen ausnutzen.

4.    Die Erlernung wird interessant gemacht durch die Wahl des Lehrstoffes (Romane, Novellen, Gespräche usw.).

5.    Der Unterricht nach der Methode Toussaint-Langenscheidt erfordert keine besonderen Fähigkeiten, keine Vorkenntnisse und keine höhere Schulbildung.

wimi 6. Die Methode Tous-WDW saint-Langenscheidtleat VMJI besonderen Wert auf alle ilM Feinheiten der fremden HIWI Sprache und die richtige IlfP Aussprache, die durch lÜ» Hinweise auf gleichge-SllfB artete Laute der Mutter-WM» spräche verdeutl. wird. Igjj* 7. Die Methode Tous-«WM samt - Langenfcheidt JliP lehrt die fremden Spra-”Wr chen so gründlich, daß der Lernende sich einer schriftlichen Prüfung durch Fachleute unterziehen kann, über die bei Bestehen ein künstlerisch ausgeführtes Diplom erteilt wird.

Z.DieCrlernungeinersremden Sprache nach der Methode Toussaint-Langenscheidt verursacht nur 84 M. Unkosten, während ein Sprachlehrer mehrere Mark für jede Std. beansprucht u. oft Hun» dertev. Stunden erforderlich sind.

Dnn. V. 20.

Urteile

über die Methode Toussaint-Langenscheidt.

Die Langenscheidtschen Unterrichtsbriefe für Französisch und Englisch haben seit mehr als einem Menschenalter nützlich gewirkt. Wo es sich um die Langenscheidt mustergültig bearbeiteten Sprachen handelt, erscheint mir jede Nachahmung beinahe als unlauterer Wettbewerb.

Durch dasStudiumIhrer Englischen und französischen Briefe, insbesondere der letzteren war es mir nicht nur in Feindesland möglich, die anerkannt vorzüglichsten Dolmetscherdienste zu leisten, sondern mir ist auch wegen meiner durch Ihre Methode erworbenen, absolut korrekten und vornehmen Aussprache des Französischen der französische Sprachunterricht im Lehrliugsheim d. hiesigen Kaufmännischen Vereins übertragen worden. F. B. in Franks. a. M.

Ich befinde mich im Besitze Ihrer englischen Unterrichtsbriefe, denen ich es allein danke, daß ich neulich die Prüfung für Mittelschulen bestanden habe. Nich.R., Lehrer, Kottbus.

von

Ich kann Ihnen mitteilen, daß ich nach meinem Sttldium von V2 Jahr, täglich ca. 3 Stunden, verteilt auf morgens u. abends, als englischer Korrespondent bei einer hiesigen Exportfirma angestellt wurde. OsttB., Hamb.

Prof. Dr. Ed. Engel.

verwen-

Besonders wertvoll finde ich das System, daß Sie für die Aussprachebezeichnung den. Nichts Kompliziertes, und doch so präzis und genau, daß ein Studierender bei einigem Fleiß und Verständnis sich in kurzer Zeit diesen Schlüssel zur Sprache aneignen kann. Georg T., Lehrer, Altfalter.

oer

Meine gute kaufmännische Po-sitton..und meine Entsendung nach Ubersee verdanke ich nicht zuletzt den durch Ihre Briefe erworbenen Sprachkennttnssen, u. auch hier im Felde ist mir die Kenntnis des Französischen nicht nur angenehm,sondern auch von großem Nutzen gewesen. In gleicher Weise, wie früher Engländer im Auslande, versichern mir jetzt hier Landeseinwohner, daß meine Aussprache „vorzüglich" sei. Grenad. E.,Frankr. (i. Felde).

Umfang jedes Lehrganges: 2 Kurse von je 18 Briefen, zusammen also 36 Briefe. Jeder Brief umfaßt 16 bis 32 Seiten. Hierzu kommen noch eine Anzahl wertvoller Beilagen, die kostenlos beigefügt werden. Preise: Jeder Brief kostet 2.50 M. Bei Bestellung und sofortiger Bezahlung des ganzen Werkes tritt eine Preisermäßigung von 90 M. auf 70 M. ein. Der Lehrgang für Deutsch wird nur vollständig abgegeben (20 Briefe — 52 Mark). Brief 1 jeder Sprache zur Probe 2.50 Mark. Einführungen in den Unterricht der einzelnen Sprachen mit ausführlichen Bezugsbedingungen senden wir jedem Interessenten kostenlos und portofrei. Zu allen Preisen 2G°/o Buchhändlerzuschlag.

Sachs-Villatte.

Enzyklopädisches Wörterbuch der französischen und deutschen Sprache mit Angabe der Aussprache nach dem phonetischen System der Methode Touffaint-Langenscheidt. A. Große Ausgabe. B. Hand- u. Schulausgabe.

$eitneirÄeÄ (»er. TeilII(Deutsch-franz.)/ dnffm,)

Teil I (Französisch-deutsch)

Teil II (Deutsch-französisch) Gebunden je 60.— Mark.

Muret-Sanders.

Enzyklopädisches Wörterbuch der englischen u. deutschen Sprache mit Angabe der Aussprache nach dem phonetischen System der Methode Touffaint-Langenscheidt. A. GroßeAusgabe. B.Hand-u.Schulausgabe.

Teil I (Englisch-deutsch).

Teil II (Deutsch-englisch). Gebunden je 60.— Mark.

4Bde.

Zuverlässige Wörterbücher.

Die Langeuscheidtschen Wörterbücher zeichnen sich durch klare augenschonende Schrift u. übersichtliche Anordnung aus. Ihre Zuverlässigkeit ist sprichwörtlich. Die Bearbeiter zählen zu den hervorragendsten Sprachgelehr-ten. — Die großen Ausgaben sind in erster Linie für wissenschaftliche Zwecke bestimmt. Wo es auf die Übersetzung selten vorkommenderWörter ankommt, sind sie unentbehrlich. Die Hand-und Schulausgaben enthalten alle die Wörter, die man tut täglichen Leben, im Beruf, in der

Schule usw. braucht. Sie sind also mehr auf das praktische Leben zugeschnitten. Langenscheidts Taschenwörterbücher bieten in ihrer gedrängten Form und in ihrem handlichen Format einen preiswerten Ersatz für die größeren Wörterbücher. Sie reichen aus für den größten Teil der Schullektüre, für jeden, der sich mit der Erlernung einer fremden Sprache beschäftigt, beim Lesen von Zeitungen, Romanen, bei der Niederschrift von Geschäfts- und Privatbriefen, als Hilfe bei der Konversation usw.

Teil I (Englisch-deutsch) l Teil II (Deutsch-englisch) j (Vergriffen.)

''imwiinr nrfr S a ch s - V i l l a t t e Uttb M u r 6 t - S a n d e r s . ■---■-t.tt: sind unter allen ähnlichen Werken die neuesten, reichhaltigsten und vollständigsten. Sie sind die einzigen, die bei jedem Wort angeben: 1. Aussprache, 2. Groß- und Kleinschreibung, 3. Konjugation und Deklination, 4. Stellung der Adjektive, 5. Etymologie usw. Die beiden Wörterbücher wurden von der gesamten Kritik bezeichnet als „Triumph der Lexikographie" und „Krone aller Wörterbücher." Zu allen Preisen 20°/₀ Buchhändlerzuschlag.

Menge-Güthling.

Wörterbuch der griechischen und deutschen Sprache mit besonderer Berücksichtigung der Etymologie.

Teil I (Griech»-deutsch). — Teil II (Deutsch-griech.). Geb. je 60 Mark.

Menge-Güthling.

Wörterbuch der lateinischen und deutschen Sprache mit besonderer Berücksichtigung der Etymologie.

Teil I (Lateim-deutsch). - Teil II (Deutsch-Latein.). Geb. je 60 Mark.

Popowicz.

Ruthenisch-deutsches Wörterbuch. Gebunden 20 Mark.

Ben Jeh ouda.

Gesamtwörterbuch der alt- und neuhebräischen Sprache. Vollständig in 150Lieferungen oder gebd. in 12 Bänden.

Jede Lieferung 5.10 Mark, jeder Band 69 Mark.

(Bis Ende 1919 liegen 56 Lieferungen — 4 Bde. und 10 Lfgn. vor.)

Parisismen. Sammlung eigenartiger Pariser Ausdrucksweisen mit deutscher Übersetzung. Von Prof. Dr. E. Villatte.

Londinismen. Ein Wörterbuch der Londoner u. englischen Volkssprache.

Von Dr. H. Baumann.

Jeder Band gehaftet 18 Mark, gebunden 20 Mark.

Langenscheidts Taschenwörterbücher.

mit Angabe der Aussprache nach dem phonetischen System der Methode Toussaint-Langenscheidt.

1. Deutsch - fremdsprachliche und fremdsprachlich-deutsche Bände: Dänisch-norwegisch, Deutsch, Englisch, Französisch, Griechisch, Hebräisch, Italienisch, Japanisch. Katalanisch, Lateinisch, Neugriechisch, Niederländisch, Polnisch, Portugiesisch, Rumänisch, Russisch, Schwedisch, Spanisch, Ungarisch.

Jede Fremdsprache umfaßt 2 Teile. Teil l: fremdsprachlich-deutsch. Teil II: Deutsch-fremdsprachlich. Jeder Teil 12 Mark, beide Teile in einem Band 23 M. Von Neugriechisch u. Russisch jeder Teil 23 M.

2. Fremdsprachliche Bände: Anglais-Fran9ais, Francés-Espafiol, Francese - Italiano, French-English, Greck - English, Hcbrcw-English, Latin-English. Jeder Band 12 Mark.

Metoula-Sprachführer.

Eine verkürzte Methode TouMnt-Langenscheidt.

Dieser Sprachführer bringt in alphabetisch geordneten Gruppen, wie Arzt, Eisenbahn, Gasthof, Post, Speisen, Theater usw., alle auf den Gegenstand bezüglichen Wörter und Redewendun-

Zeit für irgendeinen bestimmten Zweck, eine Unterredung usw. vorzubereiten. Besondere Vorzüge : Aussprachebezeichnung nach der Methode Toussaint-Langenscheidt, kurzgefaßte gen. Der Benutzer des kleinen Grammatik, farbiges Kartenhandlichen Büchelchens ist also material, Münzenabbildungen, in der Lage, sich in allerkürzester    Maß- u. Gewichts tabellen u.a.m.

Für Deutsche. Amerikanisch — Arabi

Ewe (Togo) — Finnisch — Flämisch — Französisch Ful — Haussa (Togo und Kamerun) — Italienisch — Japanisch — Kroa-nsch - Litauisch - Neugriechisch - Niederländisch - Norwegisch

—    Persisch — Polnisch — Portugiesisch — Rumänisch — Russisch

-    Ruthenisch (Ukrainisch) - Serbisch - Schwedisch^- Spanisch

sch ch's ( ^n^o^an

1 Kamerun) — Rtciiiei

chr

— Türkisch — Ungarisch. Zn Bearbeitung: anisch. Malaiisch, Suaheli.

:ür Engländer. Deutsch. Für Italiener. Deutsch. In n ^Vorbereiüln^:^Französi dj, Borher^eiülng^ ^ng^isch, j^an-

Für Franzosen.

Englisch, Italienisch,

Spanisch.

Westentaschenformat. Jeder Band 3 Mark.

Deut

Russi

ch,    Für Russen. Deutsch, Gng-

ch,    lisch. Französisch. Weitere Spra

chen in Vorbereitung.

Langenscheidts Sprachführer.

Der kleine Toussaint-Langenscheidt.

Zur schnellsten Aneignung derUmgangssvrache durch Selbstunterricht. Reise-Sprachführer, Konversationsbuch, Grammatik, Wörterbuch. Auch dieser Sprachführer dient Reisebegleiter auf Schritt und zur Erlernung der täglichen Um-    Tritt Rat und Auskunft. Die

gangsfprache. Er gibt gleich- Grammatik ist in diesen Wer-zeitig aber auch dem Benutzer, ken ausführlicher behandelt, der die Welt aus eigener An-    außerdem enthalten sie ein

fchauung kennen lernen will,    kurzgefaßtes Reisewörterbuch,

als nützlicher Wegweiser und    Erschienen für:

Englisch, Französisch, Italienisch, Japanisch. Taschenformat. Jeder Band 14 Mark.

Langenscheidts Sachwörterbücher.

Die Werke beleuchten in knapper, privaten Einrichtungen, Handel, verständlicher Weise alles, was Behörden usw. vertraut. Der dem Reisenden irgendwie wis- Inhalt ist lehrreich für jeden, senswert erscheinen kann, und der Interesse an den Verhält-machen ihn mit öffentlichen und Nissen im Ausland hat.

Land und Leute in Amerika, England, Frankreich, Italien, Rußland, Spanien. Taschenformat. JederBd.14M.

Langenscheidts Konversationsbücher.

Verzeichnis von Wörtern, welche in der Konversation viel gebraucht werden, Redensarten und Gespräche, Sammlung von technischen Ausdrücken usw., Auglicismen und. Amerikanis-meii, Kurzgefaßte Grammatik. Jeder Band ist für die Angehörigen beider Nationen gleich geeignet. :: Erschienen für:

ndet

Wer bereits fremdsprachliche Kenntnisse besitzt, sich aber m der mündlichen Anwendung der Sprache weiterbilden will, sii in diesen Werken ausgezeichnete Hilfsmittel. Die Vielseitigkeit dieser Werke illustrieren am besten die nachstehenden Haupttitel der verschiedenen Teile des englischen Bandes: Lautlehre,

Englisch, Französisch,Russisch,Italienisch, Svanisch Französrsch-Russisch. Jeder Band 14 Mark.

Langenscheidts Briefsteller.

an nützlichen Formen und Stoffen, an Bemerkungen über die verschiedenen Arten des Stils und über die äußere Form jedes Briefes. Der Handelsbriefsteller bringt Muster von Verträgen, Quittungen, Anweisun-gen, Tratten, 3.0.11.% Inland-und Ausland-Wechseln usw.

Erschienen für:

Jeder Band dieser Briefsteller (mit Ausnahme von Deutsch) umfaßt zwei Teile. Teil I: Fa-milten b rief steiler, Teil II: Handelsbriefsteller. Mit Hilfe dieser Briefsteller kann jeder Anfänger einen richtigen Brief schreiben.

, Spanisch,

Kein Gegenstand von allgemeinem Interesse ist darin Überganges Der Inhalt ist reich Deutsch, Englisch, Französisch, Italienisch Russisch. Jeder Band 14 Mark.

Spezialroerke für Kaufleute.

Die nachstehenden Werke sollen u. a.: Den Briefstil im allge-Kaufleuten dienen, die zwar der meinen, den Geschäftsstil im befremden Umgangssprache mäch- sonderen, Buchführung, Gram-tig sind, denen aber die eigent- matik, den Telegramm- u. Änliche Geschäftssprache mit ihren zeigenstil, Münzen, Maße u. Ge-von der gewöhnlichen Aus- wichte, Postportosätze usw. Ein drucksweise abweichenden Eigen- umfassendes Wörterverzeichnis heiten noch nicht genügend be- bringt alle gebräuchlichen Gekannt ist. Die Werke behandeln fchäftsausdrücke. Erschien, sind: Englisch f. Kaufleute, Fr anzösisch f. Kaufleute, Italienisch für Kaufleute, Russisch für Kaufleute (zur Zeit vergriffen). Jeder Band 7.50 M.

In einer besonderen Ausgabe liegt außerdem vor:

Neue französische Handelskorrespondenz von Otto Haupt.

Mit grammatischen Erläuterungen. Zum Gebrauche an Handelsschulen, kaufmännischen

Gebunden 14 Mark.

und gewerblichen Fortbildungsanstalten, zum Selbstunterricht sowie für den geschäftl. Perkehr.

Deutsche Rechtschreibung.

Deutsches Nachschlagebuch. Von Dr. A. Vogel.......

Ausführliches grammatisch-orthographisches Nachschlagebuch der deutschen Sprache. — Gebunden 16 Mark. — Der „Vogel" legt sein Hauptaugenmerk auf die grammatische Behandlung der aufgenommenen Wörter. So ist z.B. die Silbentrennung in allen zweifelhaften Fällen angegeben. Die Hauptwörter sind sämtlich durchdekliniert, die Zeitwörter durchkonjugiert; bei diesen ist auch angegeben, wie man sie in Verbindung mit anderen Wörtern richtig anwendet.

Enzyklopädisches Wörterbuch für den deutschen Sprach-und Schreibgebrauch. Von Prof. Dr. W. Köhler. Gebunden 23 Mark. Der „Köhler" ist gewissermaßen ein Konversationslexikon im Kleinen. Er enthält alle deutschen und die mt Deutschen gebräuchlichen fremdsprachlichen Ausdrücke und erklärt in allen erforderlichen Fällen, was die einzelnen Wörter bedeuten, wie sie geschrieben und richtig ausgesprochen werden.

Wörterbuch der Hauptschwierigkeiten in der deutschen Sprache. Von Prof. Dr. Daniel Sanders....... ..

Vollständig neu bearbeitet von Dr. -Julius Dumcke. Geheftet 18 Mark, gebunden 20 Mark. Das vorstehende Werk erteilt in den vielen Zweifelsfällen, wo sich auch für den Gebildeten im Gebrauch der deutschen Sprache Schwierigkeiten herausstellen, schnell und sicher Auskunft.

Deutscher Briefsteller von Dr. Julius Dumcke.

Gebunden 14 Mark (f. Langenscheidts Briefsteller).

Verschiedene Hilfsmittel.

Prof. Dr. D. Sanders. In drei Stufen. 1. Stufe 1.20 Mark, 2.Stufe2.25M., 3.Stufe1.50M.

Italienisches Lesebuch.

Von G. Sacerdote. Teil I: Nei bei paese. ©eb. 7.50 3JL Teil II:

Lehrbuch der englischen Sprache f. Schulen. Von Prof. Dr. A. Hoppe. Mit Aus-sprachebezeichnung nach der Methode Toussaint-Langen-scheidt. Gebunden 9.— Mark.

Lehrbuch d. französischen ulen. Von

Lctture Italiana. Geb. 9.— M.

Italienische Konv er-sationsgrammatik von Gustavo Sacerdote. Teil I: geb. 7.50 M. TeilII: geb. 9 M.

ophie und

Quellenlesebuch zurklassisch. Geschichte, Philo-

und

Von E. Rupke, Seminarlehrer,    P^f° Tousscürck

L H«oKuhlendahl Oberlehrer.    ©. Langenscheidt. Mit

faii=ru.®W«.ÄJan:    ISgSÄStSl**:

IL Teil: Römische Prosaiker    iöt SreVÄtcllunacn

und Dichter. Geb. 7.50 Mark.    Jg$£ I: Geh Ä geb O L

Lehrbuch der deutschen    KursusII: Geh.6, geb.7.50M.

Sprache f. Schulen. Von    KursusII>:Geh.9,geb.10.50M.

Gedächtnis-Ausbildung.

Von Hans Gloy.

(Ein Lehrgang für die Erweckung und Vervollkommnung der geistigen Fähigkeiten und eine Anleitung zur Stärkung des Willens und zur Schärfung der Sinne. Sieben Briefe und vier wertvolle Gratisbeilagen in Karton und Decke. Preis 30 Mark.

(Bin gutes Gedächtnis ist eine unbedingte Notwendigkeit für jeden, der Anspruch darauf erhebt, im Leben vorwärtszukom-<£in gutes Gedächtnis führt dem Menschen in jeder Lage seine Vorteile klär vor Augen, es verleiht ihm den Blick fürs Praktische, es gibt ihm Selbstvertrauen und Sicherheit tm Gebrauch seines Wissens, es

men.

erweckt und vergrößert seine Intelligenz und Arbeitsfähigkeit, kurz gesagt, es macht ihn zu dem Menschen, dem Erfolg im Leben beschieden sein muß. Ein gutes Gedächtnis ist nun keineswegs angeboren. Jeder, der nur den Willen hat, sich ein gutes Gedächtnis anzueignen, kann zu diesem Ziel gefangen. Die besten Wege hierzu weist dieses Werk.

Langenscheidtsche Bibliothek

sämtlicher griechischen und römischen Klassiker in neueren deutschen Musterübersetzungen.

Die Langenscheidtsche Bibliothek bietet die neuesten und besten Übersetzungen der antiken Literatur. Sie verschafft dem gereiften Mann, den sein Berus fernab von den klassischen Studien geführt hat, Gelegenheit, das was er in der Schule bruchstückweise gelesen hat, im ganzen zu lesen und Werke, die in der Schullektüre nicht berührt wer-

Vollständig in 110 Bänden zu je oder 1125 Lieferungen zu \e 1 Verlangen Sie unseren ausführlichen Sonderkatalog.

den, neu kennen zu lernen. Und dem, der in der Jugend keine Gelegenheit hatte, sich die unermeßlichen Geistesschätze derGrie-ch en und Römer anzueignen, gibt sie das Mittel in die Hand, dieses nachzuholen, um seiner Bildung und seinem Wissen jene wahre Tiefe und Vollkommenheit zu geben, die in der heutigen Zeit je-derwirklich Gebildete habenmuß. 12 M.

Mark.

In einer Sonderausgabe sind erschienen:

Die Oden und Epoden des Horaz

für Freunde klassischer Bildung, besonders für die Primaner unserer Gymnasien. Von Prof. Dr. H. Menge, Gymnasialdirektor a. D. Geheftet 27 Mark, gebunden 32 Mark.

Zu allen Preisen 20»/. Buchhändlerzuschlag.

8-96

m

t

vé

V

.

»

*.

V

\

Biblioteka Politechniki Krakowskiej

100000296173